Справа № 201/10617/21 (2-а/201/146/2021)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2022 року м. Дніпросправа № 201/10617/21 (2-а/201/146/2021)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Чепурнова Д.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2021 року (суддя Антонюк О.А., м. Дніпро, повний текст рішення складно 07.12.2021 року) в справі №201/10617/21 (2-а/201/146/2021) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Іваника Валентина Олександровича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі,-

в с т а н о в и в:

18.10.2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Іваника В.О. (далі по тексту відповідач-1), Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту відповідач-2) в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 463305, складеної 10.09.2021 року інспектором, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП і накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510,00 грн., закрити провадження по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що інспектором патрульної поліції 10.09.2021 року було помічено транспортний засіб Камаз 4308 який здійснював перевезення небезпечного вантажу контейнер з залишками рідкого хлору, був позначений таблицею оранжевого кольору, проте перевезення здійснював без узгодження з органами Національної поліції та без поліса страхування, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху та п. 8.1.4 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів у частині проїзду транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами з небезпечним вантажем на який необхідно оформлювати спеціальний дозвіл. При перевірці наявності спеціального дозволу на перевезення вантажу та наявн6ості полісу страхування, встановленого його відсутність у водія. Наявність самого дозволу повинна бути безпосередньо у водія під час перевірки його документів на можливість перевезення вантажу. При складанні постанови про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено його права, зокрема право та строки на оскарження постанови. Порушення виявлене особисто поліцейським та під час перевірки реєстраційних документів здійснено розгляд справи на місці. Апелянт вказував, що постанова про адміністративне правопорушення складена без порушень, чітко описано правопорушення, яке було скоєне позивачем.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача розглянута не повно, без додержання вимог статей 276, 278, 280 КУпАП. Суд першої інстанції вказував, що при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, посадовою особою не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд першої інстанції вказував, що позивач виконав вимоги ПДР, не створив нікому перешкод чи аварійної ситуації для інших учасників дорожнього руху. Суд першої інстанції зазначав, що відповідно до п. 2 розділу II Порядку погодження та оформлення маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів затвердженого наказом МВС України 04 серпня 2018 року № 656 перевезення небезпечних вантажів, які належать до вантажів підвищеної небезпеки, без погодження маршруту руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, виданого поліцією, здійснюється: якщо перевезення вантажу частково або повністю звільняється від необхідності дотримання вимог та положень розділу 1.1.3 додатка А до ДОПНВ. У випадку здійснення перевезення вантажу ОСОБА_1 перевезення вантажу повністю звільняється від необхідності дотримання вимог та положень розділу 1.1.3 додатка А до ДОПНВ з наступних підстав: хлор відноситься до транспортної категорії небезпечного вантажу - 1, № ООН 1017, в колонці 3 таблиці, наведеної в пункті 1.1.3.6.3 ДОПНВ вказана максимальна загальна кількість небезпечного вантажу на транспортну одиницю, на перевезення якого поширюються звільнення, для небезпечних вантажів транспортної категорії 1 зазначено коефіцієнт - 20. Хлор вказано в виносці до таблиці пункту 1.1.3.6.3 ДОПНВ, для нього максимальна загальна кількість на транспортну одиницю становить 50 кг, 50 кг помножити на коефіцієнт 20 1000 кг на транспортну одиницю. Під час перевезення рідкого хлору вагою до 1000 кг на один контейнер, не вимагається погодження маршруту руху транспортного засобу. Суд першої інстанції вказував, що позивачем в транспортному засобі КАМАЗ 4308 не перевозився небезпечний вантаж, в транспортному засобі знаходилось 3 пустих контейнери, об`ємом місткістю 0.950 кг або 0.800 м3. Позивач не мав погоджувати та оформляти маршрут руху транспортного засобу у зв`язку з тим, що в даному випадку, перевезення вантажу повністю звільняється від необхідності дотримання вимог та положень розділу 1.1.3 додатка А до ДОПНВ. Позивачем не було порушено вимоги Порядку погодження та оформлення маршруту руху транспортного засобу, під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, внаслідок чого, він не порушував п. 22.5 ПДР.

Матеріалами справи встановлено, що Інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Іваником В.О. було складено постанову серії БАА № 463305, відповідно до якої, на відрізку дороги в м. Дніпро по вул. Каляєва в районі будинку № 37, 10.09.2021 року о 12:00 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом КАМАЗ 4308, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , здійснював перевезення небезпечного вантажу позначеного таблицею оранжевого кольору та відповідно до товарно-транспортної накладної № 134 від 10.09.2021 року перевозив контейнери на рамі порожні із залишком рідкого хлору UN1017 без відповідного погодження руху та поліса страхування, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху по перевезенню небезпечних вантажів, п. 5 ДОПНВ, відповідальність за яке передбачена ст. 132-1 КУпАП. ОСОБА_1 постанову не підписав, наявна відмітка «від підпису відмовився», однак отримав її копію.

ОСОБА_1 заперечував проти порушення та пояснив, що інспектором не було встановлено фактичні обставини, під час складання постанови пояснив інспектору, що здійснював перевезення тари контейнерів для рідкого хлору, без самого хлору.

До матеріалів справи долучено товарно-транспортну накладну № 134 від 10.09.2021 року, про яку йдеться мова у постанові серії БАА № 463305, відповідно до якої, ОСОБА_1 як водій КАМАЗу з номером НОМЕР_1 перевозив три контейнери масою тари 1,500 т.

Інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Іваником В.О. не зафіксовано перевезення у контейнерах рідкого хлору, не встановлено, що контейнери, які перевозив позивач були наповнені.

До постанови серії БАА № 463305 не долучено фото чи відео докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме, рух великогабаритного транспортного засобу без відповідного погодження з органами Нацполіції.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, відсутні пояснення свідків, відсутні будь-які зафіксовані докази технічними засобами. Обов`язок доказування покладається на суб`єкта, який виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Згідно пунктів 5, 7, 9 розділу І Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС України 04.08.2018 року № 656, небезпечні вантажі дозволено перевозити автомобільним транспортом тільки в разі, якщо вони згідно з вимогами частини 2 таблиці A глави 3.2 та глави 3.3 додатка A до ДОПНВ та цих Правил допущені до перевезення та якщо всі вимоги щодо перевезення таких вантажів виконані. Погодження маршруту руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів - погодження з Національною поліцією України (далі - поліція) руху транспортних засобів конкретними вулицями та дорогами, що обумовлює недопущення проїзду через комерційні або житлові райони, екологічно чутливі райони, промислові зони з небезпечними об`єктами або дорогами транспортних засобів, які становлять серйозну фізичну небезпеку для учасників руху; вимоги щодо руху та стоянки в разі несприятливих погодних умов, землетрусів, аварій, страйків, громадських заворушень або військових дій; обмеження руху транспортних засобів у певні дні тижня або року. При перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці мають бути, крім перелічених у ПДР, такі документи: при перевезенні небезпечних вантажів, які є вантажами підвищеної небезпеки, - погодження маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, видане уповноваженим підрозділом поліції в паперовій або за наявності технічної можливості в електронній формі, зразок якого наведено в додатку 1 до цих Правил.

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку перевезення небезпечних вантажів, які згідно з ДОПНВ належать до вантажів підвищеної небезпеки, територією України здійснюються за наявності погодження маршруту руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, виданого Національною поліцією України, затверджених наказом МВС України 04.08.2018 року № 656, перевезення небезпечних вантажів, які згідно з ДОПНВ належать до вантажів підвищеної небезпеки, територією України здійснюються за наявності погодження маршруту руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, виданого Національною поліцією України.

Таким чином, перевезення небезпечних вантажів потребує отримання спеціального дозволу та узгодження руху по спеціальному маршруту. Інспектор підтвердив, що 10.09.2021 року ОСОБА_1 транспортним засобом КАМАЗ 4308, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , здійснював перевезення контейнерів на рамі порожніх із залишком рідкого хлору UN1017. Перевезені контейнери з його слів, зафіксованих у фабулі постанови серії БАА № 463305, були порожні, тобто не були заповнені небезпечною речовиною, мали залишки рідкого хлору UN1017. Маса залишків рідкого хлору UN1017 згідно постанови є такими, що контейнери можливо вважати порожніми.

З огляду на не перевезення ОСОБА_1 10.09.2021 року КАМАЗом небезпечних речовин чи вантажу, відсутня необхідність на погодження маршруту перевезення.

Обов`язок доказування правомірності винесення оскаржуваного рішення покладається на суб`єкта владних повноважень, чого не здійснено.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції враховує наявність у матеріалах справи товарно-транспортної накладної № 134 від 10.09.2021 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 як водій КАМАЗу з номером НОМЕР_1 перевозив три контейнери, не заповнені.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів зазначає, що до повноважень інспектора патрульної поліції входить виявлення, належне фіксування адміністративного правопорушення, вчинене водіями при керуванні транспортними засобами, при порушенні обов`язкових норм КУпАП чи інших правил.

Заявник апеляційної скарги вказує на відсутність погодження руху та відсутність страхового поліса при перевезенні небезпечного вантажу, проте, зважаючи на не перевезення небезпечного вантажу, були відсутні підстави для погодження руху транспортного засобу та оформлення страхового поліса.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що адміністративна справа, стосовно скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги, разом як не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 286, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2021 року в справі №201/10617/21 (2-а/201/146/2021) залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Д.В. Чепурнов