Справа № 953/2095/22
Суддя: Садовський К. С.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 953/2095/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Садовського К.С.,

за участю секретаря Недосєкіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00009238 від 28 січня 2022 року, винесену відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП;

- справу про адміністративне правопорушення у сфері у сфері безпеки на автомобільному транспорті за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 28 січня 2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем винесено постанову серії ВМ № 00009238 про накладення адміністративного стягнення відносно позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Із змісту постанови вбачається, що 01 грудня 2021 року о 12 год 59 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Cargo 4142D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у Полтавській області по автодорозі М-22 на 74 км+810 м, із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5. ПДР України, а саме: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 22,2 % (7,279 тон).

При цьому позивач зазначає, що він не згоден із винесеною постановою та обґрунтовує це тим, що транспортний засіб Ford Cargo 4142D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по типу є: спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид, маса якого без навантаження становить 16000 кг, повна маса 39000 кг, та згідно технічних характеристик має чотири осі, відповідно, з урахуванням положень п. 22.5. ПДР України, вказаний транспортний засіб має дві-здвоєні осі, на кожну з яких допустиме навантаження складає 16 тон. Даний транспортний засіб належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Мірінвест», яке використовує вказаний транспортний засіб для ведення своєї господарської діяльності.

01 грудня 2021 року на казаному транспортному засобі здійснювалось перевезення щебня фракції 20-40 загальною вагою 20,14 тон, завантаження щебня здійснювалось лише у одного вантажовідправника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діорі».

Таким чином, в загальній сумі допустиме навантаження у даному самоскиді на здвоєні осі може становити 32 тони. У свою чергу, відповідач зазначає, що позивачем допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, а саме на одну здвоєну вісь було перевищення на 7,279 тон, при допустимій нормі навантаження 16 тон.

Крім того, позивач вказує, що даним самоскидом перевозився щебінь, який є сипучим вантажем та рухомим під час руху транспортного засобу, відповідно його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень та з порушенням норм навантаження на конкретну вісь, а тому позивач вважає, що результати вимірювання, здійсненні відповідачем, не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним вантажем.

Також, позивач посилається на те, що оскаржувана постанова не містить інформації про тип транспортного засобу (самоскид тощо), категорію, повну масу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями, фактичну між осьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Так само, оскаржувана постанова не містить інформацію про код технічного засобу, яким було встановлено порушення нормативних параметрів, тип обладнання і його серійний номер.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.02.2022 року відкрито позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та задовольнити позов.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав.

Таким чином, у зв`язку із неявкою сторін у судове засідання суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 ( із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Згідно з п. 22.5. ПДР України (чинного на час вчинення адміністративного правопорушення), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Процедура оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - уповноважена посадова особа) відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, встановлюється Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Мініфраструктури № 512 від 27 вересня 2021 року (надалі - Інструкція).

Згідно п. 1 Розділу II Інструкції, Уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП (далі - адміністративні правопорушення). Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Згідно абзацу 2 п. 3 Розділу IІ Інструкції, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до абзацу 3 п. 8 Розділу II Інструкції, постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.

Згідно п. 2 Розділу II Інструкції, Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п. 3 Розділу II Інструкції, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Додатка 1 вказаної Інструкції в частині «Установив (ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, наступна інформація: (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

З постанови серії ВМ № 00009238 від 28 січня 2022 року, яка винесена старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем, вбачається, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а саме за те, що останній 01 грудня 2021 року о 12 год 59 хв керував транспортним засобом Ford Cargo 4142D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у Полтавській області по автодорозі М-22 на 74 км+810 м, із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5. ПДР України, а саме: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 22,2 % (7,279 тон).

Згідно з п. 22.5. ПДР України (чинного на час вчинення адміністративного правопорушення), осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , транспортний засіб Ford Cargo 4142D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по типу є спеціалізований вантажний спеціалізований самоскид, маса без навантаження якого становить 16000 кілограм, повна маса складає 39000 кілограм.

Згідно технічної документації на транспортний засіб Ford Cargo 4142D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відстань між передньою та задніми осями становить 3050 см, а відстань між задніми суміжними осями становить 1350 см. між собою.

З вищевикладеного вбачається, що вказаний транспортний засіб має передню одиночну вісь та задні здвоєні осі.

Таким чином, відповідно до положень п. 22.5. ПДР України, допустиме навантаження на транспортний засіб Ford Cargo 4142D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням його технічних характеристик, на передню ось (одиничну вісь) становить 11 тон, та на задні здвоєні осі 16 тон, що разом становить 27 тон.

Як зазначає позивач, 01 грудня 2021 року транспортним засобом Ford Cargo 4142D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювалось перевезення вантажу, загальною вагою 20,14 тон, що також підтверджується наданою товарно-транспортною накладною № 5582.1 від 01 грудня 2021 року, відповідно до якої автомобіль Ford Cargo 4142D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював перевезення з м. Горишні Плавні Полтавської області до смт Пісочин Харківського району Харківської області щебня фр. 20-40 мм загальною вагою 20,14 тон, загальна вага, з урахуванням маси брутто, складає 36,14 тони.

Під час судового розгляду встановлено, що оскаржувана постанова не містить відомостей щодо повної маси транспортного засобу, максимального дозволеного навантаження на вісь, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількість коліс) на вісі).

Вказаний в оскаржуваній постанові лише розмір процентного перевищення нормативного навантаження без зазначення вказаних вище відомостей не може беззаперечно свідчити про порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Крім того, відсутність вказаної вище інформації позбавляє можливості суд перевірити обґрунтованість розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тоннах.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом, чого в даному випадку при винесенні постанови уповноваженою на те посадовою особою дотримано не було.

За ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

У відповідності до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00009238 від 28 січня 2022 року прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00009238 від 28 січня 2022 року протиправною, суд зазначає наступне.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Так, частиною 3 статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 , шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні даного позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 відійшла від висновків Верховного Суду України, які викладені у постанові від 13 грудня 2016 року, і вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення і подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 1.4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір, виходячи зі ставки 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Разом з тим, у постанові № 543/775/17 від 18 березня 2020 року Великої Палати Верховного Суду зазначено, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, на користь ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 гривень, за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Також, суд роз`яснює, що позивач, у відповідності до положень статті 7 Закону України «Про судовий збір», має право звернутись до суду із клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 132, 139, 205, 242-244, 246, 250, 255, 286, 292- 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ВМ № 00009238 від 28 січня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, адреса місцезнаходження: м. Київ, просп. Перемоги, 14; .

Суддя К.С. Садовський