Справа № 320/6898/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року м.Київ № 320/6898/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про визнання протиправним та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, в якому просить суд:

- скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича про розшук майна боржника (ВП №59418253) від 12.07.2019;

- скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП №59418253) від 12.07.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно оголошено розшук майна боржника, зокрема, автомобіля, вартість якого не є співмірною з сумою, що підлягала стягненню у межах виконавчого провадження у розмірі 28000 грн. Позивач стверджує, що постанова відповідача про звернення стягнення на заробітну плату є передчасною, оскільки у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази добровільного невиконання боржником виконавчого документу. Крім того, оскільки виконавче провадження №59418253 відкрито протиправно, спірні постанови теж є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 13.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження у даній адміністративній справі.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що позов задоволенню не підлягає з тих підстав, що відповідач у виконавчому провадженні ВП №59418253 вчиняв виконавчі дії правомірно та законно, діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Представник третьої особи - Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, надіслав письмові пояснення, у якій зазначив про те, що діючим законодавством України передбачено такі заходи примусового виконання як розшук майна (транспортного засобу) боржника та звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші види доходів. Тому, дії відповідача є правомірними у межах ВП №59418253.

Третя особа, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", не скористалась, наданим їй правом подачі письмових пояснень щодо предмету позову.

Ухвалою суду від 22.01.2020 зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням суду (вирішення справи) в адміністративній справі №320/3954/19.

У судові засідання, призначені на 10.03.2022 та 11.05.2022 сторони та їх представники не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належними чином, з заявами чи клопотаннями про відкладення розгляду справи або розгляд справи за їх відсутності не зверталися.

Протокольною ухвалою суду від 11.05.2022 вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 13.05.2022 поновлено провадження у справі та вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області, Говоровим П.В., було відкрито виконавче провадження № 57396201 від 09.10.2018 по виконанню виконавчого напису №25099 від 31.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 12 784, 27 доларів США, що на день відкриття виконавчого провадження відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 359083,55 грн.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, Приватним виконавцем Говоровим П.В. було винесено постанову про стягнення основної винагороди від 09.10.2018 у розмірі 10% суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, а саме - 35908,35 грн.

13.06.2019 на адресу приватного виконавця надійшла заява від стягувача про повернення виконавчого документа №25099 без виконання.

На підставі вказаної заяви, 13.06.2019 Приватним виконавцем Говоровим П.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», на момент винесення даної постанови залишок боргу ОСОБА_1 перед AT «Укрсоцбанк» складав 280 609, 69 грн.

Приватним виконавцем Говоровим П.В. було стягнено з боржника, ОСОБА_1 , частину суми боргу у розмірі 78 473,86 грн., на користь стягувача AT «Укрсоцбанк», та стягнено відповідно 7 847, 38 грн. основної винагороди приватного виконавця.

Залишок нестягнутої суми основної винагороди приватного виконавця складає 28 060, 96 грн.

У подальшому, Приватним виконавцем Трофименко М.М. 25.06.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59418253 з примусового виконання постанови №5739620 від 09.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми основної винагороди приватного виконавця у розмірі 28 060, 96 грн.

Також, Приватним виконавцем Трофименко М.М. 25.06.2019 винесено постанову про арешт коштів боржника з метою забезпечення виконання вимог виконавчого документу, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням витрат виконавчого провадження, штрафів 28 060,96 грн.

Крім того, у межах вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем Трофименком М.М. винесено постанови:

- від 12.07.2019 про розшук майна боржника ОСОБА_1 : HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 ;

- від 12.07.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Позивач не погоджуючись з вищевказаними постановами приватного виконавця звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового Провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За приписами статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до вимог ст. 36 Закону у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Витрати, пов`язані з розшуком боржника, майна боржника та його зберіганням, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Так, під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно з частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Також, Статтями 68, 69 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

У разі припинення перерахування коштів стягувачу підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці не пізніш як у триденний строк повідомляють виконавцю про причину припинення виплат та зазначають нове місце роботи, проживання чи навчання боржника, якщо воно відоме.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 70 Закону №1404-VIII із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

При цьому, суд зазначає, що статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 №95, ратифікованої Україною 04.08.1961, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Частиною 1 статті 115, частиною 5 статті 97 Кодексу законів про працю України (із змінами та доповненнями, далі - КЗпП), частиною 3 статті 15, статтею 22, частинами 1, 6 статті 24 Закону України "Про оплату праці" визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Верховний Суд у своїй постанові від 17.01.2020 у справі №340/1018/19 вказав, що приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року №95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата.

Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого, в тому числі, стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України "Про працю".

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року № 916/1572/19.

Проаналізувавши наведені вище норми права, слід зробити висновок, що зобов`язання із сплати заробітної плати мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, а тому кошти, цільовим призначенням яких є оплата праці, мають спеціальний (особливий) правовий статус і звернення стягнення на них має відбуватись в рамках особливої правової процедури, в порядку і в розмірах, визначених законом.

З матеріалів справи вбачається, що Приватним виконавцем Трофименко М.М. 25.06.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59418253 з примусового виконання постанови №5739620 від 09.10.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми основної винагороди приватного виконавця у розмірі 28 060, 96 грн.

У межах вказаного виконавчого провадження Приватним виконавцем Трофименком М.М. 25.06.2019 винесено постанову про арешт коштів боржника з метою забезпечення виконання вимог виконавчого документу, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням витрат виконавчого провадження, штрафів 28 060,96 грн, а також постанови від 12.07.2019 про розшук майна боржника ОСОБА_1 : HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Таким чином, в даному випадку приватний виконавець одночасно звернув стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, як то передбачено чинним законодавством, проте в той же час ще й наклав арешти на банківські рахунки боржника, з яких він отримує заробітну плату та пенсію відповідно.

Тобто, всупереч принципу законності, співмірності та об`єктивності заходів забезпечення виконавчого провадження відповідачем прийнято одночасно постанови про накладення арешту на майно боржника, оголошення розшуку майна боржника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника 20% із заробітної плати в рахунок погашення заборгованості у виконавчому провадженні №59418253.

За таких умов наразі фактично з боржника вже стягуються кошти в рахунок погашення заборгованості в виконавчому провадженні з двох джерел - пенсія, а ще й додатково запроваджено захід примусового виконання рішення у вигляді розшуку майна боржника та арешту майна боржника.

Відтак, спірні постанови про розшук майна боржника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника порушують права боржника у частині вільного розпорядження і володіння своєю власністю.

Тобто, такий захід примусового виконання рішення як арешт коштів боржника та одночасне звернення стягнення на коштів із заробітної плати та пенсії, є прямо неспівмірним із метою виконавчого провадження та його завданням в розрізі засад законності, справедливості та об`єктивності.

Крім того, як встановлено у ході розгляду справи, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі №320/3954/19 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, ПАТ "Уксоцбанк", про визнання протиправними та скасування постанов позов задоволено та визнано протиправним та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем про відкриття виконавчого провадження (ВП №59418253) від 25 червня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 основної винагороди приватного виконавця у розмірі 28 060,96 грн; визнано протиправним та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем про арешт майна боржника (ВП №59418253) від 25 червня 2019 року.

Дане рішення набрало законної сили 12.08.2021.

Відтак, оскільки спірні постанови були винесені у рамках проведення виконавчих дій у ВП №59418253, а рішенням суду від 12.07.2021 у справі №320/3954/19 визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження №59418253 від 25.06.2019 як таку, що прийнята не у спосіб визначений чинним законодавством, то постанови від 12.07.2019 про розшук майна боржника ОСОБА_1 : HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 та від 12.07.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 також підлягає скасуванню.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича про розшук майна боржника (ВП №59418253) від 12.07.2019.

Винати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП №59418253) від 12.07.2019.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.