Справа № 440/10176/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 р. Справа № 440/10176/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 (суддя: О.О. Кукоба, м. Полтава) по справі № 440/10176/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі по тексту - відповідач, ГУПФ України в Полтавській області), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 10.06.2021 №139 щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи у зоні ЧАЕС з 20.08.1986 по 30.08.1986;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи у зоні ЧАЕС з 20.08.1986 по 30.08.1986 з середньомісячного фактичного заробітку 762,02 крб., визначеного у довідці № 4/02 від 26.01.2012 та розрахунку заробітку для призначення пенсії чорнобильця ОСОБА_1 , виданому ПРаТ БУ-9, починаючи з 01.08.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем безпідставно відмовлено у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням фактичної заробітної плати, отриманої за період перебування у зоні ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, чим порушено право останнього на належне пенсійне забезпечення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 по справі № 440/10176/21 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 по справі № 440/10176/21 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що територіальні органи Пенсійного фонду України, відмовляючи в перерахунку пенсії з підстав недостовірності та/або недостатності документів, повинні встановлювати всі фактичні обставини, що перешкоджають такому перерахунку. Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачем не надано доказів, що довідка ПрАТ Будівельне управління №9 Полтаванафтогазбуд від 26.01.2012 №4/02, надана ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, містить неправдиві або недостовірні дані. Зазначає, що в судовому порядку вказана довідка також недійсною не визнавалась. Відтак, вважає, що правових підстав для відмови у перерахунку йому пенсії на підставі зазначеної довідки відповідач не мав, а тому вважає спірне рішення протиправним.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, заперечуючи проти доводів та вимог апеляційної скарги позивача, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначив, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Однак, надана позивачем довідка ПрАТ БУ-9 від 26.01.2012 не містить посилань на первинні документи, що підтверджували б розмір отриманої ним заробітної плати за період перебування у зоні ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (І категорія), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

17.10.2019 Полтавською обласною МСЕК позивачу повторно встановлено другу групу інвалідності з огляду на захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та визначено втрату працездатності у розмірі 80% (а.с. 160).

22.04.2020 позивач звернувся до ГУПФ України в Полтавській області із заявою від 17.04.2020, у якій просив здійснити перерахунок пенсії відповідно до статей 54, 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження у 1986 році у розмірі відшкодування фактичних збитків, тобто з середньомісячного фактичного заробітку 762,02 крб., визначеного у доданому розрахунку заробітку для призначення пенсії чорнобильцю, виданому ПрАТ БУ-9, починаючи з 01.08.2019.

Листом від 30.04.2020 №2078-1978/Ч-03/8-1600/20 ГУПФ України в Полтавській області повідомлено ОСОБА_1 про відсутність підстав для перерахунку його пенсії (а.с. 51-52).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №440/2578/20 (з урахуванням ухвали цього суду від 27.04.2021) зобов`язано ГУПФ України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.04.2020 про призначення пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи у зоні Чорнобильської АЕС з 20.08.1986 по 30.08.1986.

Рішенням ГУПФ України в Полтавській області від 10.06.2021 №139, прийнятим на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №440/2578/20, відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по інвалідності у розмірі фактичних збитків на підставі довідки ПрАТ "Будівельне управління №9 Полтаванафтобудгаз" від 26.01.2012 №4/02 про заробітну плату у зоні відчуження з огляду на непідтвердження сум заробітної плати первинними документами в установленому законодавством порядку (а.с. 53-54).

Не погодившись з вказаним рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення ГУПФ України в Полтавській області від 10.06.2021 №139, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії по інвалідності є правомірним, оскільки матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 не містять доказів на підтвердження отримання ним заробітку за період з 20.08.1986 по 30.08.1986 у розмірі 758,22 крб., що зазначений у довідці ПрАТ "Будівельне управління №9 Полтаванафтогазбуд" від 26.01.2012 №4/02.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі по тексту - Закон №796-ХІІ) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, а також соціальний захист.

Згідно з частиною першою статті 54 Закону №796-XII, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Статтею 57 Закону №796-XII передбачено, що обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань (ч.3 ст. 54 Закону №796-ХІІ).

Так, Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1210 затвердив Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тексту - Порядок №1210, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону №796-XII.

У силу пункту 1 Порядку №1210, пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (пункт 2 Порядку №1210).

Підпунктом 4 пункту 3 Порядку №1210 встановлено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження: менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Відповідно до статті 15 Закону №796-XII, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є наявність підстав для перерахунку пенсії позивача з урахуванням фактичного заробітку, одержаного за період роботи у зоні ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 20.08.1986 по 30.08.1986, що зазначений у довідці від 26.01.2012 №4/02, виданій ПрАТ "Будівельне управління №9 Полтаванафтогазбуд" (а.с. 41).

Колегія суддів зазначає, що зміст наведених вище норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Таким чином, призначення пенсії та її розмір ставляться в залежність від заробітку, фактично отриманого працівником у період його роботи в зоні відчуження.

Отже, доводи позивача про відсутність у нього обов`язку підтвердження первинними документами заробітної плати, отриманої за роботу у зону відчуження, при обчисленні пенсії спростовуються зазначеними вище нормами законодавства.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних відносинах викладена у постановах Верховного Суду України від 17.03.2015 у справі №21-11а15, від 15.12.2015 у справі №2-а/576/29/14 та Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, від 17.04.2018 у справі №376/2559/17, від 25.09.2018 у справі №539/1386/17, від 10.07.2019 у справі №539/2726/16-а, від 05.03.2020 у справі №539/3234/16-а, від 11.08.2020 у справі № 266/2743/17, від 08.07.2021 у справі № 359/5785/16-а.

Колегія суддів зауважує, що надана позивачем разом із заявою від 17.04.2020 довідка від 26.01.2012 №4/02, видана ПрАТ "Будівельне управління №9 Полтаванафтогазбуд", не містить посилань на первинні документи щодо оплати праці ОСОБА_1 за період з 20.08.1986 по 30.08.1986, на підставі яких її видано.

Такі відомості також відсутні у наданому позивачем разом з позовною заявою розрахунку заробітку для призначення пенсії (а.с. 8).

Натомість, у матеріалах пенсійної справи наявні копії довідки ЗАТ "Будівельне управління №9 Полтаванафтогазбуд" від 14.02.2011 вих.№15/01, довідки ПрАТ "Будівельне управління №9 Полтаванафтогазбуд" від 22.03.2012 вих.№24/02 про заробітну плату для обчислення пенсії, особового рахунку ОСОБА_1 (таб.№1228) за серпень 1986 року, табеля обліку робочого часу ОСОБА_1 за серпень 1986 року, довідки АТ "Будівельне управління №9 Полтаванафтогазбуд" від 09.04.1998 вих.№406, довідки Орендного Будівельного управління №9 "Полтаванафтогазбуд" від 06.11.1992 вих.№1308 (а.с. 42-49), у яких послідовно зазначено, що заробітна плата ОСОБА_1 за період з 20.08.1986 по 30.08.1986 становила 274,57 крб. з урахуванням коефіцієнта 4, 3, 2 відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7.

Позивач не заперечує, що пенсія по інвалідності відповідно до статті 54 №796-XII йому обчислена з урахуванням заробітку у розмірі 274,57 крб., розмір якого підтверджений первинними документами, залученими до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 ..

Таким чином, оскільки матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 не містять доказів на підтвердження отримання ним заробітку за період з 20.08.1986 по 30.08.1986 у розмірі 758,22 крб., що зазначений у довідці ПрАТ "Будівельне управління №9 Полтаванафтогазбуд" від 26.01.2012 №4/02, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність спірного рішення ГУПФ України в Полтавській області від 10.06.2021 №139, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії по інвалідності, а, відтак, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Враховуючи зазначені вище положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно зі ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 по справі № 440/10176/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова Т.С. Перцова