Справа № 480/734/21
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 р. Справа № 480/734/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського міського центру зайнятості на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Воловик С.В., вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 18.05.21 по справі № 480/734/21

за позовом ОСОБА_1

до Сумського міського центру зайнятості

про стягнення допомоги по безробіттю, визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумського міського центру зайнятості, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- стягнути з Сумського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 допомогу по безробіттю у розмірі 94 917,34 грн.;

- визнати протиправним та скасувати наказ Сумського міського центру зайнятості від 27.04.2020 № НТ200427 в частині призначення допомоги по безробіттю в мінімальному розмірі - 1000 грн., визначивши її в розмірі у відсотках до середньої заробітної плати згідно наданого розрахунку;

- визнати протиправним та скасувати наказ Сумського міського центру зайнятості від 20.07.220 № НТ 200720;

- визнати протиправним та скасувати наказ Сумського міського центру зайнятості від 04.08.2020 № НТ 200804.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про наявність у нього права на отримання допомоги по безробіттю не у мінімальному розмірі, а також, про відсутність правових підстав для припинення його реєстрації безробітним та припинення виплати допомоги по безробіттю.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано накази Сумського міського центру зайнятості №НТ200720 від 20.07.2020 та № НТ200804 від 04.08.2020.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення допомоги по безробіттю у розмірі 94917, 34 грн. та скасування наказу № НТ200427 від 27.04.2020 в частині призначення допомоги по безробіттю в мінімальному розмірі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку зі звільненням з Головного управління ДПС у Сумській області на підставі п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», 27.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до Сумського міського центру зайнятості з заявами про надання статусу безробітного, призначення виплати допомоги по безробіттю та виплату соціальної грошової допомоги.

27.04.2020 за результатами розгляду вказаних заяв Сумським міським центром зайнятості прийнятий наказ № НТ200427 про надання ОСОБА_1 статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 22, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» протягом 360 календарних днів з 27.04.2020 по 21.04.2020.

Оскільки ОСОБА_1 звільнений з останнього місця роботи за п. 7 ч. 2 ст. 65, п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» за вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення, тобто, з підстави, аналогічній підставі, визначеній у п. 1 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України, на виконання ч. 3 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», позивачу призначена допомога по безробіттю у мінімальному розмірі. Розмір мінімальної допомоги по безробіттю, згідно з постановою Правління Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття № 217 від 08.04.2020, складає 1000,00 грн.

Після призначення допомоги по безробіттю у мінімальному розмірі, відповідно до п. 3-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ОСОБА_1 отримував дистанційні послуги центру зайнятості та підтверджував свій статус безробітного телефоном 27.04.2020, 25.05.2020 та 22.06.2020.

03.06.2020, керуючись постановами Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 та № 392 від 20.05.2020, Державним центром зайнятості прийнятий наказ № 41 «Про порядок дій в умовах протиепідемічних заходів», яким уповноважено директорів обласних центрів зайнятості приймати рішення щодо прийому клієнтів державної служби зайнятості безпосередньо у приміщеннях центрів зайнятості з урахуванням епідеміологічної ситуації в регіоні та на підставі рішення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій.

Наказом Сумського обласного центру зайнятості № 1279 від 16.06.2020 відновлено прийом клієнтів державної служби зайнятості безпосередньо у приміщеннях центрів зайнятості згідно з графіком та з дотриманням «Тимчасових рекомендацій щодо дотримання протиепідемічних вимог під час прийому громадян в приміщеннях базових центрів зайнятості та філій Сумського обласного центру зайнятості, які спрямовані на запобігання ускладнення епідемічної ситуації внаслідок поширення короновірусної хвороби», розроблених Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області від 12.06.2020.

Про відновлення особистого відвідування безробітними Сумського міського центру зайнятості, ОСОБА_1 особисто проінформовано кар`єрним радником телефоном за номером, вказаним при дистанційній реєстрації. Датою особистого відвідування позивачем визначено 17.07.2020, що обумовлено необхідністю подання оригіналів документів протягом 10 робочих днів з 06.07.2020 (дати відновлення особистого прийому безробітних Сумським міським центром зайнятості).

У зв`язку з недотриманням безробітним рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, на підставі Закону України «Про зайнятість населення», пп. 5 ч. 5 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп. 5 п. 5.4 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, наказом № НТ200720 від 20.07.2020, позивачу скорочено виплату допомоги по безробіттю з 17.07.2020 по 31.07.2020.

Враховуючи приписи пп. 2 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 792 від 19.09.2018, а також, враховуючи, що остання консультація з працевлаштування надавалась позивачу кар`єрним радником телефонним зв`язком 22.06.2020, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», наказом № НТ200804 від 04.08.2020, виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 припинено з 23.06.2020.

Не погодившись з прийнятими Сумським міським центром зайнятості наказами, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначаються Законом України «Про зайнятість населення».

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні, окрім іншого, зобов`язані: самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців; відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів; дотримуватися письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, зокрема брати участь у заходах, пов`язаних із сприянням забезпеченню зайнятості населення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваних наказів), у разі невідвідування без поважних причин територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування (наявність поважних причин підтверджується відповідними документами), реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється.

Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, філією центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласного, Київського та Севастопольського міського центру зайнятості, а також міським, районним, міськрайонним центром зайнятості державної служби зайнятості, врегульована Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 792 від 19.09.2018.

Особливості реєстрації, перереєстрації безробітних, надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю у період встановлення карантину визначаються Державним центром зайнятості (частина 2 пункту 1 Порядку).

Пунктом 17 вказаного Порядку встановлено, що для надання статусу безробітного особа, яка шукає роботу, подає заяву про надання статусу безробітного, пред`являє документи, зазначені в підпункті 1 пункту 4 цього Порядку, а також: трудову книжку (цивільно-правовий договір чи документ, який підтверджує припинення останнього виду зайнятості); документ про освіту; військово-обліковий документ для осіб, які звільнилися із строкової військової служби.

На виконання пункту 20 Порядку, у період встановлення карантину реєстрація безробітного здійснюється з першого дня після подання особою, яка шукає роботу, заяви про надання статусу безробітного за формою, визначеною Державним центром зайнятості. Призначення виплати допомоги по безробіттю у такому разі здійснюється з першого дня реєстрації безробітного.

Після завершення карантину безробітний зобов`язаний протягом 10 робочих днів подати центру зайнятості перелік документів, визначених пунктами 17 - 19 цього Порядку. Такий період може бути продовжений з урахуванням поважної причини, передбаченої пунктом 28 цього Порядку. У такому разі документи подаються до центру зайнятості на наступний день, що настає після закінчення дії обставин, що склалися у зв`язку з поважною причиною.

Згідно з п. 22 Порядку, рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше сьомого календарного дня з дня подання особою, яка шукає роботу, заяви про надання статусу безробітного.

З рішенням про надання (відмову в наданні) статусу безробітного, визначення розміру і строку виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, відкладення, скорочення тривалості та припинення виплати такого забезпечення особа ознайомлюється під час відвідування кар`єрного радника, про що ставить підпис у відповідному додатку до персональної картки.

У разі відмови особи поставити підпис у додатку до персональної картки кар`єрним радником вноситься до неї відповідний запис.

Відповідно до пунктів 25, 28 Порядку, після реєстрації безробітного кар`єрний радник протягом десяти календарних днів вживає заходів із здійснення щодо нього поглибленого профілювання відповідно до методики, затвердженої Мінекономіки.

Зареєстрований безробітний згідно зі своїм індивідуальним планом працевлаштування зобов`язаний відвідувати центр зайнятості, в якому він зареєстрований, не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, крім випадків, що сталися внаслідок надзвичайної ситуації або встановленого карантину, з пред`явленням паспорта громадянина України чи іншого документа, що посвідчує особу або підтверджує її спеціальний статус, та трудової книжки.

Підпунктом 2 пункту 30 Порядку передбачено, що у разі невідвідування зареєстрованим безробітним без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування, центр зайнятості припиняє реєстрацію такого безробітного. Реєстрація припиняється з наступного дня після останнього фактичного відвідування центру зайнятості, а рішення про припинення реєстрації безробітного у цьому випадку приймається на 31-й день.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до ч. 1 ст. 22 вказаного Закону, право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб. Зокрема, застрахованим особам, які мають стаж понад 10 років, допомога по безробіттю виплачується у розмірі 70 відсотків середньої заробітної плати (доходу).

Застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, а також з аналогічних підстав, визначених іншими законами, мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі (частина 2 статті 23 Закону).

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваних наказів), у разі зняття особи з обліку за невідвідування без поважних причин державної служби зайнятості 30 і більше календарних днів, виплата допомоги по безробіттю припиняється.

На виконання п. 5 ч. 5 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у разі порушення умов і строку реєстрації та перереєстрації як безробітного, а також недотримання рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, тривалість виплати допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації скорочується на строк до 90 календарних днів

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Сумського міського центру зайнятості від 20.07.220 № НТ 200720 та визнання протиправним та скасування наказу Сумського міського центру зайнятості від 04.08.2020 № НТ 200804, колегія суддів зазначає наступне.

У зв`язку із запровадженням на території України карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, законодавцем встановлені певні особливості набуття особою статусу безробітного, призначення допомоги по безробіттю та її отримання. Зокрема, особи у статусі безробітного, набули право отримувати допомогу по безробіттю без особистого відвідування центру зайнятості, на обліку якого вони перебувають.

Так, пунктом 3-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 виплата допомоги по безробіттю може здійснюватися без особистого відвідування безробітним територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за умови підтвердження безробітним наміру перебування у статусі безробітного будь-якими засобами комунікації (телефонний зв`язок, електронні засоби тощо).

З аналізу вказаної норми вбачається, що такий порядок не є імперативним, тобто, визначає можливість особи отримання виплат від територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції за умови підтвердження безробітним наміру перебування у статусі безробітного будь-якими засобами комунікації.

Отже, зміст вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що особи, які набули статусу безробітного, мають право на отримання допомоги по безробіттю у визначеному розмірі. При цьому, такі особи зобов`язані, окрім іншого, дотримуватись умов і строку реєстрації та перереєстрації як безробітного, рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, а також відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час. Невиконання вказаних обов`язків, є підставою для скорочення тривалості виплати допомоги по безробіттю, припинення реєстрації особи безробітною та припинення виплати їй допомоги по безробіттю.

Колегія суддів звертає увагу, що право Державного центру зайнятості визначати особливості та порядок реєстрації, перереєстрації безробітних, надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю відноситься до дискреційних повноважень органу влади.

Так, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд».

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Як вже вище зазначалось, керуючись постановами Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» та від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», Державним центром зайнятості 03.06.2020 прийнято наказ № 41 «Про порядок дій в умовах протиепідемічних заходів».

Наказом № 41 «Про порядок дій в умовах протиепідемічних заходів» від 03.06.2020 уповноважено директорів обласних центрів зайнятості приймати рішення щодо прийому клієнтів державної служби зайнятості безпосередньо у приміщеннях центрів зайнятості з урахуванням епідеміологічної ситуації в регіоні та на підставі рішення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій; забезпечити повідомлення відвідувачів про відновлення прийому клієнтів безпосередньо у приміщеннях центрів зайнятості.

Наказом Сумського обласного центру зайнятості від 16.06.2020 №1279 доручено, у тому числі, директору Сумського міського центру зайнятості, відновити прийом клієнтів державної служби зайнятості безпосередньо у приміщеннях центрів зайнятості згідно з графіком та з дотриманням «Тимчасових рекомендацій щодо дотримання протиепідемічних вимог під час прийому громадян в приміщеннях базових центрів зайнятості та філій Сумського обласного центру зайнятості, які спрямовані на запобігання ускладнення епідемічної ситуації внаслідок поширення коронавірусної хвороби», розроблених Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області від 12.06.2020.

06.07.2020 згідно із затвердженим графіком відновлений особистий прийом безробітних Сумським міським центром зайнятості.

Зі змісту наявної в матеріалах справи персональної картки встановлено, що позивач отримував консультації з працевлаштування телефоном 27.04.2020, 25.04.2020 та 22.06.2020.

Про відновлення особистого відвідування безробітними Сумського міського центру зайнятості ОСОБА_1 особисто проінформовано кар`єрним радником телефоном за номером, вказаним при дистанційній реєстрації. Датою особистого відвідування позивачем Сумського міського центру зайнятості визначено 17.07.2020, що обумовлена необхідністю подати оригінали документів протягом 10 робочих днів із 06.07.2020.

17.07.2020 ОСОБА_1 додатково інформовано повідомленням про необхідність з`явитися до центру зайнятості та необхідність подання оригіналів документів.

Проте, у призначений день позивач до Сумського міського центру зайнятою з`явився та не вчинив жодних дій для надання оригіналів документів.

Відтак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що законодавчо закріплене право безробітних на отримання допомоги по безробіттю без особистого відвідування центру зайнятості, на момент виникнення спірних правовідносин, унеможливлювало припинення реєстрації особи безробітною з підстав невідвідування центру зайнятості та, як наслідок, припинення у зв`язку з цим виплати допомоги по безробіттю під час дії карантину, оскільки позивачем після 22.06.2020 не підтверджено статус безробітного у будь-який спосіб в супереч вимогам п. 3-2 Прикінцевих положень Закону України «Пре зайнятість населення».

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених по справі обставин, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані накази Сумського міського центру зайнятості № НТ200720 від 20.07.2020 та № НТ200804 від 04.08.2020 прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, а тому відсутні підстави для визнання їх протиправними та скасування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що під час ухвалення рішення по справі в частині визнання протиправними та скасування наказів Сумського міського центру зайнятості № НТ200720 від 20.07.2020 та № НТ200804 від 04.08.2020, судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також висновки суду в цій частині не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове скасування рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 в цій частині з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумського міського центру зайнятості задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 по справі №480/734/21 скасувати в частині визнання протиправними та скасування наказів Сумського міського центру зайнятості №НТ200720 від 20.07.2020 та № НТ200804 від 04.08.2020.

Прийняти в цій частині постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 по справі №480/734/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова