Справа № 520/25791/21
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 р. № 520/25791/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби в Харківській області, які полягають у складанні та надісланні до Головного управління пенсійного фонду в Харківській області довідку, яка не містить відомості про додаткові види грошового забезпечення, з урахуванням положень постанови КМ України №704.

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби в Харківській області, яка полягає у ненаданні відповідачу довідки, відповідно до статті 49 КЗпП України, яка містить відомості про додаткові види грошового забезпечення, з урахуванням положень постанови КМ України №704 станом на 01 квітня 2019 року за відповідною або аналогічною посадою, яку позивач обіймав на дату звільнення із служби;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Харківській області здійснити дії, а саме надати відповідачу довідку на підставі статті 49 КЗпП України, яка містить відомості про додаткові види грошового забезпечення у т.ч. премія % за 24 місяці, станом на 01 квітня 2019 року за відповідною або аналогічною посадою заступника начальника Управління податкової міліції ДПА в Харківській області, яку позивач обіймав на дату звільнення із служби з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №704;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Харківській області здійснити дії, а саме надіслати до Головного управління пенсійного фонду в Харківській області довідку про додаткові види грошового забезпечення у т.ч. премія % за 24 місяці, станом на 01 квітня 2019 року для перерахунку пенсії за відповідною або аналогічною посадою заступника начальника Управління податкової міліції ДПА в Харківській області, яку позивач обіймав на дату звільнення із служби;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення відповідачем - Головним управлінням ДПС у Харківській області і надати строк для звіту про виконання рішення суду..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані дії та бездіяльність відповідача є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду від 08.12.2021 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, надав відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити.

Суддя у період з 30.12.2021 по 12.01.2022 знаходився у відпустці.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу на посадах начальницького складу підрозділів податкової міліції Державної податкової адміністрації у Харківській області (далі - ДПА у Харківській області) у період з 20.12.1996 по 04.03.2008.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Остання займана посада перед звільненням заступник начальника Управління податкової міліції ДПА в Харківській області.

У зв`язку з скасуванням в судовому порядку п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103 (надалі Постанови № 103) позивач ініціював в судовому порядку питання про видачу йому нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 по справі № 520/1062/2020 адміністративний позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Податкової служби у Харківській області, Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення пенсії ОСОБА_1 шляхом зменшення відсотків пенсії від розміру грошового забезпечення з 83 % до 70 % відповідної суми грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 01.01.2018 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 83 % грошового забезпечення з 01.01.2018.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 83 % грошового забезпечення з 01.01.2018 з урахуванням приписів Закону України (1283-ХІІ) "Про індексацію грошових доходів населення" від 07 серпня 1991 року.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 по справі № 520/1062/2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 по справі № 520/1062/2020 - скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог. Прийнято в цій частині постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління податкової служби у Харківській області щодо не підготовки та ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019.

Зобов`язано Головне управління податкової служби у Харківській області скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, з урахуванням положень постанови КМ України №704, для проведення з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії позивача.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 по справі № 520/1062/2020 залишено без змін.

14.07.2020 позивач звернувся з заявою до керівника ДФС України, в якій просив надати довідку, яка містить інформацію про середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою, яку позивач обіймав на дату звільнення із служби у відповідності до вимог статті 49 КЗпП України.

Листом від 03.08.2020 заяву ОСОБА_1 направлено за належністю до Головного управління ДФС у Харківській області.

Враховуючи вказаний лист ДФС України та заяву ОСОБА_1 від 14.07.2020 листом від 05.10.2020 № 1424/3/20-97-08-55, ГУ ДФС у Харківській області була надана довідка ОСОБА_1 від 02.10.2020 № 13/3/20-97-08-48 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 за аналогічною посадою (заступник начальника УПМ) (а.с. 10, 11).

У цій довідці вказано, що підставою видачі слугувало рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі 826/3858/18 залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного суду від 12.11.2019, а також рішення Верховного Суду у зразковій справі № 160/8324/19 від 17.12.2019 та залишеного в силі постановою Великої Плати Верховного Суду від 24.06.2020.

У довідці визначено грошове забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій позивача за нормами, чинними на 05.03.2019 за посадою заступник начальника УПМ з такими складовими: посадовий оклад - 8840,00 грн; оклад за спеціальним званням (підполковник) - 1480,00 грн; надбавка за вислугу років (50 %) 5160 грн; премія 10 % 884 грн, всього - 16364,00 грн.

З метою отримання повної інформації, що відображає всі складові грошового забезпечення за посадою заступник начальника УПМ, позивач, посилаючись на надане йому статтею 49 КЗпП України право вимоги до роботодавця про надання довідки із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, в судовому порядку просив надати йому довідку на підставі ст. 49 КЗпП України, яка має містити відомості про додаткові види грошового забезпечення, в т.ч. премія % за 24 місяці, станом на 01.03.2018 за відповідною посадою або аналогічною посадою заступника начальника управління податкової міліції ДПА в Харківської області, яку ОСОБА_1 обіймав на дату звільнення зі служби.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Харківській області, яка полягає у ненаданні ОСОБА_1 на підставі ст. 49 КЗпП України довідки, яка містить відомості про додаткові види грошового забезпечення, в тому числі премії за 24 місяці, станом на 01.03.2018 за відповідною посадою або аналогічною посадою, яку ОСОБА_1 обіймав на дату звільнення зі служби.

Зобов`язано Головне управління ДФС у Харківській області надати ОСОБА_1 довідку на підставі ст. 49 КЗпП України, яка містить відомості про додаткові види грошового забезпечення, в тому числі премія за 24 місяці, станом на 01.03.2018 за відповідною посадою або аналогічною посадою заступника начальника управління податкової міліції ДПА в Харківської області, яку ОСОБА_1 обіймав на дату звільнення зі служби.

Вказане рішення набрало законної сили 04.10.2021.

26 листопада 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виконання судового рішення у справі №520/1062/2020 та надання довідки відповідно до статті 49 КЗпП України, яка містить відомості про додаткові види грошового забезпечення у т.ч. премія за 24 місяці, за період з 01 квітня 2017 року по 01 квітня 2019 року.

Позивач зазначив, що на час подання позову, відповіді на вказану заяву він не отримав, матеріали справи останньої також не містять.

Позивач вважаючи, що рішення по справі №520/1062/2020 виконано не в повному обсязі, а також протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні відповідачу довідки, відповідно до статті 49 КЗпП України, яка містить відомості про додаткові види грошового забезпечення, з урахуванням положень постанови КМ України №704 станом на 01 квітня 2019 року за відповідною або аналогічною посадою, яку позивач обіймав на дату звільнення із служби, звернувся до суду з цим позовом.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача, які полягають у складанні та надісланні до Головного управління пенсійного фонду в Харківській області довідку, яка не містить відомості про додаткові види грошового забезпечення, з урахуванням положень постанови КМ України №704 та зобов`язання відповідача здійснити дії, а саме надіслати до Головного управління пенсійного фонду в Харківській області довідку про додаткові види грошового забезпечення у т.ч. премія % за 24 місяці, станом на 01 квітня 2019 року для перерахунку пенсії за відповідною або аналогічною посадою заступника начальника Управління податкової міліції ДПА в Харківській області, яку позивач обіймав на дату звільнення із служби, суд зазначає наступне.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтвердженим таким рішенням суду. Відповідно до ч. 6 цієї статті за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача за порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання дії протиправною та фактично зобов`язання виконати рішення суду в загальному порядку, а не в порядку, передбаченому ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, що вбачається з зазначених позовних вимог.

Набрання рішенням суду законної сили породжує такі правові наслідки: вирішується спір між сторонами, рішення суду стає загальнообов`язковим, є незмінним та остаточним та може бути виконано примусово.

Суб`єкт владних повноважень не може бути зобов`язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

При розгляді позовних вимог позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема те, що виконавче провадження становить завершальну стадію судового провадження.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби в Харківській області, яка полягає у ненаданні відповідачу довідки, відповідно до статті 49 КЗпП України, яка містить відомості про додаткові види грошового забезпечення, з урахуванням положень постанови КМ України №704 станом на 01 квітня 2019 року за відповідною або аналогічною посадою, яку позивач обіймав на дату звільнення із служби та зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Харківській області здійснити дії, а саме надати відповідачу довідку на підставі статті 49 КЗпП України, яка містить відомості про додаткові види грошового забезпечення у т.ч. премія % за 24 місяці, станом на 01 квітня 2019 року за відповідною або аналогічною посадою заступника начальника Управління податкової міліції ДПА в Харківській області, яку позивач обіймав на дату звільнення із служби з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №704, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини у цій частині позовних вимог полягають з приводу отримання інформації про всі складові грошового забезпечення, які фактично отримувала посадова особа, яка виконує обов`язки за посадою, які функціонально наближені до посади, з якої позивача звільнено на пенсію. Отримання вказаної інформації, яку відповідачем не надано на запит позивача, є необхідною для перевірки правильності складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та в контексті цього спору не розцінюється судом як підстава для перерахунку пенсії.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ «Про інформацію» (далі Закон № 2657-ХІІ) інформація будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

За змістом частини першої статті 1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон № 2939-VI) публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 10 Закону № 2939-VI кожна особа має право доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається.

Відповідно до статті 49 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Таким чином, законодавчо закріплено право особи на отримання вже створеної та задокументованої (збереженої) інформації про неї, зокрема право на отримання у роботодавця довідки про фактичний розмір заробітної плати.

Так само законодавчо передбачена можливість отримати інформацію про заробітну плату посадової особи, яка займає посаду державного органу, в тому числі займає посаду, з якої свого часу було звільнено позивача.

Слід зазначити, що інформація про заробітну плату та інші виплати працівнику державного органу або органу місцевого самоврядування є інформацією про фізичну особу.

Конституційний суд України рішенням від 20 січня 2012 року у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України установив, що перебування особи на посаді, пов`язаній зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, передбачає не тільки гарантії захисту прав цієї особи, а й додаткові правові обтяження. Публічний характер як самих органів-суб`єктів владних повноважень, так і їх посадових осіб вимагає оприлюднення певної інформації для формування громадської думки про довіру до влади та підтримку її авторитету у суспільстві.

Розпорядження бюджетними коштами включає здійснення витрат з державного чи місцевого бюджету. Заробітна плата та інші виплати (премії, матеріальна допомога тощо) посадовим та службовим особам є витратами з бюджету. Частиною 5 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Це підтверджується положенням статті 5 Закону України «Про захист персональних даних», у якій йдеться про те, що не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень, а також «не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Отже, інформація про заробітну плату, премії, додаткові види грошового забезпечення, будь-які інші виплати з державного чи місцевого бюджету працівнику державного органу, зокрема працівнику Державної фіскальної служби, не є конфіденційною, не може бути обмежена в доступі і підлягає наданню на запит.

Інформація, яку позивач просить надати про додаткові види грошового забезпечення у т.ч. премія % за 24 місяці, станом на 01 квітня 2019 року за відповідною або аналогічною посадою заступника начальника Управління податкової міліції ДПА в Харківській області, яку позивач обіймав на дату звільнення із служби з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №704, хоч і стосується не фактично отриманої позивачем заробітної плати, а лише тієї заробітної плати, яку отримувала особа, що займає у вказаний період таку посаду, є в наявності у відповідача, а тому має бути надана на запит позивача.

Таким чином, вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади.

Позивач не навів аргументованих доводів та не надав доказів того, що прийняте рішення суду не буде виконуватись відповідачем тривалий час.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, суд не вбачає підстав для його встановлення.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби в Харківській області, яка полягає у ненаданні ОСОБА_1 довідки, відповідно до статті 49 КЗпП України, яка містить відомості про додаткові види грошового забезпечення, з урахуванням положень постанови КМ України №704 станом на 01 квітня 2019 року за відповідною або аналогічною посадою, яку позивач обіймав на дату звільнення із служби.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Харківській області надати ОСОБА_1 довідку на підставі статті 49 КЗпП України, яка містить відомості про додаткові види грошового забезпечення у т.ч. премія % за 24 місяці, станом на 01 квітня 2019 року за відповідною або аналогічною посадою заступника начальника Управління податкової міліції ДПА в Харківській області, яку позивач обіймав на дату звільнення із служби з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №704.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов