Справа № 553/3136/21
Суддя: Високих М. С.
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/3136/21
Провадження № 2-а/553/5/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Лунич Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Подільської районної у м.Полтаві ради, третя особа - Інспекція по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом до відповідача, в якому прохає поновити строк на оскарження постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Подільської районної у м. Полтаві ради №114 від 12.10.2021, скасувати вказану постанову, а провадження у справі закрити, та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн (а.с.1-3).

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що: адміністративна комісія помилково прийшла до висновків про те приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » знаходиться в користуванні позивача; вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи адміністративною комісією; в порушення вимог ст.280 КУпАП відповідачем було застосовано максимальне стягнення, передбачене санкцією ст.152 КУпАП.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків, пов`язаних із несплатою судового збору.

За ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 08.12.2021, позивачу поновлено строк на оскарження та відкрито провадження у справі з призначенням до судового розгляду.

14.12.2022 на адресу суду надійшов відзив на позову заяву (а.с.29-35), в якій представник відповідача прохає залишити без задоволення позов ОСОБА_1 за безпідставністю та необґрунтованістю заявлених нею вимог.

15.12.2022 до суду надійшли пояснення третьої особи з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.47-48).

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, позивач, представники сторін та третьої особи в судове засідання 03.06.2022 не прибули, звернувшись із клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 03.06.2022 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В ході розгляду справи, будучи присутньою в судовому засіданні 17.02.2022 представник позивача наполягала на задоволені вимог за пред`явленим позовом, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вказала, що позивач не здійснює господарську діяльність по АДРЕСА_1 і відповідно не є суб`єктом правопорушення, вона не була обізнана про розгляд справи стосовно неї, тому не могла надати пояснення, їй не роз`яснювались права тощо.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.02.2022 прохаючи відмовити у задоволенні позову наголосила, що позивач була обізнана про існування складеного стосовно неї протоколу і відповідно справи. Факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом №0706 від 28.09.2021 складеним інспектором по контролю за благоустроєм, в якому зазначено, що порушення засвідчує свідок ОСОБА_2 . Щодо витрат на правову допомогу вказала, що їх розмір є значно завищеним та таким, що не відповідає складності справи.

Представник третьої особи в судовому засіданні 17.02.2022 пояснила, що підставою для складання протоколу стало порушення вимог п.100.21 ст.100 Правил благоустрою міста Полтава, а саме самовільне розміщення спеціальної конструкції на фасаді магазину. Під час спілкування з інспектором ОСОБА_1 повідомила, що самостійно здійснює підприємницьку діяльність у магазині, тому вважає, що в діях позивача є умисел на укриття правдивої інформації. До протоколу додані фотографії, які підтверджують вручення протоколу позивачу, тому вона не могла не знати про порушення справи про адміністративне правопорушення. На думку представника третьої особи адміністративна комісія приймаючи оскаржуване рішення діяла в межах чинного законодавства.

Встановивши позиції сторін, третьої особи, з`ясувавши фактичні обставини справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вказує про наступне.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено (ч.3 ст.286 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч.1 ст.78 КАС України).

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно зі ст. 249 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

На виконання ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

За визначенням ч.1 ст.218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189,189-1, 212-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами норм ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Виходячи зі змісту п.2 ч.1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Предметом оскарження у справі, що розглядається, є постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Подільської районної у м. Полтаві ради №114 від 12.10.2021, за якою ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

За змістом вказаної постанови, адміністративна комісія, розглянувши протокол №0706 від 28.09.2021 відносно ОСОБА_1 встановила, що станом на 28.09.2021 о 10 год. 35 хв. за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») виявлено факт порушення п.100.21 ст.100 Правил благоустрою міста Полтави, а саме розміщення без відповідних дозвільних документів на фасаді магазину спеціальної конструкції.

Справа розглядалась у відсутність ОСОБА_1 , що не заперечувалось сторонами.

У відповідності до протоколу №0706 від 28.09.2021 складеного старшим інспектором відділу по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста Ділодуб О.А. щодо ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП, станом на 28.09.2021 о 10 год. 35 хв. за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») виявлено факт порушення п.100.21 ст.100 Правил благоустрою міста Полтави, а саме розміщення на фасаді магазину спеціальної конструкції без відповідних дозвільних документів.

У протоколі мається запис про відмову особи, яка притягується до відповідальності від підписів у протоколі, надання пояснень.

Свідком порушення вказано ОСОБА_2 , як додатки до протоколу приєднано дві фотокартки із зображенням фасаду приміщення з табличкою «Кекс» на торгового залу магазину.

При цьому, у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення має містити відомості про особу, яка притягується до відповідальності (у разі її виявлення). Обов`язок з`ясування цих відомостей покладено на особу, яка уповноважена складати протокол.

Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано на підставі якого документа, що посвідчує особу, інспектором Ділодуб О.А. були встановлені такі відомості, а приєднані до протоколу в якості додатків фотокартки не спростовують тверджень позивача про необізнаність щодо складання стосовно неї протоколу, який у свою чергу є не тільки джерелом доказу у справі, але й актом обвинувачення, суть якого має бути доведена до відома особи, яка притягується до відповідальності.

Згідно із копією договору оренди нежитлового приміщення №09/12/20/ОНП від 09.12.2020 (а.с.11-14), орендарем нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 є ТОВ «Кекс 45» в особі директора Харенко К.М. Строк оренди обумовлено сторонами договору до 30.11.2023 включно.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Відповідно до ч.1ст.288 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову адміністративної комісії - у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст.ст.73, 74 вказаного нормативно-правового акту зазначається, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ст.ст. 76, 77 КАС України зазначається, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки як встановлено судом орендарем нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 є відміна від позивача особа і будь-яких належних та допустимих доказів здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності за вказаною адресою, чи обставин, які б пов`язували останню з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відповідачем надано не було, суд вважає, що позивача безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки в її діях відсутня протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому суду не було надано доказів ознайомлення позивача про факт складення протоколу про адміністративне правопорушення, про його відмову від підпису та отримання протоколу, надання пояснень, як і про дату та місце та розгляду справи, з огляду на що суд відхиляє твердження відповідача про протилежне.

Згідно з п.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд доходить висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що у відповідності до ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ст.134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд вказує, що стягненню підлягають не лише ті витрати на правничу допомогу, що стосуються участі в судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі, наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, підготовка запитів тощо.

За таких обставин, враховуючи складність справи, обсяг наданої правничої допомоги, час витрачений адвокатом на її надання, виходячи з конкретних обставин справи, з огляду на критерії реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд приходить до висновку що на користь позивача з за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн та 454 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову № 114 від 12.10.2021 винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Подільської районної у м. Полтаві ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1700 грн, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн та 454 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Відповідач:Виконавчий комітет Подільської районної у м. Полтаві ради, , адреса: 36022, м. Полтава, вул. Анатолія Кукоби, 39.
Третя особа:Інспекція по контролю за благоуструєм, екологічним та санітарним станом міста, , адреса: 36022, м. Полтава, вул. Анатолія Кукоби, 39.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих