Справа № 360/815/22
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/815/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 01 лютого 2022 року надійшов позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (далі - позивач, УВД ФССУ у Луганській області) до Державного підприємства «Первомайськвугілля» (далі - відповідач, ДП «Первомайськвугілля») про стягнення з відповідача пені в сумі 124805,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ДП «Первомайськвугілля» перебуває на обліку в Попаснянському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (далі - Попаснянське відділення), яке є відокремленим підрозділом УВД ФССУ у Луганській області без статусу юридичної особи.

Попаснянським відділенням у період з 06 грудня 2021 року по 09 грудня 2021 року проведено перевірку ДП «Первомайськвугілля» щодо правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачення коштів Фонду соціального страхування України за період з 14 грудня 2018 року по 30 вересня 2021 року. В ході перевірки виявлено несплату страхувальником в період з 14 грудня 2018 року по 30 вересня 2021 року включно страхових внесків до Фонду соціального страхування України за видом загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у сумі 437420,78 грн, нарахованих до 01 січня 2011 року.

Страхувальнику на суму заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань донараховано пеню у сумі 124805,14 грн за період з 14 грудня 2018 року по 30 вересня 2021 року.

Донарахування пені у сумі 124805,14 грн за несвоєчасну сплату страхових внесків відображено в акті перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачення коштів Фонду соціального страхування України від 09 грудня 2021 року № 14, у тому числі у додатку № 2 до акта перевірки «Співставлення фактично сплачених страхових внесків з розрахунковими сумами по ДП «Первомайськвугілля».

Відповідач заперечував проти нарахування пені, у зв'язки з чим підписав акт перевірки із запереченнями, які були надані Попаснянському відділенню листом від 15 грудня 2021 року № 01/1-933.

Листом від 22 грудня 2021 року № 3300/06-2 страхувальнику надано відповідь на заперечення, в якій повідомлялось, що доводи ДП «Первомайськвугілля», викладені у запереченні до акта перевірки, Попаснянським відділенням не приймаються до уваги, оскільки останні спростовуються наведеними у відповіді на заперечення нормативно-правовими актами.

Станом на даний час страхувальником не перераховано до Фонду пеню за несвоєчасну сплату страхових внесків за видом загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у сумі 124805,14 грн, нараховану за період з 14 грудня 2018 року по 30 вересня 2021 року.

Відсутність сплати коштів до Фонду підтверджується - витягом з Автоматизованої системи «Доходи» з відомостями про відсутність даних щодо перерахування страхувальником коштів до Фонду за період з 09 грудня 2021 року по 31 січня 2022 року.

На підставі зазначеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 07 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, визначено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від ДП «Первомайськвугілля» 21 лютого 2022 року надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

Акт перевірки правильності нарахування, повноти і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування України від 09 грудня 2021 року № 14 не є доказом існування заборгованості страхувальника, оскільки такий акт є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не порушує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов'язків та не покладає відповідальність, крім виникнення права на подання зауважень до акта. Таким чином, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання, а тому не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому дії службової особи щодо складання такого акта та включення до нього певних висновків, не породжують обов'язкових юридичних наслідків, що не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для відповідача.

Також відповідач зазначає, що перевірка проводилась за період з 14 грудня 2018 року по 30 вересня 2021 року, тобто в періоді, в якому не існувало закону, який передбачав нарахування та стягнення пені за несплату (несвоєчасну сплату) внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Представником Фонду соціального страхування України на момент нарахування пені застосована не існуюча, норма закону, що робить вимоги про нарахування пені на вказану суму недоїмки до акту перевірки необґрунтованими.

Враховуючи, що на час прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про врахування пені правових норм, які б встановлювали таку відповідальність страхувальника за прострочення сплати страхових внесків до відділення Фонду, не існувало, доводи, викладені в акті перевірки з посиланням на абзац 6 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є протиправними, оскільки вказаною нормою визначено, що законодавцем за Фондами залишені повноваження щодо контролю та правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, яким вони були наділені до набрання чинності вказаним Законом, однак, підстав для застосування штрафних санкцій та нарахування пені за законодавством, яке втратило чинності, не передбачено законом.

Також зазначено, що сума недоїмки у розмірі 437420,78 грн знаходиться на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) де відкрито зведене виконавче провадження № 49482994 щодо стягнення вказаної суми заборгованості. У зв'язку з чим, повторне нарахування пені на суму боргу, пені та відсотків, яка була задоволена рішеннями суду є протиправним.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено таке.

ДП «Первомайськвугілля» (ідентифікаційний код 32320594, місцезнаходження: 93292, Луганська область, Попаснянський район, місто Гірське, вулиця Івана Данькова, будинок 21) перебуває на обліку як страхувальник у Попаснянському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Луганській області, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія якого наявна в матеріалах справи.

На підставі наказу Попаснянського відділення УВД ФССУ у Луганській області від 03 грудня 2021 року № 172-ОД «Про проведення документальної планової перевірки», за направленням на проведення документальної перевірки від 06 грудня 2021 року № 55, завідувачем сектору по роботі зі страхувальниками Андрюшиною О.А. проведено перевірку ДП «Первомайськвугілля» щодо правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування України за період з 14 грудня 2018 року по 30 вересня 2021 року, за результатами проведення якої складено акт від 09 грудня 2021 року № 14.

В ході перевірки виявлено факти порушення строків сплати страхових внесків за видом загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, за що страхувальнику нараховано пеню в сумі 124805,14 грн.

Відповідно до додатку № 2 до акта від 09 грудня 2021 року № 14 ДП «Первомайськвугілля» недоплачено страхових внесків в сумі 437420,78 грн, за що нараховано пеню в сумі 124805,14 грн.

ДП «Первомайськвугілля» подано заперечення до акта перевірки від 15 грудня 2021 року № 01/1-933, про результати розгляду яких повідомлено листом від 22 грудня 2021 року № 3300/06-2, копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно з розрахунком пені за період з 14 грудня 2018 року по 30 вересня 2021 року ДП «Первомайськвугілля» нарахована пеня в сумі 124805,14 грн.

Відповідно до витягу з програми АС «Доходи» за період з 09 грудня 2021 року по 31 січня 2022 року відсутні дані щодо сплати ДП «Первомайськвугілля» страхових внесків та нарахованої пені.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 45 та частиною шостою статті 47 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (тут і надалі посилання на норми Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» наводяться в редакції, що діяла до 01 січня 2011 року) страхувальник зобов`язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань страхові внески, які є цільовим загальнообов`язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідальність страхувальника за невиконання своїх обов`язків була передбачена статтею 52 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Частиною другою статті 52 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» було передбачено, що за прострочення сплати страхового внеску до Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України із страхувальника стягується пеня згідно із законом.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яким запроваджено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, та визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Абзацом першим пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) встановлено, що заборгованість із сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, нарахованого до 1 січня 2004 року, не погашена станом на 1 січня 2011 року, з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, із сплати фінансових санкцій та пені, що виникла до 1 січня 2011 року, підлягає розстроченню не більш як на 60 календарних місяців починаючи з 1 січня 2011 року.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI суми внесків, нарахованих на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

Абзацом п`ятим пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI передбачено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Згідно з абзацом шостим пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 4 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»:

- утворено Фонд соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності;

- припинено виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності шляхом приєднання до Фонду соціального страхування України;

- припинено управління та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавчі дирекції відділень цього Фонду, що є юридичними особами, шляхом приєднання до робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України;

- припинено всі відокремлені підрозділи Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та/або їх робочих органів та відділень протягом 30 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII, забезпечивши повне правонаступництво таких відокремлених підрозділів юридичними особами, які їх створили, а за їх відсутності - Фондом соціального страхування України, у тому числі щодо всіх прав, обов`язків та майна.

- припинення управлінь та відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відділень Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавчих дирекцій відділень цього Фонду, а також їх відокремлених підрозділів, що знаходяться на тимчасово окупованій території, території проведення антитерористичної операції, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, після прийняття ним відповідного рішення.

Пунктом 5 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» регламентовано, що Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.

Згідно з пунктом 1.9. Положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, затвердженого наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 29 квітня 2020 року № 196-од (далі - Положення про Управління Фонду) УВД ФССУ у Луганській області є правонаступником Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Попаснянському районі Луганської області та ін.

Відповідно до пункту 1.8. Положення про Управління Фонду позивач є юридичною особо, має самостійний баланс, рахунки в установах банків та органах казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням та має відділення в районах і містах обласного значення.

Завданням Управління є реалізація повноважень виконавчої дирекції Фонду на території Луганській області. Управління здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через відділення в районах і містах обласного значення (пункти 1.5 та 1.6. Положення про Управління Фонду).

Реалізацію повноважень Управління на території Попаснянського району, міста Гірськ здійснює Попаснянське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, яке є відокремленим підрозділом Управління без статусу юридичної особи (пункти 1.6, 1.8 Положення про Попаснянське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, затвердженого з наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 24.01.2018 № 39-ОД).

З аналізу вищенаведених норм суд дійшов висновку, що Фонд соціального страхування України, у тому числі й позивач, як правонаступник Фонду соціального страхування від нещасних випадків та виробництві та професійних захворювань України і після 01 січня 2011 року має право здійснювати контроль за правильністю нарахування та сплати страхових внесків, нарахованих за період до 01 січня 2011 року, і у випадку виявлення порушень - має право застосувати штрафні санкції, визначені законом, чинним на момент вчинення таких порушень.

На реалізацію вищенаведених положень Закону № 2464-VI правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків та виробництві та професійних захворювань України прийнято постанову від 30 листопада 2010 року № 31 «Про порядок стягнення та обліку заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2010 року за № 1286/18581 (далі - Постанова № 31).

Пунктом 1 Постанови № 31 визнано такою, що втратила чинність, постанову правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12 липня 2007 року № 36 «Про затвердження Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 1 серпня 2007 року за № 867/14134.

Інструкцією про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженою постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12 липня 2007 року № 36 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 серпня 2007 року за № 867/14134 (яка була чинною до 01 січня 2011 року) (далі - Інструкція про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України), регламентовано, що не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені. Пеня нараховується із сум недоїмки за кожний прострочений день і обчислюється, виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь строк. Пеня нараховується з наступного дня після одержання заробітної плати до дня сплати недоїмки включно (пункт 5.1 та пункт 5.2 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України).

Відповідно до пункту 8.6 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України суми донарахованих страхових внесків, пені та штрафів сплачуються до Фонду страхувальниками в десятиденний термін з дня складання акта перевірки окремим платіжним дорученням, у рядку призначення платежу вказуються дата перевірки, номер акта і період.

Водночас, пунктом 2 Постанови № 31 установлено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) та надання страхувальниками за підсумками 2010 року розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду і відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12 липня 2007 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 серпня 2007 року за № 867/14134.

У зв`язку зі змінами законодавства та на виконання статей 1, 7, пункту 6 частини другої статті 10, пунктів 2, 8 частини другої статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пункту 7 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та з метою оптимізації звітності страхувальників, що подається до Фонду соціального страхування України, правлінням Фонду соціального страхування України Правління фонду соціального страхування України прийнято постанову від 12 грудня 2018 року № 28 «Про деякі питання обліку заборгованості страхувальників зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України» (далі - Постанова № 28), на підставі якої Постанова № 31 втратила чинність.

Пунктом 1.1 Постанови № 28 встановлено, що страхувальники, які мають заборгованість зі сплати страхових коштів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та/або на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, подають до відділень робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) Звіт по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України до повного погашення заборгованості за формою, наведеною у додатку до постанови.

Пунктом 1.2 Постанови № 28 передбачено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12.07.2007 № 36, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.08.2007 за № 867/14134, що діяла на момент виникнення такої заборгованості.

Відповідно до пункту 1.3 Постанови № 28 стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001 № 16, погодженою з Національним банком України 02.10.2001, що діяла на момент виникнення такої заборгованості.

Таким чином, незважаючи на те, що зі змінами у законодавстві зі статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виключено право Фонду нараховувати пеню на несплачену заборгованість, яка виникла до 01 січня 2011 року, таке право Фонду передбачено абзацом шостим пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI.

З аналізу наведених норм, суд дійшов висновку, що пеня, нарахована ДП «Первомайськвугілля» у зв`язку з несвоєчасною сплатою страхових внесків за період з 14 грудня 2018 року по 30 вересня 2021 року, має бути стягнута і після 01 січня 2011 року, оскільки заборгованість зі сплати внесків, на яку нарахована пеня, виникла в період дії частини другої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

При цьому суд виходить із того, що відповідно до акта перевірки пеня в сумі 124805,14 грн виникла виключно за період несвоєчасної сплати страхових внесків, заборгованість з яких утворилась до 01 січня 2011 року.

Щодо тверджень відповідача, що акт перевірки є лише службовим документом, що не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов'язків та не покладає відповідальність, а тому не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає таке.

Постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 17.10.2003 № 68 затверджено Порядок здійснення контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати страхувальниками страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, інших платежів до Фонду та цільовим використанням коштів (далі - Порядок № 68).

Відповідно до пункту 11.1 Порядку № 68 за результатами перевірки складається акт у двох примірниках і підписується особами, які проводили перевірку, та керівником і головним бухгалтером страхувальника. Один з примірників акта передається під розписку керівникові або головному бухгалтеру страхувальника і скріплюється печаткою страхувальника в разі її наявності.

Пунктами 11.7, 11.8 та 11.9 Порядку № 68 визначено, що в акті зазначається, за який період проведено перевірку, які виявлено порушення в нарахуванні та сплаті страхових внесків і пені, при визначенні страхового тарифу, при обчисленні та виплаті допомоги в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю з посиланням на закони та інші нормативно-правові акти, вимоги яких порушено страхувальником. Слід відображати суми додатково нарахованих страхових внесків і пені та суми страхових витрат, які приймаються до зарахування в рахунок страхових внесків. Суми коштів Фонду, які використані страхувальником не за цільовим призначенням, не приймаються до зарахування в рахунок страхових внесків, вважаються недоїмкою і стягуються зі страхувальника в установленому порядку. Результати перевірок в частині донарахування сум страхових внесків, нарахованої пені, не прийнятих до заліку витрат заносяться у відповідні рядки Розрахункової відомості у звітному періоді.

Згідно з пунктами 11.10 та 11.11 Порядку № 68 суми донарахованих страхових внесків, пені та штрафів сплачуються до Фонду страхувальниками у десятиденний термін з дня складання акта перевірки окремим платіжним дорученням, в рядку призначення платежу вказується дата перевірки, номер акта і період. Сума додатково нарахованих страхових внесків за матеріалами перевірки у випадку їх несплати в установлений строк стягується у судовому порядку (порядку, передбаченому законодавством).

З викладених правових норм слідує, що в акті перевірки відображається сума додатково нарахованої пені, яка підлягає сплаті страхувальником у десятиденний термін з дня складання акта перевірки, або стягується у судовому порядку у випадку її несплати в добровільному порядку. Отже вказаним нормативно-правовим актом визначено, що акт перевірки є відповідним доказом суми додатково нарахованої пені, що підлягає стягненню в судовому порядку.

За таких обставин твердження відповідача відхиляються судом як безпідставні.

Оскільки на час судового розгляду справи у добровільному порядку відповідач нараховану пеню за порушення строку сплати страхових внесків з 14 грудня 2018 року по 30 вересня 2021 року в сумі 124805,14 грн не сплатив, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають повному задоволенню.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

З викладеного слідує, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу - суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних правовідносинах із владою.

Оскільки позивач у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (місцезнаходження: 93411, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, будинок 30, код за ЄДПРОУ 41313100) до Державного підприємства «Первомайськвугілля» (місцезнаходження: 93292, Луганська область, місто Гірське, вулиця Куйбишева, будинок 21, код за ) про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Первомайськвугілля» на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області пеню в сумі 124805,14 грн (сто двадцять чотири тисячі вісімсот п'ять гривень 14 коп.), нараховану Державному підприємству «Первомайськвугілля» у зв`язку з несвоєчасною сплатою страхових внесків за період з 14 грудня 2018 року по 30 вересня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова