Справа № 160/8014/22
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2022 року Справа № 160/8014/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
07.06.2022 року Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в частині не закінчення виконавчого провадження №68907137 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»;
- зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) закінчити виконавче провадження №68907137 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 20.06.2022 року, відповідно до ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву до 20.06.2022 року.
Також, даною ухвалою витребувано у Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №68907137.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 29.04.2022 року відкрито виконавче провадження ВП №68907137 з примусового виконання виконавчого листа №203/878/21, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на користь держави судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 9 480,60 грн. Крім того, в рамках виконавчого провадження ВП №68907137 державним виконавцем були прийняті постанови від 29.04.2022 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 169,00 грн. та про стягнення виконавчого збору у сумі 1 117,06 грн. Однак, 02.02.2022 року Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» в добровільному порядку виконало постанову суду та сплатило на користь держави судовий збір у сумі 9 480,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням №722 від 02.02.2022 року. Таким чином, оскільки судове рішення в повному обсязі було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, до дане виконавче провадження підлягає закінченню без сплати виконавчого збору. Так, 03.05.2022 року представником позивача подано до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заяву про закриття виконавчого провадження №68907137, проте, станом на 07.06.2022 року виконавче провадження закрито так і не біло, що свідчить про порушення прав позивача.
20.06.2022 року на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що на підставі заяви Кіровського районного суду. м. Дніпропетровська від 18.02.2022 року заступником начальника відділу Олійник І.В., 29.04.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68907137 з примусового виконання виконавчого листа №203/878/21, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з Приватного акціонерного товари ства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на користь держави судові витрати, що скла даються із судового збору в розмірі 9480,60 грн. та надіслано сторонам виконавчого провадження. Також, 29.04.2022 року заступником начальника відділу Олійник І.В. було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору. 03.05.2022 року до відділу надійшла заява боржника про сплату заборгованості, у зв`язку з чим 06.05.2022 року на адресу заявника - Кіровського районного суду м. Дніпропетровська та стягувана Державної судової адміністрації України, в порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», надіслано листа щодо підтвердження сплати заборгованості боржником в розмірі 9480,60 грн., оскльки відповідно до п. 1 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити пере вірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Станом на 17.06.2022 року відповідь на лист від 06.05.2022 року не надійшла. Одразу, після надходження до відділу відповіді стягувача або заявника про сплату заборгова ності, виконавче провадження буде завершено фактично з підстав передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39 За кону України «Про виконавче провадження», про що було повідомлено боржника листом від 06.05.2022 року. Таким чином, заступник начальника відділу Олійник І.В., діяла відповідно до вимог чинного законодавства та в межах наданих повноважень, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.
Також, 20.06.2022 року, на виконання вимог ухвали суду від 10.06.2022 року, від відповідача надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП №68907137.
Відповідно до ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.01.2022 року у справі №203/878/21 було стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на користь держави судовий збір у розмірі 9 480,60 грн.
18.02.2022 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська сформовано та направлено на виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчий лист №203/878/21 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на користь держави судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 9 480,60 грн.
29.04.2022 року постановою заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження ВП №68907137 щодо виконання виконавчого листа №203/878/21 від 18.02.2022 року про стягнення судового збору на користь держави у розмірі 9 480,60 грн.
Також, в рамках виконавчого провадження ВП №68907137, заступником начальника відділу прийнято постанови:
- від 29.04.2022 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 169,00 грн.;
- від 29.04.2022 року про стягнення виконавчого збору у сумі 1 117,06 грн.
03.05.2022 року Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» звернулось до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про закриття виконавчого провадження, оскільки 02.02.2022 року товариство в добровільному порядку виконало постанову Дніпровського апеляційного суду та сплатило на користь держави судовий збір у розмірі 9 480,60 грн.
Листом від 06.05.2022 року №17.5-34/8458 Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська та Державної судової адміністрації України з метою підтвердження сплати коштів за виконавчим провадженням №203/878/21 у сумі 9 480,60 грн.
Отже, спір між сторонами виник з підстав бездіяльності відповідача щодо не прийняття постанови про закриття виконавчого провадження.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
При цьому, строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
За змістом ст. 26 Закону №1404-VIIІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Отже, державний або приватний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження коли рішення суду, згідно виконавчого документу, виконано в повному обсязі.
Також, державний або приватний виконавець зобов`язаний дотримуватись виключно вимог виконавчого листа та не наділений повноваженнями виходити за межі вимог виконавчого документу.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 03.05.2022 року Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» повідомило Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про добровільне виконання постанови Дніпровського апеляційного суду, у зв`язку з чим просило закрити виконавче провадження №68907137.
Листом від 06.05.2022 року №17.5-34/8458 Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська та Державної судової адміністрації України з метою підтвердження сплати коштів за виконавчим провадженням №203/878/21 у сумі 9 480,60 грн.
Станом на час розгляду справи, відповідь на даний лист про підтвердження виконання боржником виконавчого листа №203/878/21 від запитуваних установ на адресу виконавчої служби не надійшла.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач у даному випадку не згоден із бездіяльністю відповідача щодо не закриття виконавчого провадження №68907137 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням виконавчого листа.
Водночас, суд зазначає, що згідно із п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
З аналізу викладеного вбачається, що у державного виконавця є чітко визначений інструментарій перевірити виконання рішення суду, що і було вчинено відповідачем шляхом надіслання відповідного листа до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська та Державної судової адміністрації України.
Проте, підтвердження такого виконання від останніх до цього часу не надходило до виконавчої служби, у зв`язку з чим підстави для закриття виконавчого провадження на даний час у відповідача відсутні.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач діяв в межах повноважень та на підставі діючого законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання протиправною його бездіяльності та зобов`язання закрити виконавче провадження, оскільки дана вимога є передчасною.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено протиправної бездіяльності відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець