Справа № 340/9195/21
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/9195/21

провадження № 2-ап/340/21/22

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через систему "Електронний суд", звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі - ГУ ПФУ в Кіровоградській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивував тим, що він є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року у справі №340/3616/21 у жовтні 2021 року проведено перерахунок його пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського. При цьому перерахунку відповідач неправильно застосував відсоток при обчисленні основного розміру пенсії, зменшивши його з 76% до 70%, та безпідставно обмежив максимальний розмір пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Позивач стверджує, що при здійсненні перерахунку пенсії за ним зберігається право на збереження відсотку нарахування пенсії, визначеного на момент її призначення. Також зазначає, що норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо обмеження пенсії військовослужбовцям визнані неконституційним рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016. З цих підстав позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області під час проведення у жовтні 2021 року перерахунку його пенсії з 01.12.2019 року відповідно до рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/3616/21 із зниженням її розмірів з 76 до 70% грошового забезпечення та не виплату йому різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою, після перерахунку нарахованої пенсії за період з 01.12.2019 року, а також незаконне обмеження пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області негайно усунути порушення його конституційного права на отримання з 01.12.2019 року належної пенсії, виходячи з 76% відповідних сум його грошового забезпечення, на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року у справі №340/3616/21, шляхом її повторного перерахунку та виплатити заборгованість, яка виникла у зв`язку з таким перерахунком, без обмеження її максимальним розміром, та здійснити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу у розмірі за один місяць пенсійного забезпечення.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за цим позовом.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2022 року вказану ухвалу суду скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді від 01.06.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову. Відповідач вказував, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання провести йому перерахунок пенсії, а тому вимоги у цій частині повинні бути залишені без розгляду. Зазначав, що перерахунок пенсії позивача проведено на підставі статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з якою максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Наголошував, що обмеження пенсійних виплат позивача було здійснене на підставі статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", якою передбачено, що максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вказана норма є чинною та неконституційною не визнавалася. Стверджуючи, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги" з квітня 2021 року фінансування виплат пенсій здійснюється централізовано Пенсійним фондом України, а ГУ ПФУ в Кіровоградській області не має таких функцій, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, з якої у 2010 році був звільнений у відставку за віком. Вислуга років для призначення пенсії склала 27 років.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області з 01.01.2011 року позивачу призначена довічна пенсія за вислугу років на підставі статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення.

У березні 2018 року УМВС України в Кіровоградській області у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення поліцейських на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з метою перерахунку пенсії позивача склало та направило до ГУ ПФУ в Кіровоградській області довідку №9911* від 21.03.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, за нормами, чинними за січень 2016 року, за прирівняною посадою поліцейського.

На підставі цієї довідки та на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 року у справі №340/1648/19 ГУ ПФУ в Кіровоградській області у лютому 2020 року здійснило з 01.01.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", обчислено її основний розмір, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, вказаних у довідці №9911* від 21.03.2018 року.

Згодом за заявою позивача державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області" оформила нову довідку №9911 від 07.05.2021 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, за нормами, чинними за листопад 2019 року. Згідно з цією довідкою розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського становить32270, 02 грн.

У червні 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про перерахунок пенсії з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки.

Оскільки відповідач відмовив у такому перерахунку, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року у справі №340/3616/21 позов ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області" №9911 від 07.05.2021 року з урахуванням раніше виплачених сум.

У жовтні 2021 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області, виконуючи це судове рішення, здійснило з 01.12.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , обчислило її основний розмір, виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення, вказаних у довідці №9911 від 07.05.2021 року, та визначило у розмірі 22589, 01 грн. (32270, 02 грн. х 70%). Воднораз, виплату пенсії з 01.12.2019 року обмежено максимальним розміром 16380 грн., з 01.07.2020 року - 17120 грн., з 01.12.2020 року - 17690 грн., з 01.07.2021 року - 18540 грн.

Позивач, не погоджуючись з перерахунком, проведеним відповідачем на виконання судового рішення в адміністративній справі №340/3616/21, втім не звертався до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України про визнання протиправними рішень/дій/бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання цього рішення.

Натомість позивач звернувся до суду з новим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 pоку (надалі - Закон №2262-XII).

Преамбулою Закону №2262-XII передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частинами 1, 3 статті 1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 18 статті 43 Закону №2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частин 2, 3 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з частинами 1, 2 статті 63 Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Частиною 3 статті 63 Закону №2262-XII передбачено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Згідно з частиною 4 статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Суд установив, що відповідач, виконуючи у жовтні 2021 року рішення суду в адміністративній справі №340/3616/21, провів перерахунок пенсії позивача за вислугу років на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними за листопад 2019 року. Проте, визначаючи розмір пенсії, належної до виплати з 01.12.2019 року, відповідач обчислив основний розмір пенсії у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення та обмежив пенсійну виплату десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

При цьому відповідач, як свідчить зміст його відзиву на позов, керувався нормою частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, згідно з якою максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Також відповідач керувався Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VІ від 08.07.2011 року (надалі - Закон №3668-VІ), частиною 1 статті 2 якого передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, Законом №3668-VI у Законі №2262-XII частину п`яту статті 43 викладено в такій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №911-VIII від 24.12.2015 року у Законі №2262-XII частину п`яту статті 43 доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей" №1080-VIII від 12.04.2016 року статтю 43 Закону №2262-XII доповнено новою частиною п`ятою у зв`язку з цим частини четверту - шістнадцяту вважати відповідно частинами шостою - вісімнадцятою.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016 року.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 року №7-рп/2016 виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Суд зазначає, що обмеження граничного розміру пенсій, призначених на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Тобто, положення статті 43 Закону №2262-XII та положення частини 1 статті 2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ) прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 року №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачають обмеження максимального розміру пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд вважає, що вони суперечать один одному.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 06.11.2018 у справі №812/292/18, від 13.02.2019 у справі №822/524/18, від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд вважає, що до спірних відносин необхідно застосовувати положення Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, які не передбачають обмеження максимального розміру пенсії військовослужбовців, а не норми Закону №3668-VI.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 16.12.2021 року у справі №400/2085/19, від 27.01.2022 року у справі №240/7087/20, від 17.02.2022 року у справі №640/11168/20 у подібних правовідносинах.

Натомість відповідач, здійснюючи у жовтні 2021 року перерахунок пенсії позивача, надав перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосував положення статті 2 Закону №3668-VI, тобто правову норму, яка регулює правовідносини аналогічно нормі, що визнана неконституційною.

Отже відповідач діяв всупереч вимогам верховенства права, що призвело до порушення права позивача на отримання пенсії у розмірі, встановленому законом.

Крім того, суд зазначає, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 року у справі №340/1648/19, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 року, за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Кіровоградській області підтверджено право позивача на перерахунок основного розміру його пенсії, виходячи з 76% відповідних сум грошового забезпечення.

Ухвалюючи це рішення, суд врахував правовий висновок, сформульований у судових рішеннях Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (№240/5401/18), відповідно до якого при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.

Відтоді правове регулювання правовідносин щодо перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ не змінювалося, а зміни до цієї норми не вносилися.

Відповідно до частин 2, 5 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Тож відповідно до принципу обов`язковості судових рішень рішення Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (№240/5401/18) та рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №340/1648/19 мали бути враховані відповідачем при здійсненні подальших перерахунків пенсії позивача, пов`язаних зі збільшенням грошового забезпечення поліцейських, у тому числі проведеного на виконання рішення суду в адміністративній справі №340/3616/21.

Проте відповідач всупереч статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статям 13, 370 КАС України не врахував ці судові рішення та неправильно застосував норми Закону №2262-ХІІ при перерахунку пенсії позивача.

Посилання відповідача на правові висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21.12.2021 року у справі №580/5962/20 щодо перерахунку пенсії прокурорів та обмеження граничного розміру пенсії працівників прокуратури суд відхиляє, оскільки правовідносини у цих справах не є подібними.

Суд прийшов до висновку, що відповідач, здійснюючи у жовтні 2021 року перерахунок пенсії позивачу з 01.12.2019 року у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення поліцейських, протиправно зменшив основний розмір пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення, до 70% відповідних сум грошового забезпечення, та незаконно обмежив максимальний розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Тож такі дії відповідача щодо слід визнати протиправними та зобов`язати його здійснити повторний перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.12.2019 року, виходячи з 76% відповідних сум грошового забезпечення, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком без обмеження максимального розміру пенсії.

Суд не приймає посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги", якою визначено механізм фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України, та зазначає, що відповідно до статей 10, 51 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються саме територіальними органами Пенсійного фонду України.

Доводи відповідача про пропущення строку звернення до суду з позовом суд відхиляє, оскільки цей позов поданий у межах строку, установленого частиною 2 статті 122 КАС України, - протягом 6 місяців від дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав протиправними діями відповідача, вчиненими у жовтні 2021 року при перерахунку та обчисленні його пенсії, належної до виплати з 01.12.2019 року.

Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що позивач має право на судовий захист лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду, оскільки зважаючи на приписи частини 3 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, а відповідно до статті 55 Закону №2262-XII нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Щодо клопотання позивача про допущення судового рішення до негайного виконання, суд зазначає, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

У цій справі судом не вирішувалися вимоги про присудження виплати (стягнення з відповідача на користь позивача) сум пенсії та не визначався розмір такого стягнення, тому підстави для допущення рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць відсутні. Рішення суду в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області виплатити позивачу заборгованість (суму перерахованих пенсій з урахуванням фактично виплачених сум), не може бути допущено до негайного виконання, оскільки це зобов`язання відповідача є похідним від виконання ним рішення суду про здійснення перерахунку пенсії та подальшого визначення різниці між сумою перерахованої та раніше виплаченої пенсії.

З огляду на задоволення позову, здійснені позивачем судові витрати на сплату судового збору у сумі 908 грн. слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 76 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення та щодо обмеження максимального розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 01.12.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.12.2019 року повторний перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з 76 % від суми грошового забезпечення, вказаної у довідці державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області" №9911 від 07.05.2021 року, без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком, починаючи з 01.12.2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш