Справа № 520/26081/21
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

21 червня 2022 року №520/26081/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мар`єнко Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію за дні життя померлого чоловіка ОСОБА_2 за період з 01.11.2017 по 12.04.2018 року.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона та її померлий чоловік, ОСОБА_2 , є громадянами України, пенсіонерами та внутрішньо переміщеними особами, у зв`язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції в їх населеному пункті вони були вимушені покинути своє постійне місце проживання та переїхати до Харківського регіону. Чоловік позивача, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Антрацит Луганської області. На час смерті ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Після смерті чоловіка, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого в спадкову масу ввійшла сума недоотриманої пенсії за період з 12.04.2018 по 31.10.2018 року в розмірі 57203,68 грн. Не погоджуючись з вказаною сумою та зазначеним періодом недоотриманої пенсії, вказуючи, що відповідачем на запит нотаріуса не зазначено період недоотриманої пенсії чоловіка з 01.11.2017 по 12.04.2018 року, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяву про визнання позовних вимог суду не надсилав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, відповідач є належним чином повідомлений про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 10.08.1998 року Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області.

Відповідно до довідки від 06.03.2017 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що 07.08.1976 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 07.08.1976.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер в місті Антрацит Луганської області, про що зроблено відповідний актовий запис №185 та ВДРАЦС по Старобільському району та м.Брянка СМУ Міністерства юстиції (м.Харків) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 13.02.2021.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, де й отримував пенсійні виплати.

26 липня 2021 ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого, остання є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , спадщина складається з недоотриманої пенсії за період з 12.04.2018 по 31.10.2018 року в сумі 57203,68 грн, належної померлому на підставі довідки, виданої відділом опрацювання пенсійної документації №3 Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.04.2021 за №2000-0403-8/54895.

Не погоджуючись з розміром та періодом недоотриманої пенсії померлого чоловіка, стверджуючи що до спадщини не ввійшов період недоотриманої пенсії з 01.11.2017 по 12.04.2018, позивач звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Відповідач листом від 07.10.2021 №2000-0210-8/126127 повідомив заявника про те, що визначення періоду та розміру недоотриманої пенсії провадилось відповідно до ст.46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На запит нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області надана інформація щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 12.04.2018 по 31.10.2018.

Як зазначає позивач в позовній заяві, в усній формі в громадській приймальні управління Пенсійного фонду м.Ізюм працівником повідомлено, що померлий чоловік позивача також не отримав пенсію за період з 01.11.2017 по 12.04.2018 року.

Не погодившись із даною відмовою, позивач звернулась до суду для захисту своїх порушених прав.

Вирішуючи справу у межах заявлених позовних вимог, надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі, врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно з ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у разі смерті пенсіонера.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 ЦК України визначені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з ч.1 ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Приписами статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Суд зазначає, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів.

Положення ч.2, 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, а лише визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

При вирішенні даної адміністративної справи суд враховує, що у рішенні Верховного суду від 20.02.2020 року по справі №428/5418/18 суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що положення частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Згідно довідки Відділу опрацювання пенсійної документації №3 управління з питань виплати пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, наданої на виконання ухвали суду від 16.02.2022 року, розмір нарахованої та невиплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.11.2017 по 12.04.2018 року склав 46567,82 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач, як спадкоємець всіх прав та обов`язків померлого чоловіка, має право на отримання недоотриманої спадкоємцем за життя суми пенсії за період з 01.11.2017 по 12.04.2018 року у розмірі 46567,82 грн., яка не ввійшла до спадкової маси за законом.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи нечіткість сформульованих позовних вимог та приписи частини 2 статті 9 КАС України, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виплати ОСОБА_1 недоотриманої за життя померлого ОСОБА_2 пенсії за період з 01.11.2017 по 12.04.2018 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити на користь позивачки частину недоотриману за життя померлого чоловіка пенсію за вказаний період.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 134, 139, 243-246, 247, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, 3 під., пов.2, м.Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виплати ОСОБА_1 недоотриманої за життя померлого ОСОБА_2 пенсії за період з 01.11.2017 по 12.04.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити на користь ОСОБА_1 частину недоотриману за життя померлого чоловіка - ОСОБА_2 , пенсію за період з 01.11.2017 по 12.04.2018 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ((майдан Свободи, буд.5, Держпром, 3 під., пов.2, м.Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області, повний текст рішення складено 21.06.2022 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.