Справа № 620/17828/21
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року Чернігів Справа № 620/17828/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, Деснянського відділу у місті Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, Заступника начальника Деснянського відділу у місті Чернігові УДМС в Чернігівській області ОСОБА_2
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області (далі - УДМС в Чернігівській області), Деснянського відділу у місті Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області (далі - Деснянський відділ у м. Чернігові УДМС в Чернігівській області), заступника начальника Деснянського відділу у місті Чернігові УДМС в Чернігівській області ОСОБА_2 (далі - заступник начальника відділу ОСОБА_2), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність заступника начальника Деснянського відділу у м. Чернігові Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області ОСОБА_2, яка виявилася у відмові в прийомі від позивача заяви про видачу та оформлення дозволу на імміграцію в Україну;

зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області (його структурні підрозділи) прийняти від позивача заяву про видачу та оформлення дозволу на імміграцію в Україну разом із документами, які були раніше ним представлені, а також без надання додаткових документів;

зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області (його структурні підрозділи) продовжити строк перебування позивача в Україні до винесення рішення щодо заяви про видачу та оформлення дозволу на імміграцію в Україну.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 03.08.2021 позивач звернувся до заступника начальника відділу ОСОБА_2 та попросив дати йому бланк заяви про оформлення та видачу дозволу на імміграцію в Україні іноземцям або особам без громадянства. ОСОБА_2 запропонувала позивачу пред`явити документи, що є в нього наявності і після їх огляду заявила, що такі документи разом із заявою не будуть прийняті. На думку, ОСОБА_2 , подані документи були не в повному обсязі, а саме: паспорт громадянина СРСР ОСОБА_3 - діда позивача не підтверджував факт його народження в Україні, документи російською мовою не перекладені на українську мову з нотаріальним завіреним перекладом, у позивача був відсутній документ про місце проживання в Україні. Видати позивачу бланк заяви ОСОБА_2 також відмовилася та пояснила, що заяви про видачу та оформлення дозволу на імміграцію не приймаються на паперових бланках (в письмовій формі), а приймаються в електронній формі з її особистим участю. Зауважує, що відсутність зазначеної письмової заяви не спростовує факту звернення позивача до ОСОБА_2 із заявою про видачу та оформлення дозволу на імміграцію. На подальші звернення до вказаного відповідача позивач також отримував відмову у прийнятті від нього заяви. З діями ОСОБА_2 позивач не згоден, вважає їх незаконними, необґрунтованими і такими, що порушують його право на отримання дозволу на імміграцію.

Представник відповідача - УДМС в Чернігівській області, у поданому до суду відзиві зазначив, що з позовними вимогами не погоджується та просить суд у їх задоволенні відмовити, оскільки 24.11.2021 позивач звернувся до Деснянського відділу у м. Чернігові УДМС у Чернігівській області із заявою довільною форми, в якій просив прийняти додані до неї документи для оформлення дозволу на імміграцію в Україну та додатково просив видати зразок заяви про видачу дозволу на імміграцію в Україну. В ході розгляду вказаного звернення було виявлено відсутність повного переліку необхідних документів, відповідно до статті 9 Закону № 2491-III, внаслідок чого 26.11.2021 листом Т-55/6/7434-21/743/59-21 територіальним підрозділом УДМС у Чернігівській області надано роз`яснення щодо порядку отримання дозволу на імміграцію в Україну з зазначенням переліку всіх необхідних для цього документів, відповідно до норм чинного законодавства та роз`яснено порядок формування посадовими особами Деснянського відділу у м. Чернігові УДМС у Чернігівській області заяви щодо оформлення дозволу на імміграцію в Україну за допомогою відомчої електронної системи СІАС УМП ДМС України.

У відповіді на відзив, позивач заперечуючи проти доводів відповідача, викладених у відзиві, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 12.01.2022 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування з реєстру актів цивільного стану громадян повний витяг про укладення шлюбу його дідом - ОСОБА_3 , відмовлено.

Ухвалою суду від 12.01.2022 позов ОСОБА_1 залишено без руху.

У строк, встановлений судом, позивачем усунуто недолік позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.02.2022 розгляд справи продовжено та залучено Деснянський відділ у місті Чернігові Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області і заступника начальника Деснянського відділу у м. Чернігові Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області ОСОБА_2 до участі у справі в якості другого та третього відповідача відповідно.

Ухвалою суду від 21.06.2022 у задоволенні клопотань сторін про розгляд справи з викликом сторін відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є громадянином Російської Фередації, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 (а.с. 15-17). Також має посвідку на проживання Республіки Білорусь з 17.09.2020 по 10.09.2025 (а.с. 18-19).

03.09.2021 позивач звернувся до УДМС у Чернігівській області, в якій просив витребувати з реєстру повний витяг про укладення шлюбу його дідом ОСОБА_3 (а.с. 62-68).

У відповідь УДМС в Чернігівській області листом від 23.09.2021 повідомило позивача про те, що для отримання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію він може звернутись до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану та надати визначені законодавством документи. Надання вказаних витягів не входить до компетенції УДМС в Чернігівській області (а.с. 69-71).

08.10.2021 позивачем до УДМС в Чернігівській області подано скаргу (вх. № Т-82/6/7401-21) на дії заступника начальника відділу ОСОБА_2 (а.с. 72-74) щодо якої відповідачем проведено службове розслідування та 02.11.2021 складено Висновок службової перевірки (а.с. 88-91).

У вказаному Висновку службової перевірки, з-поміж іншого, зазначено, що з пояснень заступника начальника відділу Деснянського відділу у м. Чернігові УДМС в Чернігівській області ОСОБА_2 (а.с. 93-94) встановлено, що дійсно 07.08.2021 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зверталися до Деснянського відділу у м. Чернігові УДМС в Чернігівській області з питання продовження строку перебування на території України. Щодо консультації з питання оформлення дозволу на імміграцію в Україну вищезазначений громадянин не звертався.

З пояснень начальника відділу у справах іноземців та громадянства УДМС у Чернігівській області Шаль Г.О. (а.с. 92) встановлено, що 03.09.2021 УДМС у Чернігівській області отримано заяву ОСОБА_1 з питань отримання витягу з відділу державної реєстрах цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про укладання шлюбу його дідом - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 29.09.2021 була підготовлена відповідь направлена заявнику. Також у вересні 2021 року ОСОБА_1 разом з мамою надано консультацію щодо підстав, термінів та необхідних документів для продовження терміну перебування на території України. Під час розмови ОСОБА_1 зазначив, що має намір після продовження терміну перебування на території України звернутись до підрозділу Міграційної служби України за місцем проживання. Жодних документів, які б підтверджували підстави отримання дозволу на імміграцію в Україну, під час надання консультацій ОСОБА_1 не надавав.

З пояснень головного спеціаліста відділу у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС у Чернігівській області ОСОБА_6 (а.с. 95) встановлено, що на початку вересня на телефон, що розташований в кабінеті № 115 УДМС у Чернігівській області надійшов дзвінок від громадянина який не представився, з метою отримання консультацій. Громадянин заявив, що має намір отримати дозвіл на імміграцію в Україну на підставі п. 3 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію», оскільки його дід народився на території України. Головним спеціалістом ОСОБА_6 було надано інформацію щодо повного пакету документів згідно зі статтею 9 Закону України «Про імміграцію», але в ході розмови виникло декілька проблемних питань, щодо пакету документів, а саме: відсутність свідоцтва про народження діда, відсутність інформації в архівах місця народження та відсутність приймаючої сторони, зі слів заявника був договір оренди житла. Після розмови громадянину було запропоновано для надання повної консультації звернутися до УДМС у Чернігівській області з повним пакетом документів. Приблизно через декілька днів прийшов громадянин, з яким велася телефонна розмова й було ідентифіковано, що це був громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_1 було надано оригінал паспорта громадянина СРСР на ім`я діда, з відклеєною фотокарткою де було зазначено місце народження м. Коростишів Житомирської області. Заявнику було зазначено, що паспортний документ недійсний оскільки згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2002 р. № 79 (враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2004 року № 1740), паспорти оформлені з використанням бланків паспортів колишнього Союзу PCР, визнано дійсними на території України до 1 січня 2005 року. ОСОБА_1 надав пояснення, що має витяг з ДРАЦС щодо свідоцтва про шлюб діда, в якому зазначено, місце народження діда. ОСОБА_1 було запропоновано звернутися до ДРАЦС з метою отримання повного витягу. ОСОБА_1 повідомив, що він звертався до РАЦС, але йому було відмовлено, та запропоновано звернутися до УДМС у Чернігівській області для отримання повного витягу. ОСОБА_1 було роз`яснено про те, що УДМС у Чернігівській області не є розпорядником бази ДРАЦС та не має повноважень надавати витяги з ДРАЦС. Також ОСОБА_1 було рекомендовано для підтвердження факту народження його діда звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, тобто народження його діда на території України, Житомирської області м. Коростишів.

З пояснень головного спеціаліста відділу у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС у Чернігівській області ОСОБА_7 (а.с. 96) встановлено, що приблизно у середині вересня до УДМС у Чернігівській області звернувся громадянин РФ ОСОБА_1 за консультацією щодо оформлення дозволу на імміграцію в Україну на підставі того, що його дід народився на території України. Дану консультацію проводив ОСОБА_6 . Йому надана була повна консультація щодо переліку документів для надання дозволу на імміграцію, які мають бути долучені до заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну, який передбачено ст. 9 ЗУ «Про імміграцію». ОСОБА_1 пояснив, що в нього є документ, що підтверджує право особи на набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України», а саме паспорт громадянина СРСР на ім`я його діда, з відклеєною фотокарткою, де було зазначено місце народження м. Коростишів Житомирської області. Заявнику було зазначено, що паспортний документ недійсний, оскільки згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2002 р. № 79, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2004 року № 1740, паспорти оформленні з використанням бланків паспортів колишнього Союзу РСР, визнано дійсними на території України з 1 січня 2005 року. ОСОБА_1 повідомив, що його дід приблизно у 1980-х роках одружувався на території України і у Єдиному реєстрі актів цивільного стану має бути даний актовий запис, у якому зазначено місце народження його діда. ОСОБА_1 було запропоновано звернутися до ДРАЦС з метою отримання повного витягу про шлюб. ОСОБА_1 повідомив, що він звертався до РАЦС, але йому було відмовлено та запропоновано звернутися до УДМС У Чернігівській області для отримання повного витягу. ОСОБА_1 було роз`яснено про те, що УДМС в Чернігівській області не є розпорядником бази ДРАЦС. Згодом ОСОБА_1 приходив до УДМС у Чернігівській області з невстановленою особою, який повідомив, що може надати житло ОСОБА_1 на підставі довіреності, яку йому (не встановленій особі) надано громадянином України, але надати вказаний документ невстановлена особа не змогла, бо не знайшов у своїй папці.

Отже враховуючи те, що згідно п. 1 ч. 1 статті 8 державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України, а громадянином ОСОБА_1 не було подано відповідно до пункту 11 частини 7 статті 9 Закону України «Про імміграцію» відповідь переліку документів й, зокрема, тих документів, що підтверджують право особи на набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України» заступником начальника відділу Деснянського відділу у м. Чернігові УДМС в Чернігівській області ОСОБА_2 порушень не допущено.

Підсумовуючи вищевикладене запропоновано вважати, що факт неналежного виконання посадових обов`язків заступником начальника відділу Деснянського відділу у м. Чернігові УДМС в Чернігівській області ОСОБА_2 є не підтвердженим.

Про результати розгляду скарг відповідач повідомив позивача листом від 04.11.2021 (а.с. 97-98).

08.10.2021 позивачем до УДМС в Чернігівській області подано скаргу (вх. № Т-81/6/7401-21) на дії заступника начальника відділу ОСОБА_2 (а.с. 99-101) щодо якої відповідачем проведено службове розслідування та 02.11.2021 складено Висновок службової перевірки (а.с. 105-107).

В ході проведення службового розслідування, начальником відділу у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС у Чернігівській області Шаль Г.О. (а.с. 108) та заступником начальника відділу ОСОБА_2 (а.с. 93) 13.10.2021 надано пояснення, в яких, з-поміж іншого, останньою зазначено, що 07.08.2021 під час звернення до Деснянського відділу у м. Чернігові УДМС у Чернігівській області громадян Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з питання продовження строку перебування на території України, їм було роз`яснено процедуру та надано перелік необхідних документів для продовження строку перебування в Україні, згідно Порядку продовження строку перебування та продовження або, скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150.

Під час консультування та перегляду документів, наданих громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 було встановлено, що пакет документів був не повний, в матеріалах були відсутні: документ, що підтверджує наявність фінансового забезпечення покриття витрат, пов`язаних з перебуванням іноземця та особи громадянства на території України, чи гарантійний лист приймаючої сторони про взяття на себе зобов`язань із сплати всіх витрат, пов`язаних з перебуванням іноземця та особи без громадянства на території України та їх виїздом з України; інформація відносно фізичної особи, що є приймаючою стороною та її паспортного документа; документи про право власності або свідоцтво про державну реєстрацію права власності на житло, яке надається іноземцеві та особи без громадянства були не в повному обсязі. Вищезазначеним громадянам було роз`яснено порядок формування заяви про продовження строку перебування в Україні за допомогою відомчої електронної системи (мається на увазі - ЄІАС ДМС України) та назначено час прийому на 08.09.2021 на 9 год. В назначений час вони не з`явились, підійшли тільки під кінець робочого дня. Зазначає, що у неї була відсутня правова можливість прийняти осіб на оформлення продовження строку перебування в Україні, оскільки наданий пакет документів був таким самим як і при першому консультуванні, тобто не відповідав вимогам ПКМУ № 150 (знов був не повний). Зі слів вищезазначених осіб ОСОБА_2 зрозуміла, що вони мають намір отримати дозвіл на імміграцію в Україну. Щодо консультації з питання оформлення дозволу на імміграцію в Україну вищезазначені громадяни до неї не звертались.

За результатами проведення службового розслідування, відповідно до змісту вказаного вище Висновку службової перевірки головний спеціаліст з питань запобігання та виявлення корупції УДМС в Чернігівській області, який проводив перевірку, дійшов висновку про недопущення порушень з боку заступника начальника відділу ОСОБА_2 та запропонував вважати, що факт неналежного виконання посадових обов`язків заступником начальника відділу Деснянського відділу у м. Чернігові УДМС в Чернігівській області ОСОБА_2 є не підтвердженим.

Про результати розгляду скарг відповідач повідомив позивача листом від 04.11.2021 (а.с. 111-112).

24.11.2021 від позивача до Деснянського відділу у м. Чернігові УДМС в Чернігівській області надійшла заява, в якій він просив прийняти документи для прийняття заяви про оформлення дозволу на імміграцію в Україну (а.с. 113). До вказаної заяви позивачем додано:

фотокартки;

паспорт громадянина РФ для виїзду за кордон (а.с. 115);

посвідку на проживання в Республіці Білорусь (а.с. 116-117);

Свідоцтво про народження від 13.01.2004 НОМЕР_2 , яким підтверджується те, що матір`ю позивача є: « ОСОБА_8 » (а.с. 118), яка в свою чергу є дочкою « ОСОБА_9 ». Вказане підтверджується копією Свідоцтва про народження від 26.09.1956 НОМЕР_3 (а.с. 119);

паспорт громадянина СРСР « ОСОБА_9 », датований 25.03.1976 НОМЕР_4 (а.с. 120-122);

Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 27.08.2021 № 2 (а.с. 124-125);

Свідоцтво від 24.06.1935 про закінчення неповної середньої школи (7 класів) ОСОБА_3 , 1919 року народження, що засвідчує, що останній закінчив Користишівську школу Користишівського району Київської області у 1935 році (а.с. 123);

ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.09.2021 у справі № 750/10041/21, із змісту якої вбачається, що 07.09.2021 до суду звернулася заявник ( ОСОБА_5 ) із заявою в порядку окремого провадження у якій просить встановити факт народження її батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Коростишів, Житомирської області, Україна. Судом ухвалено у відкритті провадження відмовити (а.с. 24-26).

Листом від 26.11.2021 Деснянський відділ у м. Чернігові УДМС в Чернігівській області повідомив позивача про те, що до переліку наданих ним документів для отримання дозволу на імміграцію був зазначений паспорт громадянина колишнього СРСР серії НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_3 , який не може бути підтвердженням факту народження його діда, оскільки відповідно до п. 19 розділу ІІ постанови Ради Міністрів СРСР від 28.08.1974 № 677 «Про затвердження положення про паспортну систему СРСР» паспорти померлих здаються в органи запису актів громадянського стану, які направляють їх після реєстрації їх смерті в органи внутрішніх справ. Також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2002 № 79 «Про термін чинності паспортів громадянина України», що оформлені з використанням бланків паспортів колишнього Союзу РСР» установлено, що паспорти громадянина України, що оформлені з використанням бланків паспортів колишнього Союзу РСР, чинні до 01.09.2002. За відсутності документів, передбачених абз. 1 п. 9 Постанови від 15.02.2012 № 150, відповідно до п. 14 статті 9 Закону України «Про імміграцію» заява про надання дозволу на імміграцію не приймається. Повідомлено, що надати роздруковану заяву щодо оформлення дозволу на імміграцію в Україну немає можливості тому, що заява формується за допомогою відомчої електронної системи Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України. Вказаний лист підписав начальник Деснянського відділу у м. Чернігові УДМС в Чернігівській області О. Меженний (а.с. 138-141).

Вважаючи, що заступник начальника Деснянського відділу у м. Чернігові УДМС в Чернігівській області ОСОБА_2 проявляє бездіяльність, яка виявилася у відмові в прийомі від позивача заяви про видачу та оформлення дозволу на імміграцію в Україну, останній звернувся до суду з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на таке.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначаються положення Закону України «Про імміграцію» від 07.06.2011 № 2491-ІІІ (далі - Закон № 2491).

Імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання (абз. 2 частини 1 статті 1 Закону № 2491).

Відповідно до статті 2 Закону № 2491 питання імміграції регулюються Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, що не повинні їм суперечити.

Частинами 1, 3 статті 4 Закону № 2491 визначено, що дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції. Дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається, зокрема: 3) особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Положеннями статті 9 Закону № 2491 передбачено, що заяви про надання дозволу на імміграцію подаються, зокрема: 2) особами, які перебувають в Україні на законних підставах, - до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Заяву про надання дозволу на імміграцію заявник подає особисто до відповідного органу державної влади. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява може надсилатися поштою або за дорученням заявника, посвідченим нотаріально, подаватися іншою особою.

Для надання дозволу на імміграцію до заяви додаються такі документи:

1) три фотокартки;

2) копія документа, що посвідчує особу;

3) документ про місце проживання особи;

4) відомості про склад сім`ї, копія свідоцтва про шлюб (якщо особа, яка подає заяву, перебуває в шлюбі);

5) документ про те, що особа не є хворою на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інфекційні захворювання, перелік яких визначено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Вимога пункту 5 не поширюється на осіб, зазначених у пунктах 1, 3, 6 частини третьої статті 4 цього Закону.

Крім зазначених документів подаються, зокрема: 11) для осіб, зазначених у пункті 3 частини третьої статті 4 цього Закону, - документи, що підтверджують право особи на набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України».

У разі неподання особою всіх визначених цим Законом документів заява про надання дозволу на імміграцію не приймається.

Аналогічні правові норми закріплені в Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983 (далі - Порядок № 1983).

Відповідно до абз. 11 пункту 11 вказаного Порядку у разі необхідності відповідні територіальні органи і підрозділи, які забезпечують провадження у справах з питань імміграції, можуть затребувати інші документи, що уточнюють наявність підстав для надання дозволу на імміграцію, якщо це не суперечить Закону України «Про імміграцію», а також запросити для бесіди заявників чи інших осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150 затверджено Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України (далі - Порядок № 150), який визначає процедуру продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Згідно з пунктом 8 вказаного Порядку заяви про продовження строку перебування на території України (далі - заяви) подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразок заяви та порядок її розгляду затверджуються МВС.

Відповідно до частини 1 пункту 9 Порядку № 150 для продовження строку перебування на території України іноземець та особа без громадянства і приймаюча сторона разом із заявою подають такі документи, у разі, коли приймаючою стороною є фізична особа:

паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред`явлення повертається), копію його сторінок з особистими даними, візою (за наявності) і відміткою про реєстрацію та/або копію імміграційної картки (за наявності);

переклад українською мовою сторінок паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений в установленому законодавством порядку;

паспортний документ фізичної особи, що є приймаючою стороною (після пред`явлення повертається), та копію його сторінок з особистими даними;

копію посвідки на постійне чи тимчасове проживання або іншого документа, що підтверджує законність перебування на території України (якщо приймаючою стороною є іноземець та особа без громадянства);

документ, що підтверджує наявність фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних з перебуванням іноземця та особи без громадянства на території України, чи гарантійний лист приймаючої сторони про взяття на себе зобов`язань із сплати всіх витрат, пов`язаних з перебуванням іноземця та особи без громадянства на території України та їх виїздом з України;

документ про право власності або свідоцтво про державну реєстрацію права власності на житло, яке надається іноземцеві та особі без громадянства для перебування (після пред`явлення повертається), та його копія, а в разі, коли житло не належить приймаючій стороні, - письмова згода власника (співвласника) такого житла. Якщо житло, яке надається іноземцеві та особі без громадянства для перебування, перебуває в державній або комунальній власності, замість документа про право власності подається документ, що підтверджує право приймаючої сторони на користування таким житлом (ордер, договір найму/оренди/піднайму тощо) (після пред`явлення повертається), та його копія, а також письмова згода на перебування іноземця та особи без громадянства всіх повнолітніх осіб, місце проживання яких зареєстровано в такому житлі;

чотири фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;

квитанція про сплату державного мита за продовження строку перебування або документ, який підтверджує наявність пільг щодо сплати.

З матеріалів справи (а.с. 37-38, 88-96, 105-110, 113-114, 138-141) вбачається, що у серпні місяці 2021 року позивач звернувся до Деснянського відділу у м. Чернігові УДМС в Чернігівській області з питання продовження строку перебування на території України. Консультація йому була надана заступником начальника Деснянського відділу ОСОБА_2 В подальшому позивач також звертався до УДМС в Чернігівській області, а саме:

03.09.2021 із заявою щодо отримання витягу з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про укладення шлюбу його дідом; відповідь на вказану заяву була підготовлена начальником відділу у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС в Чернігівській області Шаль Г.О. та надана позивачу за підписом заступника начальника В. Рудницького;

на початку та в середині вересня 2021 року щодо отримання дозволу на імміграцію в Україну; консультація з даного питання позивачу була надана головним спеціалістом відділу у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС в Чернігівській області ОСОБА_6;

а також 24.11.2021 із заявою щодо прийняття документів для оформлення дозволу на імміграцію в Україну - до Деснянського відділу в м. Чернігові УДМС в Чернігівській області; відповідь була надана листом від 26.11.2021 за підписом начальника Деснянського відділу в м. Чернігові УДМС в Чернігівській області Меженним О.

Суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Із змісту позовних вимог вбачається, що предмет розгляду даної справи стосується надання оцінки правомірності дій заступника начальника Деснянського відділу у м. Чернігові УДМС в Чернігівській області ОСОБА_2 щодо відмови у прийомі від позивача заяви про надання дозволу на імміграцію.

Суд зазначає, що матеріали справи підтверджують, що з питання видачі та оформлення дозволу на імміграцію в Україну консультація заступником начальника Деснянського відділу в м. Чернігові УДМС в Чернігівській області ОСОБА_2 позивачу не надавалась, а була надана консультація з питання продовження строку перебування іноземця на території України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В частині 1 статті 5 КАС України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Оскільки, консультація щодо отримання іноземцем дозволу на імміграцію в Україну заступником начальника Деснянського відділу в м. Чернігові УДМС в Чернігівській області ОСОБА_2 позивачу не надавалась, відповідно дії або бездіяльність щодо відмови у прийомі від нього заяви про видачу та оформлення дозволу на імміграцію в Україну, які б свідчили про порушення прав або законних інтересів позивача з боку ОСОБА_2 здійснені не були. А отже, так як судовому захисту підлягає лише порушені права або законні інтереси, вказана позовна вимога задоволенню не підлягає, оскільки направлена на захист не порушеного права, що суперечить статті 5 КАС України.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області (його структурні підрозділи) продовжити строк перебування позивача в Україні до винесення рішення щодо заяви про видачу та оформлення дозволу на імміграцію в Україну, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на аналіз правових норм, закріплених у Порядку № 150, суд зауважує, що за своєю правовою природою, повноваження відповідача щодо продовження строку перебування іноземців на території України є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією органів Державної міграційної служби України.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Разом з тим, передумовою для продовження строку перебування іноземця на території України є певний алгоритм дій, який повинен вчинити як позивач, так і уповноважений орган, закріплений у положеннях Порядку № 150.

Таким чином, вказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Крім того, положеннями КАС України не передбачено повноваження суду зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати будь-які рішення до моменту прийняття судового рішення по суті спору.

Отже, вказана позовна вимога задоволенню не підлягає, як така, що є необґрунтованою та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області (його структурні підрозділи) прийняти від позивача заяву про видачу та оформлення дозволу на імміграцію в Україну разом із документами, які були раніше ним представлені, а також без надання додаткових документів, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1983 для отримання дозволу на імміграцію разом із заявою встановленого ДМС за погодженням з МЗС зразка подаються:

паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред`явлення повертається), та копія його сторінок;

засвідчений у встановленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними;

три фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;

документ про місце проживання (в Україні та за кордоном). Документом про місце проживання на території України для осіб, які отримали посвідки на тимчасове проживання, є довідка про реєстрацію місця проживання. Місце проживання в Україні осіб, які тимчасово на законних підставах перебувають на її території, підтверджується документами, передбаченими абзацом сьомим підпункту 1 пункту 9 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150 (Офіційний вісник України, 2012 р., № 17, ст. 612);

документально підтверджені відомості про склад сім`ї (копії свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, документів про усиновлення, встановлення опіки чи піклування тощо);

документ, виданий лікувально-профілактичним закладом про відсутність у заявника хвороб, зазначених у пункті 5 частини п`ятої статті 9 Закону України «Про імміграцію» (крім осіб, зазначених у пунктах 1 і 3 частини третьої статті 4 Закону). Особи, які постійно проживають за межами України, подають документ, виданий лікувальним закладом держави за місцем проживання, який підлягає легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;

довідка, видана компетентним органом держави попереднього проживання або її дипломатичним представництвом чи консульською установою в Україні, про відсутність судимості (крім осіб, зазначених у пунктах 1 і 3 частини третьої статті 4 Закону України «Про імміграцію»). У виняткових випадках такі відомості можуть бути отримані ДМС чи територіальними органами і підрозділами шляхом надсилання відповідного запиту компетентним органам іноземних держав, з якими укладено договір про правову допомогу у цивільних, сімейних та кримінальних справах;

квитанція про сплату державного мита або консульського збору, якщо за дії, пов`язані з наданням дозволу на імміграцію, законодавством передбачена їх сплата, або документ, який підтверджує наявність пільг щодо сплати.

Також, як зазначено вище, відповідно до норм Закону № 2491 для отримання дозволу на імміграцію в Україну, особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням, в тому числі, мають бути подані документи, що підтверджують право особи на набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України». У разі неподання особою всіх визначених Законом № 2491 документів заява про надання дозволу на імміграцію не приймається.

Так, відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Згідно з пунктом 28 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України»» від 27.03.2001 № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 № 588/2006), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина 1 статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 95, 138-141), посадовити особами УДМС в Чернігівській області та Деснянського відділу у м. Чернігові УДМС в Чернігівській області позивачу, при його зверненні до них, було відмовлено у прийнятті заяви про видачу та оформлення дозволу на імміграцію в України у зв`язку з тим, що до переліку наданих ним документів для отримання дозволу на імміграцію був наданий паспорт громадянина колишнього СРСР серії НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_3 , який не може бути підтвердженням факту народження його діда.

Відповідно до пункту 19 розділу ІІ Положення про паспортну систему СРСР, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 28.08.1974 № 677, паспорти померлих здаються до органів запису актів цивільного стану, які спрямовують їх після реєстрації смерті до органів внутрішніх справ.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2002 № 79 «Про термін чинності паспортів громадянина України» постановлено: «Установити, що паспорти громадянина України, що оформлені з використанням бланків паспортів колишнього Союзу РСР, чинні до 1 вересня 2002 року».

Вказане свідчить, що паспорт громадянина колишнього СРСР серії НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_3 не може бути слугувати документом, що підтверджує факт народження діда позивача, і відповідно прийнятий органами міграційної служби у пакеті документів, що подаються разом із заявою для надання дозволу на імміграцію в Україну.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у прийнятті заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну, посадові особи відповідачів діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При розгляді даної справи судом враховано положення частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, які передбачають кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, Деснянського відділу у місті Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, заступника начальника Деснянського відділу у місті Чернігові УДМС в Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач: Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, вул. Шевченка, 51-а, м. Чернігів, 14000, .

Відповідач: Деснянський відділ у місті Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, вул. Шевченка, 26, м. Чернігів, 14013.

Відповідач: Заступник начальника Деснянського відділу у місті Чернігові УДМС в Чернігівській області Помилуйко Марина Миколаївна, вул. Шевченка, 26, м. Чернігів, 14013.

Дата складення повного рішення суду - 21.06.2022.

Суддя Ю. О. Скалозуб