Справа № 580/2267/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року справа № 580/2267/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Мельникової О.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 580/2267/22

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

23.05.2022 вх. суду №14489/22 (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті 16.05.2022) представник позивача, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх справ України по Черкаській області» від 23.06.2021 № 33/44/1-С-651/08-1637, виданої станом на листопад 2019 року, відповідно до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з 01.12.2019 перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх справ України по Черкаській області» від 23.06.2021 № 33/44/1-С-651/08-1637, виданої станом на листопад 2019 року, відповідно до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 по день здійснення перерахунку.

Додатково просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992, 40 грн.

Ухвалою від 25.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (письмове провадження).

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII. На звернення позивача була виготовлена оновлена довідка від 23.06.2021 № 33/44/1-С-651/08-1637 про розмір грошового забезпечення. 21.02.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії з 01.12.2019. Відповідач листом від 17.03.2022 повідомив, що відсутні законодавчі підстави для здійснення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки від 23.06.2021 № 33/44/1-С-651/08-1637. Зазначена відмова (на думку позивача) є протиправною, позаяк зі скасуванням пункту 3 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/12704/18 (об`єднаній із справою №826/16198/18 про визнання нечинними пунктів 2,3,5,6 Постанови № 103), що набрало чинності 19.11.2019 згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, проте звернувся з довідкою з метою реалізації 21.02.2022.

Відповідач позов не визнав, 03.06.2022 вх.15737/22 подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що відповідачем здійснений перерахунок пенсії позивачу у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №988 та з моменту здійснення перерахунку пенсії позивача збільшення розміру грошового забезпечення не відбувалось та постанови про перерахунок пенсій особам, що отримують пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ на момент звернення позивача до суду Кабінет Міністрів України не ухвалював, підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача повторно відсутні, з довідкою із додатковими складовими грошового забезпечення позивач звернувся 21.02.2022, тому підстав для перерахунку немає. Відповідач зазначив, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення із вимогами про перерахунок пенсії з 01.12.2019, позаяк до відповідача звернувся лише у лютому 2022 року, вини відповідача з 01.12.2019 немає.

Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши наявні в матеріалах справи доводи та аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію відповідно до Закону № 2262.

21.02.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 23.06.2021 № 33/44/1-С-651/08-1637, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області». Відповідач направив на адресу позивача лист від 17.03.2022 № 1613/С-2300-22 про відмову в здійсненні перерахунку, зазначивши, що нормативно-правових актів щодо умов та порядку здійснення перерахунку та виплати перерахованих пенсій, визначення інших складових грошового забезпечення, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262 після дати набрання рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 14.05.2019 у справі № 826/12704/18 законної сили Кабінет Міністрів України не приймав та повідомлення від Пенсійного фонду України про наявність підстав для проведення перерахунку у зв`язку із зміною розміру пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких належать до перерахунку, не надходило, у зв`язку із чим відмовлено у перерахунку пенсії позивача.

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон № 2262) (у редакції з 01.01.2017) визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій, що здійснюється за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Згідно з пунктом 3 Постанови №103 (у редакції станом на 21.02.2018) було визначено перерахувати з 01.01.2016 пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Згідно із пунктом 5 Постанови №103 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45. Згідно з пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45.

Згідно з довідкою від 23.06.2021 № 33/44/1-С-651/08-1637 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, виданою позивачеві за прирівняною посадою поліцейського - начальник відділення, що не входить до складу відділу відділу поліції до посади на день звільнення із служби: начальник відділення ДІМ Придніпровського РВ УМВС, встановлено: посадовий оклад - 2950,00 грн; оклад за спеціальним званням (майор поліції) - 2000,00 грн; надбавка за стаж служби в поліції (відсотків з посадового окладу з урахуванням посадового окладу за спеціальним званням) 50% - 2475,00 грн; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (відсоток посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби) 60% - 4455,00 грн, премія (відсоток від нарахованого грошового забезпечення) 40,20% - 4775,76 грн; усього - 16655,76 грн.

Постановою № 103 доповнено Порядок № 45 додатком 3, що визначає форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції). За змістом цієї довідки грошове забезпечення передбачає: посадовий оклад, підвищення посадового окладу, надбавка за стаж служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за почесне звання «заслужений» чи «народний», доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук чи вчене звання, інші надбавки, що мають постійний характер та визначені Постановою № 988, премія.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/12704/18 від 14.05.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови № 103. З 19.11.2019 - з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/12704/18 пункт 3 Постанови № 103 втратив чинність, а інші нормативні акти, що би надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні.

Відповідно до пункту 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1), перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, у порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, що дають право на підвищення пенсії. Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262 уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії. Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України. Аналогічний висновок сформований у постанові ВС від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а.

11.11.2015 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 988, що набрала чинності 02.12.2015 та якою затверджені схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10.

Відповідно до статті 94 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію», Постанови № 988 з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260). Згідно з пунктом 3 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Пунктами 4-10 розділу ІІ Порядку № 260 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції; надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі; надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць; надбавка за службу в умовах режимних обмежень; надбавка за почесне звання «заслужений»; доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності; доплата за вчене звання; доплата за службу в нічний час.

Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Згідно з частиною 2 статті 51 Закону № 2262 перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Матеріали справи не містять доказів щодо рішень КМУ про підвищення пенсії позивача.

Згідно із частиною 3 статті 51 Закону №2262 перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, що видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Матеріали справи не містять доказів, а доводи позивача аргументів щодо бездіяльності відповідача та/або його вини з 01.12.2019 у зв`язку зі зверненням позивача з відповідною заявою 21.02.2022 про перерахунок за довідкою від 23.06.2021.

Верховний Суд у справі № 520/11178/2020 (ЄДРСР 94394125) зазначив що, виходячи з принципу «належного врядування» пенсіонер, який отримує пенсію, виходить з презумпції, що її розмір визначено відповідно до закону. Пенсіонер не має розумних причин сумніватися у добросовісності дій працівників Пенсійного фонду.

Судом не встановлено недобросовісності дій відповідача, починаючи з 01.12.2019 (у контексті строків надання відповідної заяви) у зв`язку зі зверненням позивача 21.02.2022 до відповідача з довідкою про грошове забезпечення від 23.06.2021 № 33/44/1-С-651/08-1637, позаяк у листопаді- грудні 2019 року таку довідку відповідач не отримував.

Обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є недопустимим, що підтверджується висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18, у постановах Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16-а та від 26.01.2021 у справі № 520/11178/20.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а (ЄДРСР 94345945) дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону № 1788-ХІ та статті 46 Закону № 1058-ІV (щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), належать застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень про обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Суд вважає, з огляду на наявну правову позицію, що під «належною особі» пенсією розуміється нарахована уповноваженим суб`єктом владних повноважень за матеріалами пенсійної справи на підставі закону, проте не виплачена заборгованість. Належна особі нарахована пенсія і нереалізоване своєчасно право на перерахунок не є тотожними за змістом і наслідками.

Судом враховано, що матеріалами справи не підтверджено зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, позаяк йдеться про довідку з основними та додатковими складовими: посадовий оклад, надбавка за стаж служби в поліції, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції, премії, що не є тотожною «розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення», про обґрунтування яких у позові не йдеться, спір щодо розміру складових відсутній.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.11.2015 у справі №п/800/259/15 бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, що виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Відповідно до норм ч. 1-2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду. За загальним правилом, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення. Триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Під час вирішення питання дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись». Під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, під час отримання від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Суд встановив, що таких запитів від позивача до відповідача щодо розміру і звернень про роз`яснення розміру пенсії матеріали справи не містять, доказів облікованої заборгованості (нарахованої і невиплаченої) пенсії учасниками до суду не надано.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому, в будь-якому разі її сума відома особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок та/або виявлені деструктивні відхилення щодо розміру складових грошового забезпечення чи загальної суми чи з яких складових вона складається, як обчислений розмір та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових, як визначено відсотки конкретних виплат.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує (№ 580/5306/21 ЄДРСР 101988826).

З дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії, звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав під час отримання від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Під час звернення позивача до суду 23.05.2022 (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті 16.05.2022), позивач просить «здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2019», проте позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України. Судом встановлено, що звернення позивача до відповідача датовано 21.02.2022, у позові немає обґрунтування протиправної бездіяльності та вини відповідача з 01.12.2019 до 20.02.2022, позаяк сума за період з 01.12.2019 є ненарахованою - зоборгованості не обліковано, тому позовні вимоги у контексті зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача за період з 01.12.2019 до 20.02.2022 є необґрунтованими, належить залишити без розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 167 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Наприклад, «суд першої інстанції у справі № 580/3774/20 (ЄДРСР 100188012), частково задовольняючи позовні вимоги, посилаючись на рішення Верховного Суду у зразковій справі № 240/4937/18, виходив з того, що з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення № 6-р/2018, відновлено право особи на отримання підвищення до пенсії, тому висновки суду першої інстанції в цій частині є цілком обґрунтованими, проте вирішуючи спір по суті за весь визначений позивачем період, суд першої інстанції, не врахував такого у зверненні до суду з позовом про зобов`язання здійснити нарахування та виплату пенсії, позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України, а тому, позовні вимоги за період з 17.07.2018 до 08.05.2020 підлягають залишенню без розгляду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій».

Верховний Суд у справі № 240/12017/19 зазначив (ЄДРСР 95946021), що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Строк звернення до суду, передбачений ст. 122 КАС України застосовується до спірних правовідносин, а отримання позивачем листа від відповідача у відповідь на його заяву про перерахунок пенсії не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, та свідчить про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, позаяк такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 6 місяців після отримання пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надаючи оцінку твердженню відповідача у відзиві про пропущений позивачем шестимісячний строк звернення до суду щодо подібних перерахунків за додатковими складовими грошового забезпечення на підставі оновленої довідки за постановами КМУ №704 і №988 враховує, що Верховний Суд 18.01.2022 у справі № 580/4684/21 відмовив у відкритті провадження (постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2021 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у частині вирішених позовних вимог за період з 01.12.2019 до 06.01.2021 скасовано та ухвалено постанову, якою такі позовні вимоги залишено без розгляду. В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 залишено без змін), під час прийняття рішення суд апеляційної інстанції керувався висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19. Суд також бере до уваги, що в іншій справі № 580/4627/21 Шостий апеляційний адміністративний суд наголосив: з моменту отримання належної довідки, зокрема - поданої самим позивачем, у пенсійного органу виникає обов`язок щодо здійснення перерахунку його пенсії. Аналогічні висновки висловлені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19.

Оцінюючи бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона є частково протиправною з дня звернення позивача до відповідача - з 21.02.2022, позаяк відповідач, відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням оновленої довідки, не діяв: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законами, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з врахуванням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), без мотивів відмови щодо строків перерахунку та виплати пенсії.

Верховний Суд у постанові від 24.04.2018 у справі № 646/6250/17 зазначив, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Суд не встановив у цій справі нарахованих відповідачем сум пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення до дати звернення позивача 21.02.2022 з відповідною заявою і довідкою від 23.06.2021 № 33/44/1-С-651/08-1637, виданої станом на листопад 2019 року, тому вини Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з 01.12.2021 до 20.02.2022 немає.

Застосовуючи строки у сфері пенсійного забезпечення варто враховувати право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухилявся від виконання обов`язків (триваюча протиправна бездіяльність) щодо врахування складових за новою довідкою для перерахунку пенсії позивача з дати його звернення про перерахунок суб`єктом публічної адміністрації, проте до такого звернення з оновленою довідкою вини органу Пенсійного фонду України судом не встановлено (пенсія не є перерахованою, тому не йдеться про порушення строків виплати у межах 12 місяців / без обмеження строком відповідно до частин першої та другої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Суд дійшов висновку про відмову у частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачеві ненарахованої суми пенсії.

Надаючи оцінку другій позовній вимозі у частині зобов`язання відповідача виплачувати (безкінечно на майбутнє) позивачу пенсію, то вона є передчасною, позаяк сума пенсії не є донарахованою - перерахунок не здійснювався, довідки можуть бути і інші, про підвищення КМУ розміру складових невідомо.

У частині вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії, суд дійшов висновку, що на час звернення позивача з позовом та на час ухвалення судового рішення такі формулювання є передчасними (заявленими на майбутнє), позаяк відповідачем не було здійснено перерахунок ОСОБА_2 пенсії відповідно до оновленої довідки від 23.06.2021 № 33/44/1-С-651/08-1637 про розмір грошового забезпечення, матеріали справи не містять доказів, що відповідачем перерахована сума пенсії буде виплачена у меншому розмірі, а тому в цій частині позовні вимоги не належать задоволенню. Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України суд у конкретній справі вирішує спір, предмет якого існує на час розгляду справи, і не може приймати рішення на майбутнє. Судовому захисту належать порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність з 21.02.2022 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не здійснення перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» від 23.06.2021 № 33/44/1-С-651/08-1637, тому позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.03.2022 (відповідно до частини 2 статті 51 Закону № 2262 з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення), та виплатити пенсію позивачу на підставі довідки від 23.06.2021 № 33/44/1-С-651/08-1637 про розмір грошового забезпечення, належить задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн (квитанція від 14.05.2022 № 6958-2038-4789-1468), позовні вимоги задоволено частково, наявні підстави для розподілу витрат зі сплати судового збору у сумі 496,20 грн.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 262, 258, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з 21.02.2022 щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС по Черкаській області» від 23.06.2021 № 33/44/1-С-651/08-1637.

Позовну вимогу про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС по Черкаській області» від 23.06.2021 № 33/44/1-С-651/08-1637 за період з 01.12.2019 до 20.02.2022 залишити без розгляду.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплатити з 01.03.2022 пенсію ОСОБА_2 на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС по Черкаській області» від 23.06.2021 № 33/44/1-С-651/08-1637 з урахуванням обмеження максимальним розміром та виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ] на користь ОСОБА_2 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ] витрати зі сплати судового збору у сумі 496,20 грн.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_2 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ].

Судове рішення складене 17.06.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА