Справа № 500/5968/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5968/21

20 червня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зборівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови від 03.09.2021 №66699564,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Зборівського відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі відповідач), в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2021 ВП №66699564 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.03.2021 головним державним виконавцем Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження №64921936 з примусового виконання виконавчого листа №599/1323/17, виданого 25.11.2020 Зборівським районним судом Тернопільської області, яким зобов`язано ОСОБА_1 привести у відповідність межу земельної ділянки площею 0,0668 га із кадастровим номером 020100129 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , позначену літерами Б та В, землі, що перебувають в користуванні ОСОБА_2 , до меж зазначених у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯК№533960, виданому 20.04.2010 на ім`я ОСОБА_3 та згідно ухвали Зборівського районного суду Тернопільської області від 03.03.2021 №599/1323/17 щодо роз`яснення рішення слід встановити тверді межові знаки по межі від літери Б та В, зазначених у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯК№533960, виданому 20.04.2010 на ім`я ОСОБА_3

26.03.2021 позивач направив відповідачу клопотання про закриття виконавчого провадження з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, дане клопотання було залишено без розгляду. Виконання рішення суду ОСОБА_1 будо встановлено при проведені виконавчих дій 09.08.2021 та 02.09.2021 закінчено виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ). Однак, таке фактичне виконання відбулось задовго до відкриття виконавчого провадження, що підтверджується актом виносу меж земельної ділянки від 21.12.2018.

На думку позивача, враховуючи вимоги ч.9 ст.27 Закону№1404-VІІІ, виконавчий збір в межах закінченого виконавчого провадження №64921936 не підлягає стягненню, а відтак постанова про відкриття виконавчого провадження №66699564 від 03.09.2021 є незаконною та підлягає до скасування, що і зумовило звернення до суду з даним позовом.Ухвалою суду від 22.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання у справі на 04.10.2021. Ухвалою суду від 04.10.2021, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), залучено ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. На виконання вимог вказаної ухвали, 04.10.2022 Зборівським відділом державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) подано до суду відзив. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження із встановленою сумою виконавчого збору, постанова про стягнення виконавчого збору та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, винесені в межах виконавчого провадження №64921936, скеровані рекомендованою кореспонденцією та вручені боржнику ОСОБА_1 25.03.2021. Доказом ознайомленням із матеріалами даного виконавчого провадження є і особиста заява позивача від 26.03.2021. Надане боржником разом з клопотанням про закінчення виконавчого провадження підтвердження про виконання рішення суду, датоване 21.12.2018, не може бути взяти до уваги, так як виконавчий лист видано лише 25.11.2020, а отже стягувачем пред`явлено виконавчий лист, що суперечить фактичному виконанню, так як боржник та стягувач проживають межуючи, та оспорювана межа є і предметом позову. Фактичне виконання вказаного вище судового рішення проведено 10.08.2021 за участю представників сторін та спеціаліста, що засвідчує акт державного виконавця від 10.08.2021. Виконавче провадження №64921936 закінчено 02.09.2021, керуючись вимогами п.9 ч.1 ст. 39 Закону №1404-VІІІ. Згідно з ст.40 Закону №1404-VІІІ, якщо виконавчий збір не стягнуто, виділяється в окреме виконавче провадження для подальшого виконання в порядку встановленому Законом, що і вчинено, зокрема 03.09.2021 відкрито виконавче провадження №66699564 щодо стягнення виконавчого збору за постановою № 64921936 від 23.03.2021, як такою що не скасовано законним порядком, та не стягнуто в період з 23.03.2021 по 02.09.2021. Постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2021 ВП №66699564 винесено з дотриманням норм ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону №1404-VІІІ, а тому відсутні будь- які правові підстави для її скасування та визнання незаконною. За таких обставин, вважає, позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Ухвалою суду від 08.11.2021 зупинено провадження до набрання законної сили рішення Зборівського районного суду Тернопільської області за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця у справі №599/1323/17. Ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 12.11.2021 у справі №599/1323/17 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Ноги С.П. щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 64921936 та скасування постанови від 02.08.2021 про закінчення виконавчого провадження ВП № 64921936. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 06.04.2022 у справі №599/1323/17 скасовано ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 12.11.2021 і постановлено нову, якою: визнано неправомірними дії головного державного виконавця Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ноги С.П. щодо закінчення виконавчого провадження ВП №64921936; скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №64921936 від 02.08.2021 винесену головним державним виконавцем Зборівського районного відділу ДВС Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ногою С.П.

Ухвалою суду від 09.06.2022 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 20.06.2022

Представником позивача та представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 подано заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду відповідно до ст.124, 126, 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Враховуючи положення ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 та ч.3 ст.268 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 03.12.2018 №599/1323/17 від 03.12.2018 зобов`язано ОСОБА_1 привести у відповідність межу земельної ділянки площею 0,0668 га із кадастровим номером 020100129 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , позначену літерами Б та В, землі, що перебувають в користуванні ОСОБА_2 , до меж зазначених у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯК№533960, виданому 20.04.2010 на ім`я ОСОБА_3 25.11.2020 на виконання судового рішення видано виконавчий лист. Відповідно до ухвали Зборівського районного суду Тернопільської області від 03.03.2021 №599/1323/17 приведення у відповідність межі земельної ділянки площею 0,0668 га із кадастровим номером 020100129 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , позначену літерами Б та В, землі, що перебувають в користуванні ОСОБА_2 , до меж зазначених у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯК№533960, виданому 20.04.2010 на ім`я ОСОБА_3 , означає встановлення твердих межових знаків по межі від літери Б та В, зазначених у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯК№533960, виданому 20.04.2010 на ім`я ОСОБА_3

23.03.2021 головним державним виконавцем Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження №64921936 з примусового виконання виконавчого листа №599/1323/17, виданого 25.11.2020 Зборівським районним судом Тернопільської області (а.с.38).

Цього ж дня, в межах даного виконавчого провадження, державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 12000,00 грн. (а.с.40).

Вказані постанови направлено сторонам виконавчого провадження та 25.03.2021 вручені боржнику ОСОБА_1 .

На адресу відповідача 26.03.2022 надійшло клопотання позивача про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, до якого було долучено акт виносу межі земельної ділянки від 21.12.2018.

Відповідно до акту державного виконавця від 10.08.2021, повідомлення та доданої схеми, наданих спеціалістом Собонькевичем М.В., що надійшли 01.09.2021 за вх. № 4050, межа земельної ділянки площею 0,0668 га. із кадастровим номером 020100129 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , позначена літерами Б та В, землі, що перебувають в користуванні ОСОБА_4 , співпадає з існуючою огорожею. Крім того, тверді межові знаки по межі від літери Б та В встановлені та існують у вигляді мурованого та металевих стовпців.

02.09.2021 державним виконавцем закінчене виконавчого провадження №64921936 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VІІІ.

Крім того, 03.09.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66699564, з примусового виконання постанови №64921936, виданої 23.03.2021 Зборівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12000,00 грн. (а.с.15).

Не погоджуючись з постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження 03.09.2021 №66699564, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону №1404-VІІІ).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.2 Закону №1404-VІІІ постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Згідно з ч.1.2 ст.12 Закону №1404-VІІІ виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Пунктом 1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За приписами ч.5 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з ч.9 ст.27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

При цьому, п.9 ч.1 ст.39 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.3 ст.40 Закону № 1404-VIII У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З вказаного слідує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

З матеріалів справи видно, що головним державним виконавцем Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2021 №64921936 з примусового виконання виконавчого листа №599/1323/17, виданого 25.11.2020 Зборівським районним судом Тернопільської області, винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 23.03.2021 №64921936.

02.09.2021 закінчено виконавче провадження №64921936 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону № 1404-VIII, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Наступного дня, 03.09.2021 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №66699564, з примусового виконання постанови №64921936, виданої 23.03.2021 Зборівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12000,00 грн.

Як встановлено судом, на дату винесення державним виконавцем вищевказаної постанови та на момент розгляду даної справи, постанова про стягнення виконавчого збору від 23.03.2021 №64921936 не була оскаржена та скасована.

Правомірність винесення даної постанови не є предметом розгляду і даного спору.

Таким чином, відповідачем були вчинені дії, направлені на виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у відповідності до вимог Закону №1404-VIII.

При цьому, положеннями ст.40 Закону №1404-VIII встановлено, що стягнення виконавчого збору проводиться в межах "основного" виконавчого провадження. Відповідно в період здійснення "основного" виконавчого провадження постанова про стягнення виконавчого збору автоматично є такою що пред`явлена до виконання.

Тобто, строки визначені для пред`явлення виконавчих документів до виконання, які передбачені ст.12 Закону №1404-VIII не пропущені.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 28.04.2020 у справі №0940/1786/18, яка враховується судом в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

У контексті оцінки доводів позивача про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом до відкриття виконавчого провадження, суд відзначає, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 06.04.2022 у справі №599/1323/17 скасовано ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 12.11.2021 і постановлено нову, якою, зокрема скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження №64921936 від 02.08.2021 винесену головним державним виконавцем Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ногою С.П.

За правилами ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, встановлені Тернопільського апеляційного суду від 06.04.2022 у справі №599/1323/17 обставини рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 03.12.2018 №599/1323/17 від 03.12.2018 залишилось не виконаним, у відповідності до ч.4 ст.78 КАС України не доказуються при розгляді даної справи.

Жодних інших обставин, які б свідчили про протиправність дій державного виконавця при відкриття виконавчого провадження №66699564 з примусового виконання постанови №64921936, виданої 23.03.2021 Зборівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12000,00 грн., яка відповідає вимогам до виконавчого документа, регламентованих ст.4 Закону №1404-VIII, позивачем не зазначено, а судом не встановлено.

За сукупністю встановлених обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2021 ВП №66699564 винесена державним виконавцем в порядку та у спосіб, передбачені чинним законодавством, з дотриманням принципів обґрунтованості та законності у відповідності до ч.2 ст.2 КАС України, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання її протиправною та скасування, а доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність оскаржуваного рішення, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Зборівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови від 03.09.2021 №66699564 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 20 червня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Зборівський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Б.Хмельницького, 54, м. Зборів, Тернопільська область,47201, );

третя особа:

- ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) .

Головуючий суддя Мандзій О.П.