Справа № 240/34458/21
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Житомир справа № 240/34458/21

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 , в якому вона просить:

- визнати протиправними дії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України в частині скасування пункту Протоколу №16-21 від 13.08.2021 засідання комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України в частині призначення та виплати їй як інваліду другої групи одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України підготувати та направити до Міністерства юстиції України висновок про призначення їй одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням другої групи інвалідності;

- визнати протиправним рішення Міністерства юстиції України, яке полягає у відмові у затвердженні висновку та поверненні матеріалів для приведення їх у відповідність до вимог законодавства;

- зобов`язати Міністерство юстиції України призначити та виплатити їй як інваліду другої групи одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 "Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського" при надходженні матеріалів від Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при відмові їй у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідачі здійснили помилкове розширене тлумачення приписів пункту 8 Розділу IV Порядку №4 та фактично відступили від вичерпного переліку підстав, які передбачені статтею 101 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а відтак оскаржувана відмова не ґрунтується на вимогах Закону.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

На адресу суду від Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, яку відповідач вважає безпідставною та необґрунтованою. Зазначає, що станом на час встановлення позивачу II групи інвалідності та звернення її до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням II групи інвалідності нормами чинного законодавства не передбачалось право поліцейського на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі після встановлення вищої групи інвалідності.

Міністерство юстиції України у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 інвалідності 3 групи, Комісією Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу (протокол №2-19) прийнято рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по 3 групі інвалідності у сумі 134470,00 грн., які і було їй виплачено. Вказує, що протоколом від 13.05.2021 №10-21 Комісією Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України було відмінено призначення і виплату одноразової грошової допомоги позивачу у розмірі 100000,00 грн. Таким чином, на думку відповідача, скасувавши пункт протоколу, Департамент діяв у межах повноважень, відповідно до чинного законодавства та правової позиції Верховного Суду, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій Департаменту протиправними та зобов`язання останнього вчинити дії задоволенню не підлягають. Наголошує, що Міністерство юстиції України може здійснювати перевірку матеріалів про виплату не лише одноразової допомоги відповідно до Порядку №4 від 11.01.2016 та Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII, а й інших документів, що стосуються використання бюджетних коштів, які використовуються на цілі, визначені бюджетним призначенням.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, з урахуванням положень ст. 258 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають суттєве значення для розгляду справи, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини у даній справі виникли з приводу наявності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у разі, коли протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності їй під час повторного огляду було встановлено вищу групу інвалідності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 10.04.1998 по 31.12.2018 проходила службу в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Наказом начальника Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)" від 29.12.2018 №195 позивача звільнено за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII через хворобу.

15.02.2019 Житомирською обласною медико-соціальною комісією №1 позивачу з 05.02.2019 встановлено інвалідність 3 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, ступінь втрати професійної працездатності визначено у розмірі 35%.

У зв`язку із встановленням ОСОБА_1 інвалідності 3 групи, Комісією Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу (протокол №2-19) прийнято рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги по 3 групі інвалідності у сумі 134470,00 грн.

У подальшому, Житомирською обласною медико-соціальною комісією №1 позивачу 22.02.2021 встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 40%, а 25.02.2021 позивачу встановлено інвалідність 2 групи з 28.01.2021 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції.

Позивач вважає, що вона як інвалід 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, набула право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі.

Протоколом від 15.08.2021 №16-21 засідання комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України було прийнято рішення про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у сумі 100000,00 грн.

Зазначене рішення разом із висновком про призначення одноразової грошової допомоги від 06.08.2021 було направлене до Міністерства юстиції України.

Протоколом №24-21 засідання комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України було прийнято рішення про скасування пункту протоколу №16-21 від 13.08.2021 в частині призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у сумі 100000,00 грн.

Листом Міністерства юстиції України від 23.09.2021 Департамент з питань виконання кримінальних покарань повідомлено про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги та повернуто матеріали ОСОБА_1 для приведення їх у відповідність до вимог чинного законодавства. Зі змісту листа вбачається, що Міністерство юстиції України вважає, що Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 11.01.2016 №4 не передбачена виплата одноразової грошової допомоги у разі зміни групи інвалідності.

Позивач вважає, що відмова відповідача у призначенні їй одноразової грошової допомоги порушує право на соціальний захист та отримання належної одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23 червня 2005 року №2713-IV на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію".

Згідно із частиною 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Відповідно до частини 2 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 163/28293).

Пунктом 8 Розділу ІV Порядку №4 (в редакції до 14.05.2019) було визначено, що якщо поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Водночас з 14.05.2019 до Порядку №4 було внесено зміни, зокрема п. 8 Розділу ІV в редакції від 14.05.2019 визначено, що якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Отже, з аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що після внесення відповідних змін до Порядку №4 законодавець фактично виключив право поліцейського на отримання грошової допомоги в більшому розмірі у разі, якщо протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності останньому під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності.

Положення зазначеної норми підлягають застосуванню у наступних випадках:

- якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності;

- якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії більший відсоток втрати працездатності.

Поряд з цим, приписи наведеної норми не місять підстав та умов для призначення та виплати поліцейському грошової допомоги у більшому розмірі у разі, якщо поліцейському після первинного встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності.

Таким чином, станом на час звернення позивача до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням другої групи інвалідності нормами чинного законодавства не передбачалось право поліцейського на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі після встановлення йому вищої групи інвалідності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у 2019 році отримала виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням їй ІІІ групи інвалідності.

У 2021 році позивач у зв`язку зі зміною групи інвалідності звернулася до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з питання щодо призначення одноразової грошової допомоги у більшому розмірі і відповідач правомірно скасував пункт протоколу від 13.08.2021 №16-21 щодо виплати позивачу такої допомоги.

Посилання позивача на приписи статті 101 Закону України "Про Національну поліцію" щодо виключного переліку підстав для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги поліцейським є помилковими, оскільки вказана норма регулює випадки, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються взагалі (тобто, вперше), а у даному випадку позивач просить здійснити їй виплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку зі встановленням їй вищої групи, що не є тотожним реалізації права поліцейського на отримання одноразової грошової допомоги як такого.

З матеріалів справи вбачається, що позивач своє право на отримання одноразової грошової допомоги реалізувала та отримала її у розмірі 134470,00 грн. у зв`язку з встановленням їй ІІІ групи інвалідності.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 257 КАС України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (вул. Юрія Іллієнка, 81, м. Київ, 04050, ), Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.06.2022.

Суддя Н.М. Майстренко