Справа № 140/3195/22
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3195/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.06.1984 по 03.05.1986, з 05.07.1988 по 06.09.1988 був зареєстрований та проживав у с. Видерта Камінь-Каширського району, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, з 03.04.1991 переїхав у м. Камінь-Каширський, де проживає і на даний час, є особою, яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3), тому має право на пенсійне забезпечення відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ).

23.03.2022 позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Проте, відповідач ГУ ПФУ в Полтавській області відмовив у призначенні пенсії, мотивуючи рішення тим, що період проживання позивача на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993, становить 1 рік 11 місяців.

Позивач не погоджується із діями відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови у призначенні пенсії, оскільки весь період, не зайнятий навчанням, проводив у с. Видерта Камінь-Каширського району у батьків, а на навчання добирався транспортом, адже Горохівський радгосп-технікум знаходиться також у Волинській області та були прямі рейси автотранспорту. Крім того, наявне у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи підтверджує факт проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше трьох років та надає право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Позивач просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення та призначити та виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ з часу виникнення права про призначення пенсії (з 02.01.2022 при виповнені 54 років).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 24).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 21.04.2022 № 1600-0802-8/19490 (а. с. 28-29) представник відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області Демчик О.В. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності рішення про відмову в призначенні пенсії № 78 від 01.04.2022, позаяк згідно із поданими позивачем документами період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення з квітня 1986 року станом на 01.01.1993 становить 1 рік 11 місяців, а тому не підтверджено право заявника на зниження пенсійного віку.

26.04.2022 до суду надійшов відзив від 26.04.2022 № 0300-0902-7/14586 (а. с. 40-41), у якому представник відповідача ГУ ПФУ у Волинській області Ніщик Т.М. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з огляду на відсутність у позивача права на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а. с. 16).

23.03.2022 позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком із зниження пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.04.2022 № 78 відмовлено у призначенні пенсії. Рішення мотивоване тим, що вік заявника становить 54 роки, страховий стаж - 35 років 06 місяців 10 днів. Документами не підтверджено право на зниження пенсійного віку, згідно із довідками від 26.01.2022 № 467 та від 26.10.2021 № 673 період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення з квітня 1986 року станом на 01.01.1993 становить 1 рік 11 місяців, право на пенсійну виплату заявник набуває після досягнення 60-річного віку з 02.01.2028 (а. с. 31).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону № 796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Згідно із абзацом восьмим пункту 3 частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які: постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

За приписами частини третьої статті 65 Закону № 796-ХІІ посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Частинами першою, другою статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років; початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

З рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.04.2022 № 78 вбачається, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ у зв`язку із відсутністю підтвердження факту проживання у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років станом на 01.01.1993, при цьому, пенсійний орган виходив з того, що період проживання заявника в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 1 рік 11 місяців.

Суд не погоджується із вказаними доводами відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області, з огляду на таке.

Так, згідно із довідкою від 26.10.2021 № 673, виданою Видертським старостинським округом Камінь-Каширського району Волинської області, позивач ОСОБА_1 дійсно з 18.06.1984 по 03.05.1986, з 05.07.1988 по 06.09.1988 був зареєстрований та проживав у с. Видерта Камінь-Каширського району, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення (а. с. 34). Відповідно до довідки Камінь-Каширської міської ради від 26.01.2022 № 467 позивач дійсно проживав і був зареєстрований з 03.04.1991 по 22.11.2021 в м. Камінь-Каширський, який віднесено до зони гарантованого добровільного відселення (а. с. 37).

При цьому, у період з 05.05.1986 по 17.06.1988 позивач проходив військову службу, що підтверджується довідкою Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (а. с. 33). Крім того, у період з вересня 1988 року по 05.03.1991 позивач навчався у Горохівському радгоспі-технікумі, що підтверджується копією диплома серії НОМЕР_2 (а. с. 38).

З матеріалів справи вбачається, що періоди проходження військової служби та навчання не були враховані відповідачем ГУ ПФУ в Полтавській області при визначенні періоду проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993, а були взяті до уваги лише періоди, протягом яких позивач був офіційно зареєстрований у зоні гарантованого добровільного відселення з квітня 1986 року станом на 01.01.1993. Разом з тим, вказаним відповідачем не враховано, що навчання у Горохівському радгоспі-технікумі переривалося на період канікул та практики, а навчальний заклад знаходиться на території Волинської області, що давало можливість за наявності прямого транспортного сполучення добиратися рейсовим пасажирським транспортом з місця проживання батьків позивача до місця навчання.

При вирішенні спору суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом України в постановах від 21.11.2006 у справі №21-1048во06, від 04.09.2015 у справі №690/23/15-а, Верховним Судом у постановах від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 24.10.2019 у справі №152/651/17, від 25.11.2019 у справі №464/4150/17, від 27.04.2020 у справі №212/5780/16-а, від 18.06.2020 у справі №591/4104/16-а, від 02.03.2021 у справі №345/1831/17, від 17.05.2021 у справі №398/494/17, яка полягає у тому, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Суд звертає увагу, що позивач має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), про що йому видано посвідчення серії НОМЕР_1 (а. с. 16), а вказане посвідчення видається, зокрема, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Тобто, наявність у позивача чинного посвідчення особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 спростовує доводи відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області про те, що станом на 01.01.1993 позивач проживав у зоні гарантованого добровільного відселення менше трьох років.

Судом також встановлено, що у період з 26.04.1986 по 03.05.1986 позивач був зареєстрований та проживав у с. Видерта Камінь-Каширського району, що підтверджується довідкою від 26.10.2021 № 673, виданою Видертським старостинським округом Камінь-Каширського району Волинської області (а. с. 34), та записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 , відповідно до яких у період з 02.09.1985 по 27.04.1986 позивач працював на посаді лаборанта фізкабінету Видертської сільської школи та був звільнений у зв`язку із призовом до лав армії (а. с. 35 зворот). Відтак, передбачена статтею 55 Закону № 796-ХІІ початкова величина зниження пенсійного віку підлягає встановленню позивачу. Крім того, відповідно до рішення від 01.04.2022 № 78 у позивача наявний страховий стаж 35 років 06 місяців 10 днів, що, з урахуванням його віку та факту проживання станом на 01.01.1993 у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, дає право позивачу на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.04.2022 № 78 позивачу безпідставно відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

При вирішенні даного спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі - Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії рішенням від 01.04.2022 № 78, яке було прийняте ГУ ПФУ в Полтавській області відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, враховуючи також, що позивач фактично оскаржує рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.04.2022 № 78 про відмову в призначенні пенсії, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії належить задовольнити шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування вказаного рішення.

Крім того, оскільки за приписами Порядку № 22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, тому, на думку суду, належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є ГУ ПФУ у Волинській області, якого необхідно зобов`язати призначити та виплатити позивачу пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, з дня виникнення права на призначення пенсії (з 02.01.2022).

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки права позивача були порушені саме рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.04.2022 № 78, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань вказаного відповідача судовий збір в сумі 992,40 грн., сплачений квитанцією від 05.04.2022 № (а. с. 7, 23).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01 квітня 2022 року № 78 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, з дня виникнення права на призначення пенсії (з 02 січня 2022 року).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ідентифікаційний код 13967927) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх