Справа № 340/11038/21
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/11038/21

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через адвоката Марченка Ю.А., звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позов мотивовано тим, що ГУ ДПС у Кіровоградській області 27.04.2021 року прийняло 10 податкових повідомлень-рішень форми "Ф", якими позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як власнику об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, за 2020 рік. Позивач не погоджується з цими рішеннями, стверджуючи, що контролюючий орган неправильно визначив нерухоме майно, за яке мали бути нараховані податки. З цих підстав просить суд визнати спірні рішення протиправними та скасувати їх.

Ухвалою судді від 22.09.2021 року відкрито провадження у справі №340/6202/21 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 24.12.2021 року суд роз`єднав позовні вимоги та виділив у самостійні провадження позовні вимоги, які поєднані підставами виникнення та поданими доказами, зокрема позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1123 від 27.04.2021 року.

Ухвалою судді від 28.12.2021 року справу №340/11038/21 прийнято до провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що належні позивачу об`єкти нерухомого майна, зокрема квартира площею 98,70 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як об`єкт житлової нерухомості. Тож контролюючий орган обчислив суму податку з цього об`єкта житлової нерухомості виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України, та відповідної ставки податку, про що виніс спірне податкове повідомлення-рішення. Доводячи його правомірність, представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав відповідь на відзив, у якій вказав, що контролюючий орган при нарахуванні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, всупереч вимогам пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України не використовував дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або документи платника про право власності на нерухоме майно.

Відповідач правом подачі заперечень не скористався.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 є власником квартири площею 98, 70 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу №9 від 11.11.2016 року.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.02.2017 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на цей об`єкт житлової нерухомості (РНОНМ 000).

ГУ ДПС у Кіровоградській області відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, згідно з пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1123 від 27.04.2021 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік у розмірі 3196, 18 грн.

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що порядок адміністрування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, унормований статтею 266 Податкового кодексу України (надалі - ПК України).

Відповідно до пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

У підпункті 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України наведений перелік об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які не є об`єктом оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

У пункті 266.4 статті 266 ПК України наведені пільги із сплати податку:

266.4.1. База оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

266.4.2. Сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

266.4.3. Пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до:

- об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту;

- об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

У підпункті 266.7 пункту 266 ПК України наведений такий порядок обчислення суми податку:

266.7.1. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

266.7.1-1. За наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" підпункту 266.7.1 цього пункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

266.7.2. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

266.7.3. Платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:

- об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

- розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

- права на користування пільгою із сплати податку;

- розміру ставки податку;

- нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

266.7.4. Органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі подання платником податку контролюючому органу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, відомості про яке відсутні у базі даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом відомостей від органів державної реєстрації прав на нерухоме майно про перехід права власності на об`єкт оподаткування.

Відповідно до пункту 266.8 статті 266 ПК України у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

Підпунктом 266.10.3 пункту 266.10 статті 266 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

14.1.129. об`єкти житлової нерухомості - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки;

14.1.129-1. об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Суд установив, що у 2020 році позивач був платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як власник об`єкту житлової нерухомості - квартири загальною площею 98, 70 кв.м., розташованої у АДРЕСА_2 , та мав податковий обов`язок зі сплати цього податку за 2020 рік.

Відомості про це нерухоме майно, як про об`єкт оподаткування, внесені до бази даних інформаційних систем ДПС.

Посадові особи ДПС у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, мають безпосередній доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до Порядку доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 року №484 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Контролюючий орган визначив базу оподаткування та нарахував позивачу податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік відповідно до пп.54.3.3 п.54 ст.54, пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України на підставі належних даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які містять інформацію щодо адреси і типу нерухомого майна, його реєстраційного номера, загальної площі, розміру частки у праві спільної власності, підстав виникнення права власності і дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності позивача у 2020 році одночасно перебували інші об`єкти житлової нерухомості різних видів, зокрема, житловий будинок площею 299, 40 кв.м. ( АДРЕСА_3 ), квартира площею 35, 50 кв.м. ( АДРЕСА_4 ), Ѕ частка житлового будинку площею 29,95 кв.м. ( АДРЕСА_5 ).

Відповідач надав суду розрахунок, з якого вбачається, що сума податку обчислена, виходячи із сумарної загальної площі цих об`єктів житлової нерухомості (463, 55 кв.м. - у січні - листопаді 2020 року, 433,60 кв.м. - у грудні 2020 року), зменшеної відповідно до пп. "в" пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України на 180 кв.м., та відповідної ставки податку, установленої рішенням Київської міської ради №242/5629 від 23.06.2011 року "Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві", як це передбачено пп. "в" пп.266.7.1 п.266.1 ст.266 ПК України. Згідно з пп. "г" пп.266.7.1 п.266.1 ст.266 ПК України контролюючий орган визначив питому вагу площі кожного об`єкта житлової нерухомості в залежності від періоду володіння, а сума податку розподілена пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Позивач не заперечував такі розрахунки контролюючого органу, не звертався до відповідача з письмовою заявою в порядку, передбаченому пп.266.7.3 п.266.7 ст.266 ПК України, для проведення звірки даних щодо об`єктів нерухомості та нарахованої суми податку та не довів розбіжності між даними контролюючого органу та правовстановлюючими документами на нерухоме майно чи документами на право власності.

Такі документи позивач суду не надавав.

У ході судового розгляду справи позивач також не довів, що належний йому об`єкт нерухомого майна належить до переліку, визначеного пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, або те, що він має право на користування пільгами зі сплати податку, передбаченими пп.266.4.2 п.266.4 ст.266 ПК України та рішенням Київської міської ради №242/5629 від 23.06.2011 року "Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві".

Суд прийшов до висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1123 від 27.04.2021 року є правомірним, а у задоволенні позову про його скасування слід відмовити.

Оскільки спір вирішено не на користь позивача, тому підстав для присудження йому судового збору, сплаченого при зверненні до суду, немає.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш