Справа № 380/9763/20
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/9763/20 пров. № А/857/11959/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ТІЗ-КАРБОГАЗ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Кравців О.Р.,

час ухвалення рішення: 11:23:47,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення: 17.05.2021,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ТІЗ-КАРБОГАЗ» (далі - ПП «ТІЗ-КАРБОГАЗ») звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «В4» від 28.04.2020 № в частині завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 179167,00 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області форми «В4» від 28.04.2020 № в частині завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 179167,00 грн. Стягнуто на користь Приватного підприємства «ТІЗ-КАРБОГАЗ» (79034, м. Львів, вул. Стуса,22А/35; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська,35; ) судові витрати у виді судового збору в сумі 2687 (дві тисячі шістсот вісімдесят сім) грн. 80 коп.

Рішення мотивоване тим, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення в частині завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом не надано належної оцінки нормам законодавства, не у повній мірі з`ясовані обставини справи, що призвело до невірного їх застосування та неправильного вирішення справи, просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені п. 44.1 Податкового кодексу України. Натомість перевіркою встановлено недостовірність відображення показників в податковій звітності з податку на додану вартість. Зокрема, уточнюючий розрахунок подано за січень 2019 року, а в додатку 5 до уточнюючого розрахунку зменшено показники за грудень 2018 року. Враховуючи викладене, ПП «ТІЗ-КАРБОГАЗ» встановлено завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: (р.16) в розмірі 179167,00 грн.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її з підстав, що у ній наведені.

У судовому засіданні представник позивача заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПП «ТІЗ-КАРБОГАЗ» зареєстроване як суб`єкт підприємницької діяльності з 21.12.2005; ; види діяльності: основний: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; інші: 23.70 Різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю, 42.99 Будівництво інших споруд, н. в. і. у., 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у., 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами, 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель, 10.52 Виробництво морозива, 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, 11.07 Виробництво безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшки, 28.93 Виробництво машин і устаткування для виготовлення харчових продуктів і напоїв, перероблення тютюну, 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту, 20.15 Виробництво добрив і азотних сполук.

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ПП «ТІЗ-КАРБОГАЗ», податкова декларація з податку на додану вартість від 20.09.2019 №, звітний податковий період серпень 2019 року.

За результатами перевірки складено акт від 18.10.2019 №2999/51-04-08/33957741.

Контролюючий орган встановив порушення вимог п. 187.1 ст. 187, п. 198,6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання в сумі 179167,00 грн, що призвело до завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: (р.16) в розмірі 179167,00 грн, завищено суму податкового кредиту в розмірі 15940 грн. та відповідно завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 15940,00 грн.

В акті зазначено, що перевіркою логічного зв`язку між окремими звітними та розрахунковими показниками, перевіркою узгодженості показників, що переносяться з додатків до декларацій, порівняння звітних показників з показниками попередніх звітних періодів встановлено недостовірність відображення показників у податковій звітності з податку на додану вартість. Зокрема, уточнюючий розрахунок подано за січень 2019 року, а в додатку 5 до уточнюючого розрахунку зменшено показники за грудень 2018 року. Крім того, камеральним аналізом встановлено недостовірність формування показників податкової звітності з податку на додану вартість з показниками Єдиного реєстру податкових накладних.

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДПС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 28.11.2020 № про завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 195107,00 грн та штрафних санкцій в сумі 48777,00 грн.

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу ПП «ТІЗ-КАРБОГАЗ» оскаржило податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги ПП «ТІЗ-КАРБОГАЗ» рішенням ДПС України від 13.03.2020 №9358/6/99-00-08-05-01-06 податкове повідомлення-рішення від 28.11.2020 № скасовано в частині застосування штрафних санкцій в сумі 48777,00 грн.

У зв`язку з вказаним, ГУ ДПС у Львівській області прийнято нове податкове повідомлення-рішення № від 28.04.2020 про завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 195107,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Вимогами пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

Відповідно до пп. «а» п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі, в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (в редакції до внесення змін Законом України від 04.07.2013 № 408-VІ).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Враховуючи наведене, суд дійшов вірного висновку, що податковий кредит, сплачений (нарахований) платником податку у зв`язку з придбанням товарів/послуг формується за наявності у платника податку належно оформлених податкових накладних та відсутності спору щодо реальності господарських операцій із поставки товарів, робіт, послуг.

Як передбачено пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) визначено ст. 200 ПК України.

Вимогами п.п. 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті. Згідно з 200-1.3 статті 200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку.

Наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, затверджено форму податкової декларації з податку на додану вартість; форму уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок; форму розрахунку податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.

Згідно з Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, додатками до декларації є: 1) розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1) (додаток 1); 2) довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) (додаток 2); 3) розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3) (додаток 3 ); 4) заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (додаток 4); 5) розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (додаток 5); 6) довідка (Д6) (додаток 6) подається платниками, які заповнюють рядок 5 декларації, та підприємствами (організаціями) інвалідів; 7) розрахунок (перерахунок) частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях (Д7) (додаток 7); 8) заява про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування (Д8) (додаток 8); 9) розрахунок податкових зобов`язань за операціями, визначеними в статті 16-1 Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України", та питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів (ДС9) (додаток 9). Додатки додаються до декларацій за наявності подій, які підлягають відображенню у таких додатках.

В свою чергу, платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) - додаток 3 та (Д4) - додаток 4. Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість. Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) - додаток 3 переноситься до рядка 20.2 декларації.

Як вірно зазначено судом, аналіз викладених норм законодавства дає підстави для висновку, що право на отримання бюджетного відшкодування у платника ПДВ виникає щодо суми, яку він фактично сплатив у попередніх податкових періодах, за наявності у нього від`ємного значення різниці між податковим зобов`язанням та податковим кредитом у поточному та попередньому податковому періоді, за умови наявності у платника податку належно оформлених податкових накладних та відсутності спору щодо реальності господарських операцій із поставки товарів, робіт, послуг.

Судом також враховано, що відповідно до підпункту 2 пункту 1 Розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 (далі Порядок №1204) визначено, що у випадках, якщо дані перевірки результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про підвищення від`ємного значення суми ПДВ платника податків, яка заявлена у податкових деклараціях, уточнюючих розрахунках, контролюючий орган визначає зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість, і складає податкове повідомлення-рішення за формою «В4». Тобто визначає, що підставою для винесення податкового повідомлення-рішення є проведення планової/позапланової перевірки, а не камеральної перевірки.

Відповідно до пункту 5 Розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, у разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений у абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу 11 Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

У зв`язку з виявленими помилками, платником податків ПП «ТІЗ-КАРБОГАЗ» в липні 2019 року самостійно подано уточнюючий розрахунок № від 25.07.2019 з податку на додану вартість за січень 2019 року, яким зменшено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за суму 179167,00 грн, та відповідно збільшено залишок від`ємного значення з податку на додану вартість, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 179167,00 грн, а саме:

- по контрагенту ДП «Красилівське» ПАТ «Оболонь» знято податкові зобов`язання з податку на додану вартість за січень 2019 року в сумі «-» 12500,01 грн, оскільки в додатку 1 Розрахунку коригування сум податку на додану вартість декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року подвійно включено розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №2 від 03.01.2019 до податкової накладної №48 від 22.12.2018;

- по контрагенту ТОВ «ТК «Галицька спілка» (, ІПН 79) ПП «ТІЗ-КАРБОГАЗ» включено згідно з Податковою декларацією в грудні 2018 року податкові зобов`язання з ПДВ по контрагенту ТОВ «ТК «ГАЛИЦБКА ЄПІЛКА» в сумі 166666,72 грн (№декларації від 21.01.2019).

Судом також взято до уваги те, що в уточнюючому розрахунку з податку на додану вартість № від 20.02.2019, який подано в лютому 2019 року за грудень 2018 року ПП «ТІЗ-КАРБОГАЗ» в додатку 5 збільшено податкові зобов`язання по контрагенту ТОВ «ТК «Галицька спілка» на суму 333333,44 грн та відображено зменшення податкових зобов`язань з ПДВ по контрагенту ТОВ «ТК «Галицька спілка» на суму 166666,72 грн. Тобто, ПП «ТІЗ-КАРБОГАЗ» зайво включено податкові зобов`язання з ПДВ в грудні 2018 року на суму 166666,72 грн, і відповідно включено в розрахунок коригування сум податку на додану вартість в декларацію за січень розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №7 від 17.01.2019 податкової накладної від 28.12.2018 №80 на суму податкових зобов`язань з податку додану вартість на суму «-» 166666,72 грн.

При цьому, як вже встановлено судом, згідно з актом, камеральну перевірку проведено за серпень 2019 року у вересні 2019 року, натомість уточнюючий розрахунок було подано позивачем у липні 2019 року за січень 2019 року.

ПП «ТІЗ-КАРБОГАЗ» дані уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість № від 25.07.2019 враховано в складі декларації з податку на додану вартість за липень 2019 року № від 21.08.2019. Тоді як перевіреним періодом був серпень 2019 року.

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що висновки контролюючого органу щодо наявності порушень є помилковими, а правомірність оскаржуваного рішення в частині завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 179167,00 грн., у свою чергу, відповідачем не доведено.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягали до задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі № 380/9763/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 17.06.2022.