Справа № 480/11065/21
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просить:
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах по Списку №1 періоди роботи в кооперативі "Прискорювач" з 22.11.1990 по 28.02.1993, в Сумському виробничому об`єднанні "Гумотехніка" з 01.05.1993 по 30.01.1996, 6 місяців 21 день роботи у ПАТ "Сумихімпром", а також зарахувати до страхового стажу період роботи з 23.08.2005 по 03.03.2015 в РФ "Геоспецбуді".
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, зарахувавши до спеціального стажу роботи роботу в кооперативі "Прискорювач" з 22.11.1990 по 28.02.1993, в Сумському виробничому об`єднанні "Гумотехніка" з 01.05.1993 по 30.01.1996, 8 місяців 21 день роботи у ПАТ "Сумихімпром", а також зарахувавши до страхового стажу роботи період роботи з 23.08.2005 по 03.03.2015 в РФ "Геоспецбуд", з 01.01.2021.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач після досягнення 50 річного віку, маючи достатній страховий та пільговий стаж за списком №1, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням пенсійного органу позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу роботи. За доданими документами не враховано період роботи в «Геоспецбуд» РФ з 23.08.2005 по 03.03.2015, оскільки не підтверджено, згідно Акту зустрічної перевірки, сплату внесків до Пенсійного фонду РФ.
Позивач не погоджується з даним рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що порушує його права на пенсійне забезпечення.
Ухвалою суду від 29.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Також цією ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позов, доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача та зобов`язано відповідача у 15-денний строк з дати її отримання надати суду завірені належним чином копії всіх матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , в тому числі копії оскаржуваних рішень та доказів їх вручення позивачу.
Ухвалу суду від 29.11.2021 отримано відповідачем 13.12.2021 (а.с. 60,61), проте вимог суду не виконано.
Ухвалою суду від 21.01.2022 повторно було витребувано в ГУ ПФУ в Сумській області завірені належним чином копії всіх матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , в тому числі копії оскаржуваних рішень та доказів їх вручення позивачу.
31.01.2022 ГУ ПФУ надало суду вибіркові копії матеріалів пенсійної справи позивача, проте правом на подання відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався.
На виконання даної ухвали суду ГУ ПФУ в Сумській області 26.04.2022 надало суду витребувані документи.
25.05.2022 на електронну адресу суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому з позовними вимогами не погоджується, вважає, що вони не підлягають задоволенню. Відповідач зазначає, що страховий стаж ОСОБА_1 для призначення пенсії за наданими документами складає 16 років 11 місяців із необхідних 25 років, пільговий стаж складає 5 років 7 місяців із необхідних 10 років. За наявними документами пенсійної справи та, згідно Акту про результати зустрічної перевірки, не враховано період роботи в «Геоспецбуд» РФ з 23.08.2005 по 03.03.2015, оскільки не підтверджено сплату внесків до Пенсійного фонду РФ. Вказує, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який вступив в дію з 01.01.2004, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. З 01.01.2004 враховується не трудовий, а страховий стаж (а.с. 203-204).
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Позивач, 02.08.2018 досяг 50 річного віку, що підтверджується копією його паспорта (а.с. 8).
16.11.2020 позивач звернувся до Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - Комісія) із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, за результатом розгляду якої рішенням Комісії від 05.01.2021 №2 було зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №2 період роботи з 01.03.1993 по 30.04.1993 на посаді електромонтера з ремонту електрообладнання в підготовчому цеху в Сумському виробничому об`єднанні "Гумотехніка". Разом з тим комісією не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 2 період з 01.05.1993 по 31.01.1996 на посаді електромонтера з ремонту електрообладнання в підготовчому цеху у зв`язку з відсутністю інформації про відпрацьований час та тривалість робочого дня (а.с. 37, 174).
05.05.2021 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 89).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 06.05.2021 №31 було відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 113). Згідно даного рішення страховий стаж позивача становить 16 років 11 місяців, а пільговий стаж за Списком №1 5 років 7 місяців. Позивачу не було враховано період роботи в "Геоспецбуд" РФ з 23.08.2005 по 03.03.2015, оскільки не підтверджено сплату внесків до Пенсійного фонду РФ.

Не погодившись з рішенням Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У преамбулі Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно із статтею 2 Закону № 1788-XII за цим Законом призначаються трудові пенсії: до яких відносяться пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-VI (далі - Закон №1058-VI) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, за змістом вищенаведеної норми пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії, яка призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу, залежить від праці такої особи в особливих умовах, певно визначений час, призначення якої має відбуватись при досягненні нижчого пенсійного віку.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах регулюється Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п) (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 383, атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно із підпунктом 4.1 пункту 4 Порядку № 383, зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на таку пенсію, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочого місця.

Крім того, статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Позивач, звертаючись до суду, просив зарахувати до пільгового стажу роботи за списком №1 період роботи з 22.11.1990 по 28.02.1993 в кооперативі "Прискорювач".

Судом встановлено, що згідно трудової книжки позивача, ОСОБА_1 в період роботи з 22.11.1990 по 28.02.1993 працював у кооперативі "Прискорювач" на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання 4 розряду підготовчого цеху (а.с.11). Вказаний запис було зроблено на підставі наказу № 26 від 22.11.1990.

Згідно довідки архівного відділу Сумської міської ради від 29.10.2020 №2292/1 вбачається, що рішенням виконавчого комітету Зарічної районної Ради народних депутатів м. Суми від 21.11.1989 №235 зареєстрований виробничий кооператив "Прискорювач", який був створений при Сумському виробничому об`єднанні "Гумотехніка" на базі підготовчого цеху і рішенням того ж виконавчого комітету від 27.02.1992 № 42 зареєстроване колективне підприємство "Прискорювач", яке є правонаступником виробничого кооперативу "Прискорювач". Відповідно до наказу генерального директора Сумського виробничого об`єднання "Гумотехніка" від 26.02.1993 № 20, у зв`язку з ліквідацією колективного підприємства "Прискорювач", до структури виробничого об`єднання "Гумотехніка" з 01 березня 1993 року знову був введений підготовчий цех.

Відомості нарахування заробітної плати працівникам колективного підприємства "Прискорювач" зберігалися у Сумському відкритому акціонерному товаристві "Гумотехніка" та при його ліквідації були передані на зберігання до архівного відділу міської ради. Накази з особового складу та інші документи довгострокового зберігання того ж підприємства на зберігання до архівного відділу Сумської міської ради не надходили (а.с. 35).

В архівній довідці від 29.10.2020 №2292 вказані відомості нарахування заробітної плати позивачу з 1990 по 1993 рік. В даній довідці зазначено, що накази з особового складу КП "Прискорювач" м. Суми, а також атестація робочих місць працівників колективного підприємства "Прискорювач" м. Суми на зберігання до архівного відділу Сумської міської ради не надходили (а.с. 36).

Як вбачається з листа ГУ ПФУ в Сумській області № 7244/02-16 від 25.11.2020 відповідачем було встановлено, що ОСОБА_1 працював з 22.11.1990 по 28.02.1993 на посаді електромонтера з ремонту електрообладнання в підготовчому цеху, у виробничому кооперативі "Прискорювач" (колективному підприємстві "Прискорювач"), що передбачена Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення Постанови Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10 та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (а.с. 183).

Проте, як вбачається з розрахунку пільгового стажу (а.с. 113 звор.) відповідачем період роботи позивача з 22.11.1990 по 28.02.1993 на посаді електромонтера з ремонту електрообладнання в підготовчому цеху, у виробничому кооперативі "Прискорювач" (колективному підприємстві "Прискорювач") до пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано. Будь-яких обгрунтувань підстав для незарахування такого стажу рішення відповідача не містить.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що пільговий характер роботи позивача у період з 22.11.1990 по 28.02.1993 на посаді електромонтера з ремонту електрообладнання в підготовчому цеху у виробничому кооперативі "Прискорювач" (колективному підприємстві "Прискорювач") підтверджується дослідженими судом доказами, а тому вказаний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1.

Крім того робота ОСОБА_1 з 01.05.1993 по 30.01.1996 на посаді електромонтера з ремонту електрообладнання в підготовчому цеху в Сумському виробничому об`єднанні "Гумотехніка" підтверджується відповідним записом в трудовій книжці позивача (а.с. 123).

Вказана обставина встановлена та визнається Комісією з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області в рішенні від 05.01.2021, згідно якого зазначено, що ОСОБА_1 працював з 01.03.1993 по 30.01.1996 на посаді електромонтера з ремонту електрообладнання в підготовчому цеху в Сумському виробничому об`єднанні "Гумотехніка" (в подальшому реорганізоване у ВАТ "Гумотехніка") (а.с. 174).

Суд не погоджується з висновками Комісії про відсутність підстав для зарахування стажу роботи з 01.05.1993 по 30.01.1996 до пільгового, оскільки робота електромонтера з ремонту електрообладнання в підготовчому цеху передбачена Списком №1 (розділ XI "Хімічне виробництво"), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162. Робоче місце електромонтера з ремонту електрообладнання атестоване згідно наказу "Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення" №16 від 15.02.1995 по ВАТ "Гумотехніка" по Списку №1 (а.с. 215-217). Відповідно до архівних довідок ОСОБА_1 постійно отримував заробітну плату з березня 1993 по січень 1996. Інформація про переведення ОСОБА_1 на неповний робочий день, іншу роботу та надання йому відпусток без збереження заробітної плати відсутня (а.с. 183).

Отже, відсутність інформації про відпрацьований час та тривалість робочого дня не може бути підставою для незарахування періоду роботи позивача з 01.05.1993 по 30.01.1996 на посаді електромонтера з ремонту електрообладнання в підготовчому цеху в Сумському виробничому об`єднанні "Гумотехніка" до пільгового стажу за Списком №1.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення Комісії в частині відмови у зарахуванні стажу роботи позивача на посаді електромонтера з ремонту електрообладнання в підготовчому цеху в Сумському виробничому об`єднанні "Гумотехніка" (в подальшому реорганізоване у ВАТ "Гумотехніка") з 01.05.1993 по 30.01.1996 до пільгового є необгрунтованим, не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2. ст.2 КАС України та підлягає скасуванню.

Також позивач просить зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 1, 8 місяців 21 день роботи у ПАТ "Сумихімпром".

Як вбачається з розрахунку стажу роботи позивача (а.с. 113), ОСОБА_1 період роботи у Сумському виробничому об`єднанні "Хімпром" з 27.12.2000 по 13.09.2001 до пільгового стажу за Списком №1 не було зараховано.

При цьому згідно трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 12), позивач у період з 07.02.1996 по 27.05.2002 працював на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання в цеху гранульованого суперфосфата №1 у Сумському виробничому об`єднанні "Хімпром". Також трудова книжка містить запис, що така посада є атестованою за списком №1. Відомостей про переведення позивача на якісь інші посади на даному підприємстві в трудовій книжці відсутні.

Згідно довідки №450 від 20.09.2019, виданої ПАТ "Сумихімпром", позивач в період з 07.02.1996 по 27.05.2002 виконував ремонт та обслуговування електроустаткування у виробництві мінеральних добрив, а саме гранульованого суперфосфату; ремонт двигунів, електрофільтрів, підстанцій при наявності фтористих газів, парів сірчаної і фосфорної кислоти за посадою електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування цеху виробництва гранульованого суперфосфату, що передбачено Списком №1 розділ 8, підрозділ 1080А010 Постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994. Також згідно цієї довідки вказано, що атестація робочих місць проведена: наказ постанова №303/3 від 27.12.1995; №226/13 від 14.09.2001 (а.с. 15). Вказані накази містяться в матеріалах справи (а.с. 20-25).

Суд зазначає, що робота електромонтер з ремонту електрообладнання передбачена списком № 1, розділ 8, підрозділ 1080А010, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994. При цьому відповідачем не надано суду ані обгрунтувань, ані доказів того, чому період роботи позивача з 27.12.2000 по 13.09.2001 не підлягає зарахуванню до пільгового стажу. Отже, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано вказаний період до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1.

З огляду на викладене, позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 періоди роботи: з 22.11.1990 по 28.02.1993 у Виробничому кооперативі "Прискорювач", з 01.05.1993 по 30.01.1996 у ВАТ "Гумотехніка" та з 27.12.2000 по 13.09.2001 у Сумському виробничому об`єднанні "Хімпром" є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 23.08.2005 по 03.03.2015 в РФ "Геоспецбуд" суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також Закон №1058-IV).

За змістом частини 2 статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг регламентовано положеннями статті 8 Закону № 1058-ІV.

Як визначено статтею 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, яке діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV).

За змістом частин 1, 10, 12 статті 20 Закону №1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 16 ст. 106 Закону №1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача. Такі вимоги визначені і в національному законодавстві російської федерації.

Вказані висновки суду узгоджуються з практикою Другого апеляційного адміністративного суду у постановах від 08.07.2021 по справі №520/2575/21, від 26.08.2021 по справі №520/17195/20.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки позивача НОМЕР_1 (а.с. 114), ОСОБА_1 з 23.08.2005 по 03.03.2015 працював у "ЗАО "НПО "Геоспецбуд" РФ. Також вказане підтверджується довідками про заробітну плату та інші доходи за 2005-2015 роки (а.с. 115-120). Згідно цих довідок, із заробітної плати позивача проводились відрахування податку на доходи фізичних осіб в Пенсійний фонд РФ.

Проте, як вбачається з рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 06.05.2021, позивачу не було зараховано до страхового стажу період роботи в ЗАТ "Геоспецбуд" РФ з 23.08.2005 по 03.03.2015, оскільки не підтверджено сплату внесків до Пенсійного фонду РФ (а.с. 113).

Відмовляючи у призначенні пенсії позивачу, ГУ ПФУ в Одеській області не зарахувало вищезазначений спірний період роботи, пославшись на акт зустрічної перевірки щодо сплати внесків до Пенсійного Фонду РФ, проте, суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 01.11.2018 у справі № 199/1852/15-а та від 17.07.2019 у справі № 144/669/17, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника.

З цього приводу суд зазначає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо обов`язкового порядку взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків та належної сплати страхових внесків, а отже, несплата страхувальником страховим внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з матеріалів справи, трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 була надана відповідачу для розгляду питання про призначення пенсії за віком, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача, наданими Головним управлінням ПФУ в Сумській області (а.с. 114).

Вказана трудова книжка містить запис про роботу ОСОБА_1 у період з 23.08.2005 по 03.03.2015 на посаді машиніста бурової установки в ЗАТ "Геоспецбуд". Такий запис засвідчений чітким відтиском печатки вказаного підприємства та не містить ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості.

Разом з тим суд зазначає, що в матеріалах справи містяться довідки №1-№11 про заробітну плату та інші доходи щодо заробітної плати для нарахування пенсії, в яких зазначено, що "з вказаного зарабітку утримується податок на доходи фізичних осіб до пенсійного фонду рф" (а.с. 20-25).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи в ЗАТ "Геоспецбуд" РФ з 23.08.2005 по 03.03.2015.

З огляду на викладене, суд вважає рішення ГУ ПФУ в Одеській області № 31 від 06.05.2021 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії необгрунтованим та таким, що не відповідає вимогам правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України. У зв`язку з чим, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 5, ч. 2 ст. 9 КАС України вказане рішення підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, з 01.01.2021 суд зазначає наступне.

Як було встановлено судом, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, позивач досяг віку 50 років. Підтвердивши спірні періоди роботи позивача на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1, а також враховуючи період роботи позивача в РФ до страхового стажу для призначення пенсії, суд дійшов висновку, що позивач має більше 25 років страхового стажу та більше 10 років пільгового стажу, а тому має право на призначення пенсії, відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI.

Суд зазначає, що в справі, що переглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 у справі №21-1465а15, а також у постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №227/3208/16-а. Щодо ефективного способу захисту шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію з певної дати зроблено висновки Верховним Судом і у постановах від 29.04.2020 у справі №826/9781/18, від 25.06.2020 у справі №520/10521/19.

Суд враховує, що згідно вимог ст. ст. 80, 81, 85 Закону № 1788-XII заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника. Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Пенсії виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

З урахуванням викладеного, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в ЗАТ "Геоспецбуд" РФ з 23.08.2005 по 03.03.2015 та до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 22.11.1990 по 28.02.1993 у Виробничому кооперативі "Прискорювач"; з 01.05.1993 по 30.01.1996 у ВАТ "Гумотехніка" та з 27.12.2000 по 13.09.2001 у Сумському виробничому об`єднанні "Хімпром".

Варто зазначити, що позивач просить зобов`язати відповідача призначити йому пенсію з 01.01.2021. Проте будь-яким чином вимоги про зобов`язання призначити йому пенсію саме з цієї дати не обгрунтовує.

Суд зазначає, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-VI, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадку, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Як вбачається з копії паспорта позивача, 50 років він досяг ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), а звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Сумській області 05.05.2021 (а.с. 89).

Оскільки позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії поза межами встановленого ст. 45 Закону №1058-VI тримісячного строку після досягнення пенсійного віку, то пенсію позивачу має бути призначено з дня звернення, тобто з 05.05.2021. А тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2021.

Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суму судового збору в розмірі 454 грн., та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору в розмірі 454 грн., який був сплачений позивачем при подачі позову відповідно до квитанції від 19.10.2021 (а.с. 7).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 2 від 05.01.2021 в частині відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 на посаді електромонтера з ремонту електрообладнання в підготовчому цеху у Сумському виробничому об`єднанні "Гумотехніка" в період з 01.05.1993 по 30.01.1996.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 31 від 06.05.2021 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 05.05.2021, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 23.08.2005 по 03.03.2015 в ЗАТ "Геоспецбуд" РФ та до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 періоди роботи на посаді електромонтера з ремонту електрообладнання в кооперативі "Прискорювач" з 22.11.1990 по 28.02.1993, в Сумському виробничому об`єднанні "Гумотехніка" з 01.05.1993 по 30.01.1996 та у Публічному акціонерному товаристві "Сумихімпром" з 27.12.2000 по 13.09.2001.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска