Справа № 160/16926/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.
при секретарі судового засіданняТкач Л.А.
представника заявника представника позивача Ганчевої С.Г. Іваненкової Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Горб Андрія Івановича №110к/тм від 09.08.2021 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 »;
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування розпорядження - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження міського голови Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Горб Андрія Івановича №110к/тм від 09.08.2021 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Рішення сторонами не оскаржувалося в апеляційному порядку та набрало законної сили 24 січня 2022 року.

03.06.2022 року від Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до суду надійшла заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 160/16926/21.

В обґрунтування заяви за нововиявленими обставинами відповідач (заявник) зазначає, що 04.11.2021 року Центральна колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції надала висновок, яким рекомендувала скаргу Підгородненської міської ради від 16.08.2021 року № 2974 задовольнити в повному обсязі.

Підставою для задоволення скарги слугувало порушення вчинене державним реєстратором під час проведення реєстраційних дій, а саме, для проведення державної реєстрації прав були подані документи, які не є підставою реєстраційних дій.

06.01.2022 року Міністерством юстиції України ухвалено наказ № 30/5 про задоволення скарги Підгородненської міської ради від 16.08.2021 року № 2974 та скасування рішення від 23.06.2021 року № 58899710, який заявник отримав 26.05.2022 року.

Заявник вважає, що висновок колегії від 04.11.2021 року та наказ Міністерства юстиції України № 30/5 від 06.01.2022 року є істотними обставинами, що не були встановлені судом. Відповідач вказує, що надати висновок Колегії на дату розгляду судом справи та ухвалення рішення було не можливо, оскільки міська рада не володіла цією інформацією.

Ухвалою суду від 06.06.2022 року відкрито провадження за заявою Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування розпорядження та призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Представником позивача надано до суду пояснення щодо заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, які долучено до матеріалів справи.

Представник позивача вважає вказану заяву необґрунтованою, оскільки заявник зазначає лише про встановлену незаконність реєстраційної дії. Натомість, заявником не зазначено про визначену будь-яким законом можливість міської ради притягати до будь-якої відповідальності державного реєстратора за вчинені ним реєстраційні дії.

Крім того, звертає увагу на те, що висновок Колегії з розгляду скарг на рішення або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції носять виключно рекомендаційний характер.

Також, представник позивача зазначає, що рішення Мін`юсту не є остаточними і можуть бути оскарженими до суду, і відповідно, можуть бути скасовані.

Представник позивача звертає увагу, що на момент винесення рішення, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами, суду були відомі всі обставини справи.

Серед іншого представник позивача вважає, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано відповідачем з пропуском строку.

Беручи до уваги викладене, представник позивача просить відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити рішення суду від 22.12.2021 року в силі.

15.06.2022 року в судове засідання з`явилися представник позивача та представник заявника.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вказаної заяви.

Представник заявника у судовому засіданні підтримала заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Розглянувши подану заяву про перегляд судового рішення за новоявленими обставинами, судом враховано наступне.

Положеннями частини першої статті 361 КАС України встановлено, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною другою статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є крім іншого істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Приписами частини четвертої статті 361 КАС України вказано, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, норми статті 361 КАС України встановлюють вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду. Відтак, нововиявленими є обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час особі, яка звертається із заявою, та не були встановлені судом; обставини мають бути істотними, тобто такими, що впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Необхідно зазначити, що ознаками нововиявлених обставин є їх істотність та наявність існування під час розгляду справи. Тобто, ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував по суті.

Так, нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду. Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Слід зауважити, що частиною шостою статті 361 КАС України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

При цьому, не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Разом з тим, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на момент вирішення справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одному учаснику судового процесу, є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Аналогічні правові висновки висловлено Верховним Судом у постановах від 17.04.2018р. у справі №1510/2-1411/11, від 02.05.2018р. у справі №303/3535/16, від 02.05.2018р. у справі №303/3535/16-а, від 04.09.2018р. у справі №809/824/17, від 22.11.2018р. у справі №826/14224/15, ухвалі Верховного Суду від 01.02.2019р. у справі №2040/7218/18.

Відповідно до статті 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно пункту 5 частини другої статті 364 КАС України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення.

Необхідно звернути увагу на те, що обставинами, які зазначаються у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, слід вважати конкретні юридичні факти, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи.

При застосуванні наведених положень важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. Європейський суд з прав людини допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише у межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, такими заявник вважає отримання висновку колегії від 04.11.2021 року та наказу Міністерства юстиції України № 30/5 від 06.01.2022 року, після прийнятого в справі рішення суду.

Даючи оцінку доводам наведеним у заяві, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідач (заявник) у своїй заяві вказує, що не міг надати висновок Колегії на дату розгляду судом справи та ухвалення рішення, оскільки, міська рада не володіла цією інформацією.

Суд критично ставиться до таких доводів, оскільки під час розгляду справи, відповідачем надано до суду копію листа Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 20.08.2021 року № 05.7-01/3768 «Про направлення скарги за належністю», яким скаргу Підгородненської міської ради на дії державного реєстратора Воронюка К.В. направлено за належністю до Міністерства юстиції України.

Тобто, суд зазначає, що відповідачу достеменно було відомо про те, що розгляд скарги на дії державного реєстратора Воронюка К.В. відбудеться. За результатами такого розгляду приймалося б відповідне рішення.

Суд вважає, що розгляд скарги відповідача у іншому державному органі Міністерстві юстиції України, не спростовує висновків суду, викладених у рішенні, оскільки суд, проаналізувавши доводи сторін та норми законодавства у спірних правовідносинах, дійшов висновку про відсутність в діях позивача протиправності.

При цьому, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений можливості, у разі незгоди з судовим рішенням, звернутися з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції. Проте, відповідач такого не вчинив та рішення набрало законної сили 24.01.2022р.

Враховуючи викладене, вказані заявником обставини, не змінюють правового регулювання спірних відносин, не доводять факту допущення судом помилки при розгляді спору та не спростовують висновків суду зазначених у рішенні суду від 22.12.2021 року.

Обставини, які виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, зокрема, обставини, на які посилається заявник, не можуть визнаватись нововиявленими.

Суд вважає, що заявник не довів існування нововиявлених обставин, які могли б стати підставою для скасування рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року у справі №160/16926/21.

Водночас, суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо пропуску заявником строку на звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки, такі не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Таким чином, суд доходить висновку, що в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року у справі №160/16926/21 - слід відмовити, а рішення підлягає залишенню в силі.

Відповідно до частини першої статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 361-369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року у справі № 160/16926/21 за позовом ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування розпорядження відмовити та залишити судове рішення в силі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 20.06.2022 року.

Суддя І.О. Лозицька