Справа № 480/3465/22
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2022 року Справа № 480/3465/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3465/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ГУ ПФУ) щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком, що оформлена листом за вих. № 33/02 від 16.02.2022;
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Сумській області про відмову у призначенні їй пенсії за віком, оформлене листом за вих. № 33/02 від 16.02.2022;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області вирішити питання про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком та надала документи для призначення пенсії за віком. Листом за вих. № 33/02 від 16.02.2022 відповідач повідомив позивачку, що трудова книжка від 03.09.1983 НОМЕР_1 не може бути врахована для обчислення стажу тому, що є виправлення у прізвищі, диплом НОМЕР_2 від 26.06.1983, виданий на дівоче прізвище. Крім того, період роботи в Кольському РОНО Мурманської області за період з 03.04.1987 по 01.06.1989 потребує уточнення тому, що у записі про звільнення є виправлення.
Позивачка не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки недоліки які нібито наявні у заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для відмови у призначенні їй пенсії. Зазначає, що з документів, що надавалися представнику відповідача разом із заявою взагалі не вбачається жодних виправлень, у тому числі й у трудовій книжці.
Ухвалою від 13.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, тому у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання ГУ ПФУ в Сумській області відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності відповідно до вимог ст. 90 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом із копії свідоцтва про народження встановлено, що дівочим прізвищем позивачки є " ОСОБА_2 " (а.с. 17).
Згідно копії диплома про освіту " НОМЕР_2 " від 26.06.1983 вбачається, що останній виданий на дівоче прізвище позивачки " ОСОБА_2 " та підтверджує здобуття освіти та кваліфікації "вчитель математики середньої школи" в 1983 році (а.с.18).
Позивачка - ОСОБА_3 , 19.12.1986 уклала шлюб з ОСОБА_4 та взяла після укладення шлюбу прізвище " ОСОБА_5 ", проте, відомості про зміну прізвища позивачкою на " ОСОБА_5 " до трудової книжки внесені не були, адже шлюб було укладено до затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мін`юсту, Мінсоцзахисту від 29.07.1993 № 58, згідно з якою, зміна прізвища особою, у тому числі при укладенні шлюбу, стала обов`язковою для фіксації у трудовій книжці.
Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було розірвано 03 лютого 1994 року, про свідчить актовий запис № 14, позивачка після розлучення залишила собі прізвище " ОСОБА_5 " , що підтверджується копією свідоцтва Серії НОМЕР_3 (а.с. 30).
Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 підтверджено, що позивачка 29.07.1994 уклала шлюб з ОСОБА_7 . Після шлюбу, позивачка змінила своє прізвище " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_8 ".
З матеріалів справи встановлено, що позивачка вперше працевлаштована на роботу у 1983 році, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я ОСОБА_3 (дівоче прізвище позивачки). В подальшому позивачка при одруженні змінила прізвище, про що роботодавцем вносились у трудову книжку відповідні зміни.
Так, 16.02.2022 позивачка звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, оформлене листом від 16.02.2022 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком, мотивуючи свою відмову тим, що трудова книжка позивачки від 03.09.1983 НОМЕР_1 не може бути врахована для обчислення стажу тому, що є виправлення у прізвищі, диплом НОМЕР_2 від 26.06.1983, виданий на дівоче прізвище. Крім того, період роботи в Кольському РОНО Мурманської області за період з 03.04.1987 по 01.06.1989 потребує уточнення тому, що у записі про звільнення є виправлення (а.с. 10).

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 від 05.11.1991, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

В силу приписів ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

За правилами ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Як зазначила позивачка, та не заперечується відповідачем у рішенні про відмову у призначенні пенсії, оформленого листом від 16.02.2022 ОСОБА_1 надано до органів Пенсійного фонду оригінал трудової книжки, свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІУ- НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 , диплом НОМЕР_2 від 26.06.1983, виданий на дівоче прізвище, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 яким підтверджено зміну прізвища з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_8 ".

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позивачкою надано достатньо безспірних документів, які підтверджують належність їй трудової книжки НОМЕР_1 , жодних сумнівів щодо цього не може виникати взагалі.

Щодо твердження відповідача про те, що період роботи позивачки в Кольському РОНО Мурманської області за період з 03.04.1987 по 01.06.1989 потребує уточнення тому, що у записі про звільнення є виправлення, суд дійшов висновку, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії за віком.

Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 21.02.2018 по справі № 687/975/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваного рішення, суд визнає, що позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАЧС України.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, викладене у листі про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , за вих. № 33/02 від 16.02.2022;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 992,40 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал