Справа № 140/16529/21
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/16529/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСОР ГРУП» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКСОР ГРУП» (далі - ТзОВ «МАКСОР ГРУП») звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови.

Позовні вимоги, з урахуванням нової редакції позовної заяви (а. с. 34-41), обґрунтовані тим, що 09.11.2021 представником ТзОВ «МАКСОР ГРУП», з метою митного оформлення товару рідкий гель для прання Persil, подано до Волинської митниці митну декларацію (далі - МД) № UA205140/2021/087754, до якої було також додано такі документи: Oferta cenowa від 01.11.2021; CMR А№0041121 від 07.11.2021; платіжне доручення в іноземній валюті №3652780 від 30.08.2021; Faktura nr F/038/08/21 від 18.08.2021; Faktura nr F/010/11/21 від 05.11.2021; wagi do faktury 010 11 21; декларацію №21PL301010E1256316 від 05.11.2021. Митну вартість товару було визначено за першим методом в сумі 12136,80 PLN.

Проте, Волинська митниця не погодилася із задекларованою митною вартістю та 09.11.2021 прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2021/000072/2 та видала картку відмови № UA205140/2021/002658 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Позивач не погоджується із вказаними рішенням та карткою відмови, оскільки надані декларантом документи є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару в сумі 12136,80 PLN; відсутність в рішеннях про коригування митної вартості товарів посилання на належні та допустимі докази того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 09.11.2021 № UA205140/2021/000072/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.11.2021 № UA205140/2021/002658.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 44).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 47-51) представник відповідача Наумчик Р.П. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних рішення та картки відмови. При цьому, вказала, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності. Саме під час опрацювання документів, які підтверджують митну вартість, встановлено розбіжності, які є визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених декларантом відомостей про митну вартість, та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності. Проте, декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом № 09/11-1 від 09.11.2021. У зв`язку із ненаданням позивачем на запит митного органу документів, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості/митну вартість, митна вартість не могла бути визначена за основними методом. Митну вартість спірного товару було визначено за резервним методом на підставі раніше визнаних митних вартостей, тобто, митних декларацій, відомості про які наявні в митниці.

В поданій до суду відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відзиву з підстав, наведених у позовній заяві (а. с. 69-70).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 08.11.2021 декларантом ТзОВ «МІ-7» в інтересах ТзОВ «МАКСОР ГРУП» подано до Волинської митниці МД №UA205140/2021/086806 (а. с. 56-58) з метою митного оформлення товару:

№1 - 1) «рідкий гель для прання Persil 100 p. 5 l Color - 276 шт. Склад: 15-30% аніонні ПАР; 5-15% неіоногенні ПАР; 5% мило; фосфонати; ензими; оптичні відбілювачі; ароматизатор лімонен. Упакування: картонні коробки 138 шт. Виробник: (P) Henkel Central Eastern Europe.EU/AT Торговельна марка «Henkel». 2) пральний порошок Persil 100 pran. - 54 шт. Упаковок. 5-15% аніонні ПАР; 5% неіонні ПАР, фосфонати; полікарбоксилати, цеоліти, ароматизатори, ліналоол, ензими. Виробник: (P) Henkel Central Eastern Europe.EU/DE. Торговельна марка «Henkel». 3) пральний порошок Е 4,095 кг - 360 шт. Склад: 5-15 % аніонні ПАР,<5% неіоногенні ПАР, полікарбоксилати, фосфонати, цеоліти, віддушки, ферменти. Упакування: картонні коробки 120 шт. Товар розфасований для роздрібної торгівлі в пластиковій неаерозольній упаковці. Виробник: Henkel Polska Sp z o.o.EU/PL Торговельна марка «Henkel»;

№2 - «засіб з вмістом поверхнево активних речовин, для миття шкіри у вигляді рідини або крему, розфасоване для роздрібної торгівлі. PH - нейтральний для шкіри. Рідке мило Linda 1000 ml. - 704 шт. Склад: вода, лауреат сульфат, кокамідопропілбетаїн, карбамід, натрію хлорид, екстракт пальми кокосу, гліцерет-2 кокоат, стирол/акрилати сополімер, полісорбат 20, пантенол, лінолева кислота, ретінілпальмітат, біотин, піридоксин HCl, ліноленова кислота, тетранатріева глутамат діакетат, сорбат потасію, феноксітеанол, етилгексилглицерин, бензойна кислота. 64 упаковок. 11 штук в упаковці. Виробник: Persan Polska S.A.EU/PL. Торговельна марка «Linda».

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: Oferta cenowa від 01.11.2021; CMR; платіжне доручення в іноземній валюті від 30.08.2021; Faktura nr F/038/08/21 від 18.08.2021; Faktura nr F/010/11/21 від 05.11.2021; wagi do faktury 010 11 21; декларацію №21PL301010E1256316 від 05.11.2021 (а. с. 16-22).

Митну вартість вказаного товару було визначено декларантом за першим методом всього в сумі 12136,80 PLN, в т. ч. товар № 1 - 11292,00 PLN (73851,94 грн.), товар № 2 - 844,80 PLN (5525,16 грн.).

08.11.2021 декларанту направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до положень статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України): виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки товару; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб; договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; документи, передбачені п 3.5, 3,6 контракту №1 від 01.04.2020; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; платіжні документи згідно даної поставки; інші документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів (а. с. 65).

При цьому, направлення зазначеної вимоги щодо подання додаткових документів відповідач мотивував тим, що під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, встановлено, що дані документи містять розбіжності, а саме:

в платіжному дорученні в іноземній валюті №3652780 від 30.08.2021 зазначена сума 44645,20 польських злотих, однак не зазначено інвойс, згідно якого була здійснена оплата;

пункт 3.5 контракту №1 від 01.04.2020 передбачає, що продавець має виконати замовлення протягом 15 днів з моменту його отримання письмового підтвердження, а також отримання оплати від покупця, а пункт 3.6 контракту передбачає передачу товару на складі Chelm в термін 15 днів з моменту отримання оплати від покупця. Однак документ, що підтверджує замовлення і оплату до митного оформлення не поданий;

згідно з пунктом 3.11 контракту продавець зобов`язаний поставити на кожну партію сертифікат якості, який також не поданий до митного оформлення (а. с. 65).

08.11.2021 декларант ТзОВ «МІ-7» подало до Волинської митниці заяву про те, що додаткових документів для підтвердження митної вартості товару немає (а. с. 64).

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 09.11.2021 №UA205140/2021/000072/2, відповідно до якого митну вартість товару визначено за резервним методом: по товару № 1 - МД від 08.11.2021 №UA100100/2021/720845 на рівні 1,22 дол.США/кг, по товару № 2 - МД від 07.09.2021 №UA209140/2021/91310 на рівні 0,66 дол.США/кг (а. с. 9-10).

Крім того, 09.11.2021 Волинська митниця також видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2021/002658, відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів, з таких причин: митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку із відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари та неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних митним органом, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 09.11.2021 №UA205140/2021/000072/2 (а. с. 11-12).

В подальшому, як вбачається із матеріалів справи, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД № UA205140/2021/087754 від 09.11.2021 (а. с. 13-15).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За приписами частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до частини першої, другої статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Аналіз наведених вище положень МК України дає підстави дійти висновку про те, що підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товару, серед іншого, може слугувати неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої-четвертої статті 53 МК України, або відсутність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, на думку суду, у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.

Перевіряючи обґрунтованість сумнівів митного органу щодо заявленої декларантом митної вартості спірного товару, судом встановлено, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості поданого до митного оформлення товару відповідачем було встановлено такі розбіжності:

в платіжному дорученні в іноземній валюті №3652780 від 30.08.2021 зазначена сума 44645,20 польських злотих, однак не зазначено інвойс, згідно якого була здійснена оплата;

пункт 3.5 контракту №1 від 01.04.2020 передбачає, що продавець має виконати замовлення протягом 15 днів з моменту його отримання письмового підтвердження, а також отримання оплати від покупця, а пункт 3.6 контракту передбачає передачу товару на складі Chelm в термін 15 днів з моменту отримання оплати від покупця. Однак документ, що підтверджує замовлення і оплату до митного оформлення не поданий;

згідно з пунктом 3.11 контракту продавець зобов`язаний поставити на кожну партію сертифікат якості, який також не поданий до митного оформлення (а. с. 65).

Суд звертає увагу, що до митного оформлення спірного товару було подано платіжне доручення в іноземній валюті від 30.08.2021, згідно з яким ТзОВ «МАКСОР ГРУП» здійснено оплату на рахунок DOR-CHEM в особі Justyna Kiecana коштів в сумі 44625,20 PLN, а в графі призначення платежу вказано «PREZELEW oplata, kontrakt 1 from 01042020» (а. с. 17). Тобто, у вказаному платіжному дорученні дійсно міститься лише покликання на контракт, проте не зазначено інвойс, згідно з яким була здійснена оплата, а сума перерахованих коштів не відповідає сумі, зазначеній у фактурі (12136,80 PLN), яку декларант подав до митного оформлення спірного товару (а. с. 19).

Крім того, суд наголошує, що пунктом 2 частини першої статті 53 МК України чітко передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності.

Судом досліджено зовнішньоекономічний контакт - генеральну угоду про комерційне співробітництво № 1, підписану 01.04.2020 у м. Хелм між ТзОВ «МАКСОР ГРУП» (покупець) та DOR-CHEM в особі Justyna Kiecana (продавець), та враховано такі умови угоди:

пункт 1.1: предметом угоди є купівля-продаж товарів, а саме побутової хімії, памперси, продовольчі товари;

пункт 1.2: асортимент, ціна, кількість та терміни поставки товарів по даній угоді визначаються окремо для кожної поставки та зазначаються у специфікаціях та/або рахунках-фактурах;

пункт 1.3: дана угода реалізується поетапно. Товар по даній угоді постачається окремими партіями відповідно до письмового (по електронній пошті) замовлення покупця;

пункт 3.2: покупець оплачує кожну партію товару шляхом: - оплата по факту після отримання товару перерахуванням на розрахунковий рахунок продавця; - оплата товару з розтермінуванням платежу;

пункт 3.4: термін оплати визначається окремо для кожної поставки та зазначається в специфікаціях та/або рахунках-фактурах;

пункт 3.5: продавець зобов`язаний виконати замовлення покупця протягом 15-днів з моменту його отримання письмового підтвердження, а також отримання оплати від покупця. Продавець зобов`язаний виконати завантаження товару протягом 12 годин з моменту прибуття транспортного засобу покупця під завантаження;

пункт 3.6: товар передається покупцеві на складі Chelm в термін до 15-днів з моменту отримання оплати від покупця;

пункт 3.7: у випадку непередачі товару у вказаний в замовленні термін продавець повертає на рахунок покупця всю суму передоплати за замовлений товар протягом 30-днів від моменту здійснення такої передоплати;

пункт 3.11: продавець зобов`язується поставити на кожну партію товару етикетки, упаковку з маркуванням продукції, сертифікат якості (а. с. 76-78).

Суд погоджується із доводами позивача про те, що сертифікат якості товару не є в розумінні частини другої статті 53 МК України документом, який підтверджує митну вартість товару, а тому його неподання не є підставою для витребування митним органом додаткових документів.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що умовами зовнішньоекономічного контракту була передбачена оплата за товар на умовах післяоплати, на момент ввезення спірного товару оплата за нього не проведена та платіжні доручення не подавалися, а надане платіжне доручення № 3652780 від 30.08.2021 на суму 44645,20 PLN підтверджує здійснення післяоплати по попередній поставці між цими ж сторонами, з огляду на таке.

Так, митний орган звернув увагу на положення пунктів 3.5, 3.6 генеральної угоди про комерційне співробітництво № 1, підписаної 01.04.2020 у м. Хелм між ТзОВ «МАКСОР ГРУП» (покупець) та DOR-CHEM в особі Justyna Kiecana (продавець), з яких чітко вбачається, що товар передається покупцеві виключно після замовлення та отримання оплати від покупця (при цьому, документи, що підтверджують замовлення і оплату за товар до митного оформлення не були подані), а передоплата за товар передбачена також пунктом 3.7 цієї угоди. Тобто, вказана генеральна угода від 01.04.2020 № 1 містить суперечливі положення щодо оплати товару, передбачаючи у пунктах 3.2, 3.4 оплату товару після його отримання, а у пунктах 3.5, 3.6, 3.7 - фактично на умовах передоплати.

Крім того, у фактурі від 05.11.2021 на суму 12136,80 PLN було вказано термін оплати до 05.12.2021 (а. с. 19), проте як до позовної заяви, яка була подана до суду 29.12.2021, так і до відповіді на відзив від 04.04.2022 позивач не додав платіжного документу, який підтверджує оплату вказаної фактури, незважаючи на настання строку оплати.

В матеріалах справи наявна лише фактура від 19.08.2021 на суму 24232,20 PLN (а. с. 20), що спростовує доводи позивача про те, що платіжне доручення № 3652780 від 30.08.2021 на суму 44645,20 PLN підтверджує здійснення післяоплати по попередній поставці між цими ж сторонами.

Вказані вище розбіжності у поданих до митного оформлення документах могли бути усунуті або ж пояснені декларантом після отримання запиту митного органу (як це передбачено пунктом 2 частини другої статті 52 МК України), проте декларант обмежився лише поданням заяви від 08.11.2021 про відсутність додаткових документів (а. с. 64), та не надав жодних пояснень щодо тверджень відповідача про виявлені у документах розбіжності.

Отже, наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару, оскільки надані митному органу документи містили розбіжності. Відповідно, з огляду на наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару за першим методом, у відповідача були правові підстави витребувати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, проте декларант жодних інших документів митному органу не подав, що стало підставою для винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.

Крім того, на думку суду, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів митний орган навів достатнє обґрунтування причин, за наявності яких митниця не могла визнати заявлену декларантом митну вартість; у ньому вказано джерела інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості, з покликанням на реквізити МД та наданням їх копій до суду (а. с. 66-68), зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований метод, що передує методу, обраному митним органом.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки надані митному органу документи не містили достатніх даних для підтвердження заявленої митної вартості товару з огляду на наявність у них розбіжностей, у митного органу був наявний обґрунтований сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, а отже і правові підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, проте декларант жодних інших документів митному органу не подав, тому оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 09.11.2021 №UA205140/2021/000072/2 та прийнята на його підставі картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.11.2021 №UA205140/2021/002658 є правомірними, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування зазначених рішення та картки відмови належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх