Справа № 160/15753/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/15753/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 р. (суддя: Прудник С.В.) в адміністративній справі №160/15753/21 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , про стягнення суми податкового боргу ,-

В С Т А Н О В И В:

Головним управління ДПС у Дніпропетровській області подано до суду адміністративний позов, в якому заявлено вимогу щодо стягнення з ОСОБА_2 суми податкового боргу в розмірі 16 800,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що за відповідачем рахується узгоджений податковий борг, що виник на підставі прийнятого Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області рішення №000157/04-36-40-04/ НОМЕР_1 від 27 червня 2018 р. про застосування до ОСОБА_2 штрафу в розмірі 16 800,00 грн. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості з відповідача у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 р., ухваленого за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Рішення суду оскаржено в апеляційному порядку позивачем. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що у разі, коли предметом позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у такій справі є обставини, які свідчать про наявність підстав з якими законодавець пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку. За відповідачем рахується податковий борг, що виник на підставі прийнятого Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області рішення №000157/04-36-40-04/ НОМЕР_1 від 27 червня 2018 р. про застосування до ОСОБА_2 штрафу в розмірі 16 800,00 грн. Дане рішення відповідачем в судовому порядку не оскаржено та є чинним. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості з відповідача у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений.

У поданому до апеляційного суду відповідачем відзиві на апеляційну скаргу зазначено про необхідність залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги. Відповідач або його уповноважений представник в судове засідання не з`явилися, відповідачем подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і

обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області перебуває на обліку як платник податків ОСОБА_2 , який має узгоджений податковий борг в розмірі 16800,00 грн., що виник на підставі винесеного Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області рішення №000157/04-36-40-04/ НОМЕР_1 від 27 червня 2018 р. про застосування до ОСОБА_2 штрафу. Позивачем сформовано податкову вимогу №101697-17/03 від 14 червня 2018 р. на суму 16 800,00 грн., яка була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, однак повернулась на адресу контролюючого органу з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки державну реєстрацію ОСОБА_2 як фізичної особи - підприємця припинено 11 червня 2018 р., прийняте Головним управління ДФС у Дніпропетровській області 27 червня 2018 р. рішення №000157/04-36-40-04/ НОМЕР_1 про застосування до нього штрафу, як до суб`єкта господарювання, на підставі якого і виник податковий борг в розмірі 16 800,00 грн., є протиправним.

Колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 36.1, пунктом 36.2 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 22 серпня 2018 р. по справі 820/1878/16, у разі коли предмет позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у такій справі є обставини, які свідчать про наявність підстав з якими законодавець пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту.

Доводи відповідача щодо відсутності в нього обов`язку сплати податкового боргу в розмірі 16 800,00 грн, зводяться до неправомірності прийнятого Головним управління ДФС у Дніпропетровській області 27 червня 2018 р. рішення №000157/04-36-40-04/ НОМЕР_1 , яким до нього застосовано штраф на дану суму, як до суб`єкта господарювання, статус якого він втратив 11 червня 2018 р. Однак, судом не перевіряється правомірність винесення податковим органом даного рішення, оскільки це не є предметом розгляду даної справи. Відповідачем не заперечується, що відповідне рішення в судовому порядку ним не оскаржувалося, а отже на даний час воно є чинним, а визначена в ньому сума штрафу в розмірі 16 800,00 грн. - узгодженою.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових доказів, позивачем сформовано податкову вимогу №101697-17/03 від 14 червня 2018 р. на суму 16 800,00 грн., яка була направлена за адресою реєстрації ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 засобами поштового зв`язку. Поштове відправлення повернулась на адресу контролюючого органу з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Оскільки податкова вимога №101697-17/03 від 14 червня 2018 р. є чинною, не визнана протиправною і не скасована у судовому порядку, а відповідачем добровільно сума узгодженого податкового боргу в розмірі 16800,00 грн. не сплачена, наявні підстави для її стягнення в примусовому порядку.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 р. в адміністративній справі №160/15753/21 скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України податковий борг в розмірі 16 800 (шістнадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 червня 2022 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 21 червня 2022 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий