Справа № 240/22196/20
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22196/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

20 червня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.12.2020 №6, від 04.12.2020 №6 та від 04.12.2020 №6.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Відповідач подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що судом першої інстанції правильно встановлено та досліджено усі обставини справи, в результаті чого прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, у зв`язку з отриманням листів Державної податкової служби України від 29.05.2020 №8405/7/99-00-05-04-01-07, від 28.09.2020 №17267/7/99-00-07-05-02-07 та від 22.10.2020 №19030/7/99-00-07-05-0207, які містили інформацію про можливі порушення суб`єктами господарювання вимог чинного законодавства, та на підставі доповідної записки управління податкового аудиту від 04.11.2020 №2482/06-30-07-06, начальником Головного управління ДПС у Житомирській області винесено наказ від 04.11.2020 №1700 "Про проведення фактичних перевірок", яким в.о. начальника управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Житомирській області на підставі п.п.80.2.2., п.п.80.2.5 п.80.2ст.80 Податкового кодексу України наказано організувати протягом листопада 2020 року проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання згідно з додатками 1-30, з питань дотримання ними норм законодавства в частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Додатком 27 до вказаного наказу від 04.11.2020 №1700 було передбачено провести фактичну перевірку діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в період з 23.11.2020, тривалістю 10 діб, за три роки її діяльності по дату закінчення перевірки, за місцем провадження діяльності платника податків за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного наказу, заступником начальника Головного управління ДПС у Житомирській області посадовим особам управління були видані направлення на перевірку від 23.11.2020 №330 та від 23.11.2020 №330.

В період з 24 листопада 2020 року (10:00) по 27 листопада 2020 року (15:30) посадові особи Головного управління ДПС у Житомирській області, в присутності позивача, провели перевірку господарського об`єкту фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - магазину-кафе, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведеної фактичної перевірки щодо дотримання позивачем порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію виробництва та обігу підакцизних товарів був складений акт від 27.11.2020 №1202/06/22/РРО/ НОМЕР_1 .

У вказаному акті перевіряючими були зафіксовані наступні факти, виявлені під час перевірки: "Встановлено факти реалізації алкогольних напоїв (пива) по реєстратору розрахункових операцій Mini-500.02 МЕ фіскальний номер №, заводський номер ПБ 57904275, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 23.07.2019 по 21.05.2020 включно, всього, згідно контрольних стрічок та Z-звітів №1768-1957, на суму 36924,50 гривень. Проте, у період з 23.07.2019 по 21.05.2020 за даною адресою: АДРЕСА_1 , ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) була відсутня, так як ліцензія на зазначену адресу №02155 діяла у період з 23.07.2018 по 22.07.2019 включно, а наступна ліцензія №2000131 діє в період з 26.06.2020 по 26.06.2021. Накладні на постачання пива, яке було реалізовано у період відсутності ліцензії, на перевірку надано частково. Згідно законодавства ФОП ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування. Тому у безліцензійний період діяльності реалізовано пива на 36924,50 гривень. Крім того, перевіркою встановлено здійснення торгівлі продуктами харчування без застосування реєстратора розрахункових операцій у період з 01.01.2018 по 27.11.2020 всього на суму 252159,50 гривень згідно податкових декларацій, книг обліку та банківських виписок".

Також під час перевірки було встановлено та зафіксовано в акті, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 проводяться розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій, оскільки при придбанні під час перевірки двох пляшок пива "Чернігівське міцне" за ціною 18,00 гривень за пляшку розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції, не роздруковувався та не видався.

У зв`язку з виявлення вищезазначених фактів, посадові особи Головного управління ДПС у Житомирській області зробили висновок про наявність у діях фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 наступних порушень:

1) порушення вимог п. 44.2 ст. 44, п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України;

2) порушення вимог пунктів 1, 2, 11, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг";

3) порушення вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

До вказаного акту перевірки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 були надані пояснення від 27.11.2020, в яких позивач повідомила, що коди УКТЗЕД при реалізації пива нею не програмувались у зв`язку з незнанням. Зазначила, що в період з 01.01.2018 по 27.11.2020 продукти харчування на загальну суму 252659,50 вона не пробивала по касовому апарату, тому що думала, що по касовому апарату необхідно пробивати лише пиво. Крім того вказала, що в період з 23.07.2019 по 21.05.2020 вона здійснювала торгівлю пива з використанням касового апарату у магазині за адресою: АДРЕСА_1 . Про те, що ліцензія видана на адресу місця торгівлі у смт. Черняхів дізналась згодом і відразу її переоформила, отримавши нову ліцензію на адресу місця торгівлі у с. Осиники Черняхівського району. У зв`язку з цим вважає, що дана ситуація виникла не по її вині. З приводу накладних на постачання пива повідомила, що не зберегла їх тому, що не знала, що їх потрібно зберігати.

В подальшому, за порушення вимог ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", яке полягало в здійсненні в період з 23.07.2019 по 21.05.2020 в магазині-кафе, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , реалізації алкогольних напоїв (пива) на суму 36924,50 гривень за відсутності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) на зазначену адресу, Головним управління ДПС у Житомирській області на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК України, ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР було винесено податкове повідомлення-рішення від 04.12.2020 №6, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 73849,00 гривень.

У зв`язку з встановленим в акті перевірки від 27.11.2020 №1202/06/22/РРО/ НОМЕР_1 порушенням вимог п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", яке полягало у здійсненні у магазині-кафе, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01.01.2018 по 27.11.2020 торгівлі продуктами харчування на суму 252159,50 гривень без застосування реєстратора розрахункових операцій, Головне управління ДПС у Житомирській області на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, п. 1 ст. 17 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР винесло податкове повідомлення-рішення від 04.12.2020 №6, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 25266,00 гривень.

Крім того, у зв`язку з встановленим в акті перевірки від 27.11.2020 №1202/06/22/РРО/ НОМЕР_1 порушенням вимог п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", яке полягало у не проведенні розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій із використанням режиму попереднього програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, Головне управління ДПС у Житомирській області на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК України, п. 7 ст. 17 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР винесло податкове повідомлення-рішення від 04.12.2020 №6, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 5100,00 гривень.

Вважаючи вищезазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 04.12.2020 №6, від 04.12.2020 №6 та від 04.12.2020 №6.

Окрім того, оцінивши оскаржуваний наказ від 04.11.2020 №1700 на предмет відповідності його нормам п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, суд зазначив, що такий містить підставу для призначення фактичної перевірки позивача та всі обов`язкові реквізити, а тому відповідає вимогам законодавства, а тому проведена на його підставі перевірка є правомірною.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В обгрунтуваннях та доводах апеляційної скарги, апелянт не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині правомірності прийняття наказу начальником Головного управління ДПС у Житомирській області від 04.11.2020 №1700 "Про проведення фактичних перевірок". Відтак, рішення суду в цій частині колегією суддів не переглядається.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в частині правомірності податкового повідомлення-рішення від 04.12.2020 №6, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 73849,00 гривень, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для його прийняття стало встановлене в ході фактичної перевірки порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", яке полягало в здійсненні в період з 23.07.2019 по 21.05.2020 в магазині-кафе, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , реалізації алкогольних напоїв (пива) на суму 36924,50 гривень за відсутності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) на зазначену адресу.

Статтею 15 Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі - Закон України від 19.12.1995 №481/95-ВР) передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Тобто, вказаними нормами Закон України від 19.12.1995 №481/95-ВР передбачений обов`язок суб`єкта господарювання отримати відповідну ліцензію у випадку здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Як вірно встановив суд першої інстанції, в позовній заяві фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не заперечувала того факту, що в період з 23.07.2019 по 21.05.2020 вона реалізувала в магазині-кафе, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 алкогольні напої (пиво) на суму 36924,50 гривень. Однак, зазначила, що в цей період у неї була наявна отримана в установленому законом порядку ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) №1900167 терміном дії з 23.07.2019 по 23.07.2020. Разом з тим, посадові особи Головного управління ДПС у Житомирській області не взяли її до уваги оскільки зазначеною у ній адресою місця торгівлі було: АДРЕСА_1 , а не АДРЕСА_1 , а тому зробили висновок про відсутність у позивача ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Водночас, позивач наголошує, що у смт.Черняхів вулиця Коцюбинського взагалі відсутня, а зазначення в ліцензії №1900167 такої адреси є помилкою, допущеною не по її вині.

Оцінюючи вказані доводи, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до статті 15 Закон України від 19.12.1995 №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.

Як вбачається з заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 16.07.2019 на підставі якої їй була видана ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) №1900167, у ній було вказано, що адресою місця торгівлі, де буде здійснюватися роздрібна торгівля алкогольними напоями буде: АДРЕСА_1 . Крім того, в додатку до ліцензії №1900167 (а.с.17) місцем реєстрації контрольно-касового апарату заводський номер ПБ 57904275 також вказано саме: кафе-магазин по АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції вірно зауважив, що відповідальність за достовірність інформації, вказаної у заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями покладається саме на заявника, а не на контролюючий орган.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2021 року у справі №640/20195.

Крім того, судом встановлено, що протягом періоду, за який було встановлено порушення позивач не зверталась до відповідного контролюючого органу із заявою про внесення змін та/або доповнень до виданих ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у відповідності до вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Статтею 17 Закон України від 19.12.1995 №481/95-ВР визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Судовим розглядом підтверджено, що в ході перевірки партією товару, яка була отримана ФОП ОСОБА_1 та в подальшому реалізована нею без ліценції була партія товару вартістю 36924,50 гривень, відтак розмір визначеної відповідачем в податковому повідомленні-рішенні від 04.12.2020 №6 штрафної санкції відповідає нормам статті 17 Закон України від 19.12.1995 №481/95-ВР.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення від 04.12.2020 №6.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в частині правомірності податкового повідомлення-рішення від 04.12.2020 №6, колегія суддів зазначає наступне.

Підставою винесення Головним управління ДПС у Житомирській області вказаного податкового-повідомлення рішення стало порушення позивачем вимог п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", яке полягало у здійсненні нею в магазині-кафе, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Осинити, у період з 01.01.2018 по 27.11.2020 торгівлі продуктами харчування на суму 252159,50 гривень без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Відповідно до пунктів 1, 3 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон України від 06.07.1995 № 265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Нормами п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР на суб`єктів господарювання покладено обов`язок проводити всі розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій.

Жодних доказів, на підтвердження того, що в період з 01.01.2018 по 27.11.2020 реалізації продуктів харчування на загальну суму 252659,50 гривень здійснювалась із проведенням розрахункових операцій через відповідний реєстратор розрахункових операцій, позивач до суду не надала.

Крім того, станом на дату винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 04.12.2020 №6 пунктом 1 статті 17 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР (в редакції Закону України від 20.09.2019 № 128-IX "Про внесення змін до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та інших законів України щодо детінізації розрахунків у сфері торгівлі та послуг", який набрав чинності 01.08.2020) було передбачено, що у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення".

Однак, вищезазначеним Законом України від 20.09.2019 № 128-IX "Про внесення змін до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та інших законів України щодо детінізації розрахунків у сфері торгівлі та послуг" розділ ІІ Прикінцеві положення " Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР було доповнено пунктом 11 наступного змісту:

"Тимчасово, до 1 січня 2021 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах:

10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення".

З наведеного вбачається, що станом на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 04.12.2020 №6 розмір штрафу за непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій становив 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.

Судом встановлено, що нарахований Головним управлінням ДПС у Житомирській області в податковому повідомленні-рішенні від 04.12.2020 №6 штраф в розмірі 25266,00 гривень становить 10% від вартості реалізованого ФОП ОСОБА_1 в період з 01.01.2018 по 27.11.2020 продуктів харчування без застосування реєстратора розрахункових операцій (252659,50 х 10 % = 25266,00 гривень).

Наведене свідчить, що відповідачем в податковому повідомленні-рішенні від 04.12.2020 №6 правомірно було визначено розміри штрафних санкцій на підставі ставок, передбачених пунктом 11 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР, а тому доводи позивача в частині невірного визначення відповідачем розміру штрафу є помилковими та відхиляються судом.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення від 04.12.2020 №6.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в частині правомірності податкового повідомлення-рішення від 04.12.2020 №6, колегія суддів враховує, що підставою для його прийняття винесення стало порушенням позивачем вимог п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", яке полягало у не проведенні розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій із використанням режиму попереднього програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Зокрема, під час перевірки перевіряючими було придбано у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 дві пляшки пива "Чернігівське міцне" за ціною 18,00 гривень, однак позивачем вказана розрахункова операція не була проведена через реєстратор розрахункових операцій з використанням попереднього програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування, ціни товару та обліку їх кількості.

Відповідно до пункту 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, оскільки, під час фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 здійснила реалізацію посадовим особам Головного управління ДПС у Житомирській області пива "Чернігівське міцне", яке є підакцизним товаром, то така розрахункова операція, згідно пункту 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР, мала бути проведена нею через реєстратор розрахункових операцій із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Однак, як свідчить зміст акту фактичної перевірки, вказані дії позивачем здійснені не були, відповідний розрахунковий документ, який є доказом проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, нею не роздруковувався та не надавався.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність у Головного управління ДПС у Житомирській області визначених п. 7 ст. 17 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР підстав для застосування до нього штрафних санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 04.12.2020 №6, а тому вказане рішення є правомірним та прийнятим відповідно до норм чинного законодавства.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року, відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду за клопотанням Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , сплату судового збору за подання апеляційної скарги відстрочено до ухвалення рішення у справі, колегія суддів, за результатами розгляду справи, на підставі приписів ст.139 КАС України, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ухвалює про стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року - без змін.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн. за реквізитами стягувача: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.