Справа № 160/7202/22
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2022 року Справа № 160/7202/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту, проте відповідач не вчинив дій щодо зняття арешту. Крім того, зазначив, що оскільки в нього відсутній борг, він має бути виключений з реєстру боржників.
Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що державним виконавцем не виносилась постанова про арешт майна боржника.
Крім того, ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає зняття арешту з майна боржника та виключення боржника з Єдиного реєстру боржників у разі повернення виконавчого документу згідно п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Згідно інформації з АСВП вказане виконавче провадження передано до електронного архіву органу державної виконавчої служби.
Станом на сьогодні, вищевказаний виконавчий документ повторно до відділу не надходив та на виконанні не перебуває.
17.05.2022 року за вх.№4221 до Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі Південно- Східного МУМЮ (м. Дніпро) надійшла заява від ОСОБА_1 (датована 13.05.2022 року) про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна, що належить заявнику на праві власності.
02.06.2022 року за вх.№4647 до Відділу надійшла заява від ОСОБА_1 щодо зобов`язання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) щодо скасування арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 та виключення відомостей щодо нього з Єдиного реєстру боржників.
Згідно ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Отже порушення у строках надання відповіді на заяву позивача від 17.05.2022 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян» були відсутні.
Крім того, суд звертає увагу, що заява позивача від 17.05.2022 року містить прохання про зняття арешту, проте позовні вимоги стосуються виключення позивача з реєстру боржників.
Відповідно до статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку (далі Закон №1404-VIII).
За приписами статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1404-VIII Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.
Частиною п`ятою статті 9 Закону №1404-VIII передбачено, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.
Вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників визначений частиною сьомою статті 9 Закону №1404-VIII.
Так, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.
У свою чергу, відповідно до пункту 6 Розділу Х Положення №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:
про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»;
про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;
про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.
В день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання.
Таким чином, частиною сьомою статті 9 Закону України «Про виконавче провадження», а також пунктом 6 Розділу Х Положення №2432/5 визначено вичерпний перелік підстав вилучення відомостей про боржників з Єдиного реєстру боржників.
Реалізація іншого механізму наповнення Єдиного реєстру боржників та/або вилучення з нього інформації, може бути впроваджена лише за умови внесення відповідних змін до вищевказаних нормативних документів.
Судом встановлено, що виконавче провадження №61915882 завершене шляхом повернення виконавчого листа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII.
Разом з тим, суд зазначає, що у разі повернення виконавчого листа стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII системою відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників не виключаються, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав та механізму виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників.
Суд також зазначає, що ні стаття 9 Закону №1404-VIII, ні Положення №2432/5 не передбачають, що виключення боржника з Єдиного реєстру боржників можливе за рішенням суду.
Враховуючи вищезазначене, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, не може бути застосований.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України суд
В задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова