Справа № 340/975/22
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2022 року м. Дніпросправа № 340/975/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року

у справі № 340/975/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення позивачу основного відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку з 01 квітня 2019 року згідно довідки №3479/1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити позивачу з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії за вислугу років згідно довідки №3479/1, виходячи з 74% відповідних сум грошового забезпечення та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 р. у справі № 340/975/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Судом зазначено, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, а відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при призначенні відповідно до наявної у повивача вислуги років, є незмінним. Судом також враховано, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, який призначає і виплачує пенсію, позов з вимогами, пов`язаними з виплатою сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходу незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом. Крім того, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів відповідача щодо втрати функції по виплаті пенсії.

Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 р. у справі № 340/975/22, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що позивач порушив строк звернення до суду, оскільки останній звернувся до суду лише в січні 2022 року, однак просить задовольнити позовні вимоги з 01.04.2019 року. Відповідач також зазначає, що станом на 01.04.2019 редакція частини 2 статті 13 Закону №2262 встановлювала зокрема, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а відтак сума пенсії позивача має розраховуватися, виходячи з максимально встановленого законом розміру - 70%. Крім того, відповідач вказує, що з квітня 2021 року управління позбавлене функції фінансування виплати пенсії.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує з 2010 року пенсію за вислугу років, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Загальна вислуга позивача, на день звільнення складала 28 років. З урахуванням цієї вислуги років, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції чинній на день звільнення, тобто з моменту виникнення правовідносин щодо пенсійного забезпечення позивачеві обчислена і нарахована пенсія у розмірі 74 відсотків за останньою штатною посадою перед звільненням, яку він займав.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року по справі №340/2595/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку з 01 січня 2018 року, а також зобов`язано відповідача здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії за вислугу років виходячи з 74% відповідних сум грошового забезпечення, та виплатити заборгованість, яка виникла у зв`язку з таким перерахунком.

На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року по справі №340/5106/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області проведений з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії на підставі довідки №3479/1 від 02.07.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 в розмірі 70% грошового забезпечення, хоча пенсія призначена та виплачувалась до перерахунку в розмірі 74% грошового забезпечення.

Не погоджуючись з таким рішенням щодо відсоткового розміру обрахованого пенсійного забезпечення, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Згідно з приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ).

Стаття 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12):за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (1763-15 ) (пункт "в" статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 р. № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII внесено зміни у частину 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону №2262-ХІІ.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивачу призначено пенсію в розмірі 74% від розміру грошового забезпечення.

В подальшому, при перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 02.07.2021 №3479/1, відповідачем застосовано редакцію ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, чинну на час проведення перерахунку та зменшено розмір пенсії до 70% від розміру грошового забезпечення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2019 р. у справі №240/5401/18 дійшла висновку, що відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Апеляційний суд звертає увагу, що процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку, що внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Натомість, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відтак, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача, що сума пенсії позивача має розраховуватися, виходячи з максимально встановленого законом розміру - 70%.

Також, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про необхідність врахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.12.2021 у справі № 580/5962/20, адже правовідносини, що є предметом у справі яка переглядається, не є подібними до правовідносин, які виникли у справі №580/5962/20.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення позивачем строку звернення до суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у соціальних спорах:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Апеляційним судом зі змісту матеріалів справи встановлено, що з 01 грудня 2021 року відповідач виконуючи рішення суду у справі №340/5106/21 розпочав виплату пенсії позивачу на підставі довідки №3479/1.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 09.12.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії за вислугу років відповідно довідки від 02.07.2021р. №3479/1 виходячи з 74% відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому, відповідач у листі від 23.12.2021 №10063-10899/П-08/8-1100/21 повідомив позивача про результат розгляду його звернення від 09.12.2021 та вказав, що при здійсненні перерахунку його пенсії підлягають застосуванню приписи ст. 13 Закону №2262-ХІІ.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач звернувся до суду у лютому 2022 року, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про не дотримання позивачем строку звернення до суду.

Крім того, апеляційний суд також відхиляє доводи апеляційної скарги, що відповідач з квітня 2021 року позбавлений функції фінансування виплати пенсій, а також вважає їх такими, що не стосуються предмету доказування у цій справі, адже судом вирішується спір з приводу обмеження розміру пенсії позивача, а не спір з приводу фінансування такої пенсії. Крім того, той факт, що фінансування пенсій в Україні здійснюється на централізованому рівні через Пенсійний фонд не може позбавити позивача права на отримання пенсійних виплат в належному розмірі.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 р. у справі № 340/975/22 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 р. у справі № 340/975/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко