Справа № 140/3836/22
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3836/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення від 21.04.2022 №93 про відмову в призначенні пенсії за віком з 21.03.2022; зобов`язання зарахувати до стажу період роботи в колгоспі імені Пархоменка села Дольськ Турійського району з 15.03.1985 по 31.12.1998 та призначити пенсію за віком з 21.03.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.03.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача 1 стосовно оформлення пенсії, працівниками ГУ ПФУ у Волинській області надано консультацію щодо збору необхідних документів та повідомили прибути в термін до 3-ох місяців, для написання заяви та подачі документів. Позивач вказав, що на момент звернення працівники пенсійного органу не вимагали подачі будь-якої заяви.

14.04.2022 ОСОБА_1 повторно звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області з письмовою заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви додав необхідні документи.

Територіальний орган Пенсійного фонду повідомив позивача про прийняте рішення №593 від 21.04.2022, за результатами розгляду заяви від 14.04.2022, яким відмовив в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Позивач вважає протиправною відмову відповідача щодо не врахування періоду роботи в колгоспі імені Пархоменка села Дольськ Турійського району з 15.03.1985 по 31.12.1998 до трудового стажу, посилаючись на порушення його прав та законних інтересів, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача 2 у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову повністю, мотивуючи тим, що відповідно до пункту 2. 11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по-батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993».

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до положень пунктів 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, ) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а тому невідповідність будь-яких записів у ній унеможливлює врахування всіх (деяких) записів у ній.

Представник відповідача 2 зазначила, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.04.2022 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На момент звернення ОСОБА_1 виповнилося 60 років, що передбачено статтею 26 Закону 1058 щодо віку, з досягненням якого за певних умов особа набуває право виходу на пенсію за віком.

Поряд з тим, страховий стаж позивача становить 25 років 11 місяців 04 дні, що є недостатнім для призначення пенсії при досягненні 60 річного віку, відповідно до статті 26 Закону 1058 (як зазначалося вище для призначення пенсії за віком необхідна наявність 29 років страхового стажу на момент звернення за призначенням пенсії).

За результатами розгляду документів, доданих до заяви ОСОБА_1 , до його страхового стажу не зараховано період з 15.03.1985 по 31.12.1998, оскільки запис про відпрацьовану кількість трудоднів не засвідчені належним чином. Довідка №94/01.35, надана позивачем не може бути врахована, оскільки прізвище, зазначене в ній « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу, зазначеному в паспорті заявника « ОСОБА_3 ».

Представник відповідача 2 вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача 1 у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову повністю, мотивуючи тим, що на момент розгляду заяви від 14.04.2022 про призначення пенсії за віком, позивач досяг 60 - річного віку.

При проведенні правової оцінки наданих позивачем документів для призначення пенсії за віком та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, встановлено, що страховий стаж складає 25 років 11 місяців 04 дні.

Зазначила, що при визначенні права позивача на пенсію до страхового стажу не враховано період роботи в колгоспі ім. Пархоменка с. Дольськ Турійського району з 15.03.1985 по 31.12.1998 згідно записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , оскільки, записи про відпрацьовану кількість трудоднів не засвідчені належним чином (відсутня печатка), чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110.

Архівна довідка №94/01.35 від 14.02.2022, видана Держаним архівом Волинської області, надана позивачем, не може бути врахована, так як прізвище, зазначене в ній « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу, зазначеному в паспорті заявника « ОСОБА_3 ».

СПП « ОСОБА_4 », яка являється правонаступником колгоспу ім. Пархоменка видала довідку від 26.03.2014 №2 про відсутність книг обліку трудового стажу та книг обліку по оплаті праці колгоспу за 1948-1995 роки у зв`язку з пожежею.

В довідці, виданій об`єднаним трудовим архівом сільських і селищних рад Турійського району від 07.02.2022 №26/01-16 вказано, що документи за 1985-2000 роки колгоспу ім. Пархоменка с. Дольськ Турійського району на зберігання не надходили.

Представник відповідача 1 вважає, що записи трудової книжки позивача не підтверджені первинними документами та у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу прийнято рішення №593 від 21.04.2022 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з невиконанням однієї із умов призначення пенсії, передбаченої статтею 26 Закону, а саме наявність у 2022 році не менше 29 років страхового стажу. Тому, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №593 від 21.04.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 є правомірним, прийнятим з дотриманням норм чинного законодавства. Просила відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 21.03.2022 та 14.04.2022 звертався до пенсійного органу із заявами про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 21.04.2022 №593 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, так як до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 15.03.1985 по 31.12.1998, оскільки відсутні печатки на відпрацьованих трудоднях, а в довідці №94/01.35, прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає паспорту « ОСОБА_3 ».

Позивач, вважаючи зазначене рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області протиправним, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантоване право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон №1058-IV, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України (стаття 81 Закону №1788-ХІІ).

Відповідно до частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Статтею 56 Закону №1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як встановлено судом за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято рішення від 21.04.2022 №593 про відмову у призначенні пенсії. Так, до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 15.03.1985 по 31.12.1998, оскільки відсутні печатки на відпрацьованих трудоднях, а в довідці №94/01.35, прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає паспорту « ОСОБА_3 ».

Суд зазначає, що згідно вимог статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до вимог пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із пунктом 3 вказаного Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до пункт 4.1 Інструкції у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до пункту 1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 вказаних Основних положень регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу. Трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Усі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особою та печаткою (пункт 6).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (пункт 13).

Як установлено судом, згідно записів трудової книжки колгоспника від 15.03.1985 позивач з 1985 по 2004 роки працював в колгоспі імені Пархоменка, який в подальшому було реорганізовано в СВК «Растівський» на посаді шофера (а.с.19-21).

Суд звертає увагу на те, що записи в трудовій книжці відповідають вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять дату прийому та звільнення з роботи, відбиток печаток підприємства при прийнятті та звільненні з роботи.

Суд зауважує, що трудова книжки колгоспника містить відомості про кількість таких відпрацьованих трудових днів в період з 1985 по 1998 роки.

Також довідкою Ковельської технічної школи ТСО України від 08.04.2022 №38 підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно навчався на курсах підготовки водіїв транспортних засобів категорії «ВС» для сільського господарства в групі №20 з 08.06.1982 по 25.10.1982 (Протокол №134 від 27.10.1982) і згідно даного протоколу №134 отримав свідоцтво № НОМЕР_2 при Ковельському обласному спортивно-технічному клубі ДТСААФ (а.с.17).

Пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» передбачає, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. При цьому трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповненням роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків за порушення порядку заповнення його трудової книжки.

За змістом абзацу першого частини другої статті 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

На думку суду, відсутність печатки на відпрацьованих трудоднях чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Вказані висновки суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постановах від 30.09.2021 у справі №300/860/17, від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі №220/989/17.

Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідач 2 протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи в колгоспі з 15.03.1985 по 31.12.1998.

З урахуванням того, що зазначений період роботи не був зарахований до страхового стажу позивача згідно із рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 21.04.2022 №593 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , відтак, з метою ефективного захисту прав позивача, суд приходить до висновку, що правильним способом захисту порушеного права буде визнання протиправним та скасування вказаного рішення.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із письмовою заявою про призначення пенсії 14.04.2022, тому з вказаної дати має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення від 21.04.2022 №93 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 з 14.04.2022; зобов`язати зарахувати до стажу ОСОБА_1 період роботи в колгоспі імені Пархоменка села Дольськ Турійського району з 15.03.1985 по 31.12.1998 та призначити пенсію за віком з 14.04.2022.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно пропорційно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судовий збір в розмірі 992,40 грн., сплачений згідно з квитанцією від 12.05.2022, по 496,20 грн. з кожного. Суд звертає увагу, що сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі, оскільки, часткове задоволення позову стосується лише способу захисту порушеного права обраного судом.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21 квітня 2022 року №93 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 14 квітня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 період роботи в колгоспі імені Пархоменка села Дольськ Турійського району з 15 березня 1985 року по 31 грудня 1998 року та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 14 квітня 2022 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, місто Вінниця, вулиця Хмельницьке шосе, будинок 7, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук