Справа № 280/2672/22
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року Справа № 280/2672/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Запорізької обласної прокуратури (далі відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2021 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі №280/3615/20 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 13 січня 2021 по 31 січня 2022 року в розмірі 292274,53 грн.

Ухвалою суду від 23.02.2022 позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

10.05.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено без виклику представників сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2021 по справі №280/3615/20 ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації прокуратури Запорізької області з 01.05.2020. Разом з тим, позивач зазначає, що не зважаючи на рішення суду її фактично було поновлено на посаді лише згідно наказу від 01.02.2021 №64к. Позивач вказує на те, що в період з 13 січня 2021 по 31 січня 2022 року рішення суду не виконувалось, у зв`язку з чим затримка у виконанні рішення становить 263 робочих днів. Позивач із посиланням на приписи статті 236 КЗпП України вказує на те, що у відповідача наявний обов`язок виплатити середню заробітну плату за весь час затримки виконання рішення суду в частині його поновлення на роботі, що за підрахунком позивача становить 292274,53 грн. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено про те, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2021 по справі №280/3615/20 не було допущено до негайного виконання в частині поновлення позивача на посаді, а відтак рішення у справі №280/3615/20 про поновлення позивача на посаді набрало законної сили лише 01.06.2021. Також, відповідач послався на те, що оскільки Закон України «Про прокуратуру» та інші нормативно-правові акти, що регулюють діяльність прокуратури не містять положень (роз`яснень) понять «рівнозначна посада», то не зрозумілими були критерії за якими слід обрати посаду на якій поновити позивача. Відповідач зазначає, що для з`ясування зазначених обставин він звернувся до суду з заявою про роз`яснення рішення суду в частині посади на якій слід поновити позивача, проте заяву про роз`яснення рішення суду до цього часу не розглянуто у зв`язку із знаходженням адміністративного справи у Верховному Суді. Також, відповідач вказував на те, що він у встановленому порядку звертався до Верховного Суду з заявою про зупинення виконання рішень судів попередніх інстанції по справі №280/3615/20, яке тривалий час не розглядалось. Крім того, відповідач звертав увагу на те, що постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31.05.2022 по справі №280/3615/20 скасовано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.06.2021 по справі №280/3615/20, та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2021 по справі №280/3615/20 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме вирішено:

визнати протиправним та скасувати рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 09 квітня 2020 року № 211 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора»;

визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Запорізької області від 29 квітня 2020 року № 740к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 30 квітня 2020 року;

поновити ОСОБА_1 на посаді в Запорізькій обласній прокуратурі, рівнозначній посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації прокуратури Запорізької області, з 01 травня 2020 року;

стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 травня 2020 року по 12 січня 2021 року в розмірі 247732,57 грн. (двісті сорок сім сімсот тридцять дві гривні 57 коп.) з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства;

у задоволенні решти позовних вимог відмовити;

стягнути на користь ОСОБА_1 солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора та Запорізької обласної прокуратури судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.06.2021 по справі №280/3615/20 апеляційні скарги Запорізької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора задоволено частково, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року змінено, виклавши п`ятий абзац його резолютивної частини у наступній редакції: «Стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 травня 2020 року по 12 січня 2021 року в розмірі 192256,63 грн. (сто дев`яносто дві тисячі двісті п`ятдесят шість гривень 63 коп.) з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства.»; в іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року залишено без змін.

01.02.2022 Запорізькою обласною прокуратурою видано наказ №64к, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації прокуратури Запорізької області з 01.05.2020.

Позивач вважаючи, що у період з 13 січня 2021 року по 31 січня 2022 року відповідачем не виконувалось рішення суду щодо його поновлення на роботі, звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути середній заробіток за час виконання рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України, встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом статті 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до приписів статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Частиною сьомою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Статтею 236 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як встановлено судом під час розгляду справи та не спростовано сторонами, позивача поновлено на посаді відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2021 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 01.06.2021 у справі №280/3615/20.

Разом з тим, рішення про поновлення позивача на посаді, яке підлягало негайному виконанню Запорізькою обласною прокуратурою фактично виконано 01.02.2022.

За змістом положень статті 236 Кодексу законів про працю України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку про те, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не за загальним правилом з дати набрання ним законної сили, а негайно з моменту його проголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави. Законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, і цей обов`язок полягає в тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду. Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникла у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно із фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Наведені приписи КЗпП України не містять застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткових дій, які б вказували на його бажання поновитися на роботі.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду потрібно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВЕРХОВНОГО СУДУ від 24.09.2021 по справі №640/775/19, від 11.11.2021 по справі №260/4470/20.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що невиконання Запорізькою обласною прокуратурою протягом тривалого часу рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі №280/3615/20 про поновлення позивача на роботі має наслідком застосування приписів статті 236 Кодексу законів про працю України про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача на те, що обов`язок виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі №280/3615/20 виник лише з 01.06.2021 (дата набрання законної сили), оскільки рішення суду від 12.01.2021 не було звернуто до негайного виконання, з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.371 КАС України та частини сьомої статті 235 Кодексу законів про працю України, рішення про поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Тобто, рішення про поновлення на роботі підлягає негайному виконанню саме в силу приписів Закону, а не через те, що про це зазначено у самому рішенні суду. Відсутність в рішенні посилань на те, що рішення підлягає негайному виконанню не свідчить про відсутність обов`язку його негайного виконання, оскільки такий обов`язок роботодавця прямо передбачений положеннями п.3 ч.1 ст.371 КАС України та частини сьомої статті 235 КЗпП України.

Стосовно доводів відповідача про скасування Верховним Судом рішень по справі №280/3615/20, суд зазначає, що таке не має значення для розгляду даної адміністративної справи, оскільки скасування рішень жодним чином не скасовує тієї обставини, що відповідачем допущено бездіяльність в частині не поновлення позивача на роботі в період з 13 січня 2021 року по 31 січня 2022 року.

У період з 13 січня 2021 року по 31 січня 2022 року рішення про поновлення позивача на роботі було чинним та підлягало безумовному виконанню, а оскільки відповідачем покладений на нього обов`язок у встановлені строки виконано не було, то відповідно позивач набув право на отримання компенсації за статтею 236 Кодексу законів про працю України.

Так, відповідно постанови Третього апеляційного адміністративного суду по справі №280/3615/20 середній заробіток ОСОБА_1 становив 1111,31 грн.

Період затримки виконання рішення суду з 13 січня 2021 року по 31 січня 2022 року складає 263 робочих днів, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у розмірі 292274,53 грн. (263 х 1111,31 грн.).

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 78, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Запорізької обласної прокуратури (69005, м.Запоріжжя, вул.Матросова Олександра, буд.29А, ) про стягнення середнього заробітку задовольнити.

Стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2021 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі №280/3615/20 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 13 січня 2021 року по 31 січня 2022 року в розмірі 292274,53 грн. (двісті дев`яносто дві тисячі двісті сімдесят чотири гривні 53 копійки), із утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 2292,75 грн. (дві тисячі двісті дев`яносто дві гривні 75 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької обласної прокуратури.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова