Справа № 640/20772/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 червня 2022 року Справа № 640/20772/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Епель О.В., суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В. у м. Києві, перевіривши клопотання Головного управління Державної податкової служби в м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження та про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Бенефіти» до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Шостого апеляційного адміністративного суду перебуває апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби в м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Бенефіти» до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання протиправними та скасування рішення.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та про відстрочення сплати судового збору за її подання.

Перевіривши вказані заяви, колегія суддів зазначає наступне.

1. Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Так, відповідно до пункту 1 частини другої статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Колегія суддів установила, що копію оскаржуваної ухвали суду апелянтом отримано несвоєчасно, а дана апеляційна скарга ним подана в межах тридцятиденнного строку з дати отримання судового рішення.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що в цьому випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для поновлення апелянту строку на подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, а тому його клопотання підлягає задоволенню.

2. Щодо клопотання про відстрочення за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі.

Перевіряючи наявність правових підстав для задоволення заяви апелянта в цій частині вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони.

Разом з тим, важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами, які в даному випадку апелянтом не надані.

При цьому, колегія суддів зазначає, що надана апелянтом виписка за 25.05.2022 та службовий лист такими доказами не є, оскільки не підтверджують повної відсутності відповідних фінансових ресурсів.

Таким чином, для відстрочення сплати судового збору повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

Крім того, відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З преамбули Закону України «Про судовий збір» вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини пов`язані з відсутністю у скаржника коштів не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Перевіривши заяву апелянта про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у її задоволенні, оскільки, з урахуванням категорії та складності справи, вказана скаржником обставина не є поважною підставою для відстрочення сплати судового збору.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом в ухвалі від 05.05.2022 у справі № 640/20139/21.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі.

Керуючись ст.ст. 133, 295, 298, 321, 325, ст.ст. 328-331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання Головного управління Державної податкової служби в м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у цій справі та поновити апелянту такий строк.

У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби в м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова