Справа № 520/27673/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

20 червня 2022 р. справа № 520/27673/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" до Харківської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Велотрейд (далі за текстом заявник, платник, ТОВ, Товариство) у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів Харківської митниці Державної митної служби України №UА807000/2021/001837/2 від 25.11.2021 року; 2) визнання протиправним та скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Харківської митниці Державної митної служби України №UА 807170/2021/002236 від 25.11.2021 року; 3) визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів Харківської митниці Державної митної служби України №UА807000/2021/002008/2 від 20.12.2021 року; 4) визнання протиправним та скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Харківської митниці Державної митної служби України №UА807170/2021/002476 від 18.10.2021 року.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що правильно визначив митну вартість предмету імпорту за ціною договору. Стверджував, що усі документи були складені належно та повно підтверджували митну вартість товару, заперечував правомірність виникнення підстав для сумнівів у правильності розрахунків. Наголошував на відсутності підстав для збільшення митної вартості товару.

Відповідач, Харківська митниця Державної митної служби України (далі за текстом адміністративний орган, владний суб`єкт, контролюючий орган, Митниця) з поданим позовом не погодився.

Підставами заперечень проти позову є доводи про те, що подані до митного оформлення документи викликали сумнів у правильності самостійного визначення платником митної вартості. Стверджував, що у зв`язку з ненаданням витребуваних документів Митницею правомірно були винесені власні рішення про збільшення митної вартості товару предмету імпорту та відмову в оформленні поданих платником ВМД через заниження показника митної вартості товару.

У відповіді на відзив позивач підтримав свою правову позицію, викладену в позовній заяві, посилався на необґрунтованість доводів відповідача та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

За таких обставин, суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже учасниками справи у прийнятні поза розумним сумнівом строки були реалізовані права на подачу відповідних процесуальних документів.

Суд, вивчивши доводи позову, відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

25.11.2021 року заявник під час здійснення імпорту до України товару у межах укладеного з резидентом Китайської Народної Республіки SHAOXING FEICHITEC IMPORT&EXPORT CO., LTD зовнішньоекономічного контракту №05/19-2017 від 19.05.2017р. в особі декларанта (ФОП ОСОБА_1 ) склав і подав до відділу митного оформлення митного поста «Харків-товарний» електронну митну декларацію: №UA807170/2021/078618 від 25.11.2021р. на товари: «Частини велосипедів…» виробник «SHAOXING FEICHITEC IMPORT&EXPORT CO., LTD» торговельна марка: немає даних. Країна виробник: «Китай».

У цій декларації заявник в особі декларанта визначив митну вартість товару за першим методом (за ціною договору) на рівні 33055,60 дол. США + транспортні витрати (разом 159416,40 грн. по курсу 26,93 грн.).

До декларації №UA807170/2021/078618 від 25.11.2021р. були додані: пакувальний лист FCA2123PL від 08.10.2021р., інвойс FCA2123 від 08.10.2021р., коносамент №1КТ283629 від 19.11.2021р., коносамент №1КТ283629В від 12.10.2021р., автотранспортна накладна №56 від 23.11.2021р., лист SHAOXING FEICHITEC IMPORT&EXPORT CO., LTD про вміст контейнеру, декларація про походження товару №FCA2123 від 08.10.2021р., декларація №UA500130/2021/000345 від 24.11.2021р., рахунок-фактура про оплату транспортних послуг №218 від 22.11.2021р., довідка про транспортні витрати №6/11/21 від 22.11.2021р., сертифікат ССРІТ №213306В0/009685 від 05.11.2021р., контракт №05/19-2017 від 19.05.2017р., додаткова угода №1 від 25.12.2017р., додаткова угода №2 від 28.12.2018р., додаткова угода №3 від 28.12.2020р., специфікація №32 від 08.10.2021р., договір про надання послуг митного брокера №22 від 25.07.2017р., договір транспортного експедирування між ТОВ «АГТ ЛТД» та ТОВ «Велотрейд» №011/2021 від 14.09.2021р., технічна документація від 25.11.2021р., копія митної декларації країни відправлення №04149374 від 16.10.2021р., звіт про оцінку майна №25/11/2021/03 від 25.11.2021р., судові рішення, що ухвалені на користь ТОВ.

20.12.2021 року заявник під час здійснення імпорту до України товару у межах укладеного з резидентом Китайської Народної Республіки SHAOXING FEICHITEC IMPORT&EXPORT CO., LTD зовнішньоекономічного контракту №05/19-2017 від 19.05.2017р. в особі декларанта (ФОП ОСОБА_1 ) склав і подав до відділу митного оформлення митного поста «Харків-товарний» електронну митну декларацію: №UA807170/2021/084935 від 20.12.2021р. на товари: «Частини велосипедів…» виробник «SHAOXING FEICHITEC IMPORT&EXPORT CO., LTD» торговельна марка: немає даних. Країна виробник: «Китай».

У цій декларації заявник в особі декларанта визначив митну вартість товару за першим методом (за ціною договору) на рівні 35239,50 дол. США + транспортні витрати (разом 166518,41 грн. по курсу 27,2483 грн).

До декларації №UA807170/2021/084935 від 20.12.2021р. були додані: пакувальний лист FCA2124PL від 25.10.2021р., інвойс FCA2124 від 25.10.2021р., коносамент №COSU від 03.11.2021р., коносамент №SZFRA2110710 від 03.11.2021р., автотранспортна накладна №2730 від 18.12.2021р., лист SHAOXING FEICHITEC IMPORT&EXPORT CO., LTD про вміст контейнеру, декларація про походження товару №FCA2124 від 25.10.2021р., рахунок-фактура про оплату транспортних послуг №5122 від 06.12.2021р., довідка про транспортні витрати №0612-4 від 06.12.2021р., сертифікат ССРІТ №213306В0/009681 від 05.11.2021р., контракт №05/19-2017 від 19.05.2017р., додаткова угода №1 від 25.12.2017р., додаткова угода №2 від 28.12.2018р., додаткова угода №3 від 28.12.2020р., специфікація №33 від 25.10.2021р., договір про надання послуг митного брокера №22 від 25.07.2017р., договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортного та транзитних вантажів, укладеного між ТОВ «Хіллдом Логістик» та ТОВ «Велотрейд» №204018-119 від 04.01.2018р., технічна документація від 20.12.2021р., копія митної декларації країни відправлення №04347299 від 30.10.2021р., звіт про оцінку майна №20/12/2021/06 від 20.12.2021р., судові рішення, що ухвалені на користь ТОВ.

Під час вивчення цих документів, порівнянні задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених митницями ДМС України раніше, Митницею було виявлено, що:

- подані до митного оформлення документи, відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, містили розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше;

- декларантом підприємства було надано до митниці митну декларацію країни відправлення без перекладу на українську мову або на офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до вимог ст. 254 Митного кодексу України;

- в наданих рахунках на оплату транспортних послуг відсутня інформація щодо вартості експедиторських витрат за межами митної території України, що свідчить про можливість не додання всіх складових до розрахунку митної вартості.

Тому 25.11.2021р. та 20.12.2021р. адміністративним органом була застосована процедура консультацій з приводу рівня митної вартості товару, про що зазначено Митницею в запереченнях проти позову.

Декларантом підприємства було надіслано листи від 25.11.2021р., від 20.12.2021р., в яких зазначено для підтвердження митної вартості товару були надіслані наступні документи попередньо оформлені митні декларації на ідентичний товар. Крім того, повідомлено про направлення до Митниці усі можливі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме: експортна декларація відправника, інвойс виробника, завірений торгово-промисловою палатою Китаю, документи, що підтверджують вартість витрат транспортування товару (рахунок, довідка), звіт експерта про вартісні характеристики товару, прямий зовнішньоекономічний контракт з виробником товару, судові рішення, що ухвалені на користь ТОВ про скасування рішень про коригування митної вартості товару. Більше ніяких документів надати немає можливості.

Вказані звіти Митницею прийняті не були з огляду на те, що ринкова вартість та митна вартість товару є різними за своєю суттю та умовами зовнішньоекономічного контракту складання останніх не передбачено.

Оскільки надані додатково документи не спростували сумніви Митницею були прийняті Рішення про коригування митної вартості товарів Харківської митниці Державної митної служби України №UА807000/2021/001837/2 та №UА807000/2021/002008/2 від 20.12.2021 року, яким унаслідок застосування резервного - другорядного методу визначення митної вартості заявлених товарів було визначено митну вартість товарів на рівні: 1) 100091,39 дол. США з транспортними витратами (по курсу 26,93 грн.); 2) 105157,14 дол. США з транспортними витратами (по курсу 27,2483 грн.).

У відзиві на позов відповідачем зазначено, що при прийнятті Митницею вказаних вище рішень про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію щодо товарів, що містяться в ціновій базі ЄАІС Держмитслужби, митне оформлення яких вже здійснено, аналіз якої показав, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим, ніж заявлений, а саме:

- по МД №UA807170/2021/078618 від 25.11.2021р.: товар №1 - 5,01 дол. США за кг, задекларований рівень митної вартості 1,9263 дол. США за кг; товар №2 12,024 дол. США/шт. (5,01 дол. США за кг), задекларований рівень митної вартості 5,6878 дол. США/шт. (2,3699 дол. США за кг); товар №3 5,01 дол. США за кг, задекларований рівень митної вартості 1,9681 дол. США за кг; товар №4 5,01 дол. США за кг, задекларований рівень митної вартості 2,0304 дол. США за кг; товар №5 5,01 дол. США за кг, задекларований рівень митної вартості 1,9641 дол. США за кг (використані митні декларації №UA100110/2021/9487 від 11.11.2021р. (товар №4), №UA100020/2021/525561 від 31.10.2021р. (товар №6), №UA100020/2021/006548 від 09.07.2021р. (товар №59), №UA100110/2021/721055 від 11.11.2021р. (товар №2), №UA500020/2021/218697 від 04.11.2021р. (товар №3), №UA500110/2021/212188 від 14.11.2021р. (товар №3));

- по МД №UA807170/2021/084935 від 20.12.2021р.: товар №1 - 5,01 дол. США за кг, задекларований рівень митної вартості 1,9247 дол. США за кг; товар №2 - 5,01 дол. США за кг, задекларований рівень митної вартості 2,0038 дол. США за кг (використана митна декларація №UA100110/2021/721135 від 13.11.2021р. (товар №6 та товар №3 відповідно).

Юридичною підставою для прийняття оскаржених рішень владний суб`єкт обрав положення ст.ст. 54, 55, 57, 58, 59 Митного кодексу України, а фактичною підставою слугувало судження суб`єкта владних повноважень про спрацювання модуля АСАУР, недостатність поданих документів для визначення складових митної вартості, розбіжності в ціновій інформації щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

У подальшому на виконання цих рішень про коригування митної вартості Митницею були прийняті рішення у формі Карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА 807170/2021/002236 від 25.11.2021 року та №UА807170/2021/002476 від 20.12.2021 року.

Заявник виконав владні вимоги Митниці і з метою уникнення простою подав нові митні декларації: №UA807170/2021/078836 від 25.11.2021р., №UA807170/2021/084952 від 20.12.2021р., де зазначив обчислений Митницею показник митної вартості товару.

Проте, не погодившись із цими рішеннями Митниці, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Частиною 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зміст та обсяг повноважень митниць на перевірку правильності визначення платниками податків митної вартості товару в операціях з імпорту до України, а також приводи, способи та порядок реалізації таких повноважень унормовані приписами Митного кодексу України.

Так, згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.53 названого кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

У силу ч.3 ст.53 Митного кодексу України підставами для видання митним органом письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Окрім того, у силу ч.4 ст.53 названого кодексу обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Таким чином, у порядку ч.1 ст.54 Митного кодексу України владним суб`єктом здійснюється контроль за правильністю самостійно обчисленого платником податків показника митної вартості товару, зокрема, у спосіб згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України та згідно з ч.4 ст.53 Митного кодексу України.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що відповідно до ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57); кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57); застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57); у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу (ч. 5 ст. 57); при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57); методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 7 ст. 57); у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (ч. 8 ст. 57).

Правила визначення митної вартості за ціною договору викладені законодавцем в ст.58 Митного кодексу України, згідно з ч. 4 якої митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, у силу п.п.5, 6, 7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Вирішуючи спір по суті, суд бере до уваги приписи ч.3 ст.54 Митного кодексу України, де указано, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.55 цього ж кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Таким чином, у порядку ч.1 ст.55 Митного кодексу України владний орган - Митниця - приймає власне рішення про визначення митної вартості товару і у силу ч.2 ст.2 КАС України дане рішення повинно бути обґрунтовано належними юридичними і фактичними мотивами, до яких не належить неправильність первісного визначення митної вартості товару платником, адже ця подія є виключно приводом для розгляду питання, а не єдиною і достатньою підставою для прийняття остаточного управлінського рішення.

За правилами ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64); Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч.2 ст.64).

Отже, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст.60 Митного кодексу України, де, зокрема, указано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч.2 ст.60); Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60); Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.60); У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч.5 ст.60).

Ані текст рішень Митниці про коригування митної вартості товару, ані текст заперечень проти позову не містять жодних відомостей про подібність товарів за поданими заявником через декларанта митними деклараціями: №UA100110/2021/9487 від 11.11.2021р., №UA100020/2021/525561 від 31.10.2021р., №UA100020/2021/006548 від 09.07.2021р., №UA100110/2021/721055 від 11.11.2021р., №UA500020/2021/218697 від 04.11.2021р., №UA500110/2021/212188 від 14.11.2021р., №UA100110/2021/721135 від 13.11.2021р. та про схожість умов поставок.

Між тим, відсутність доведеного поза розумним сумнівом факту подібності товару та умов імпорту не дозволяє використовувати рівні показники митної вартості товару.

Наведене підтверджується змістом Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за №883/21195; далі за текстом Правила №598), позаяк у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте, текст оскаржуваних рішень про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

Застосування Митницею з причини спрацювання модуля АСАУР ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, позаяк самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, Митницею такого порівняння зроблено не було. Таких доказів матеріали справи не містять.

При цьому, суд враховує наступні висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.12.2018 у справі №815/228/176 наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

У постанові Верховного Суду від 21.08.2018 у справі №804/1755/17 міститься висновок, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

В свою чергу, до суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було. А відтак, висновок митниці про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованих товарів є недоведеним за правилами ч.2 ст.71 КАС України через відсутність доказів відповідності оцінюваних товарів раніше імпортованим.

Щодо посилань відповідача про відсутність в рахунках на транспортні послуги вартості експедиторських послуг наданих за межами України, суд зазначає наступне.

Згідно до умов укладеного контракту сторони обумовили, що продавець поставляє покупцеві товари, що продаються за цим контрактом на умовах FОВ морським транспортом, ціна витрат на навантаження товару до названого порту відвантаження, а також витрати, пов`язані з митним очищенням товару для цілей експорту, були понесені продавцем та включені до контрактної вартості.

У постановах Верховного Суду від 02.03.2018 у справі №804/2997/17, від 12.03.2019 у справі №817/604/17 міститься висновок, що термін FОВ Інкотермс 2010 передбачає оплату продавцем витрат на завантаження вантажу на борт судна, а тому доводи позивача щодо відсутності як підстав, так і доказів сплати ним зазначених витрат є обґрунтованими.

У розумінні «Інкотермс 2010» термін «вартість і фахт» означає, що постачальник оплачує, всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори в зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.

Згідно Правил «Інкотермс 2010» ціна FОВ (FОВ priсe) контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

Так, під час митного оформлення товару заявником в підтвердження транспортних витрат були надані коносаменти, рахунки на оплату, довідки, що підтверджують транспорті витрати, договори на транспортне експедирування.

Зокрема, листом від 07.12.2021р. ТОВ «Хіллдом Логістік» підтверджено, що ТОВ «Хіллдом Логістік» є транспортно-експедиторською компанією та виступає в господарських відносинах з ТОВ "Велотрейд" виключно як посередник, тобто транзитом переказує кошти ТОВ "Велотрейд" морському перевізнику за здійснену морську доставку вантажу. При цьому, ТОВ «Хіллдом Логістік» не виставляє ТОВ "Велотрейд" рахунки щодо сплати експедиторської винагороди, так як останнє не надається до митної території України.

Суд зазначає, що положення МК України не визначають вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому подані позивачем до митного органу документи, які підтверджують понесення транспортних витрат, є допустимим доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів у розумінні ст. 72 КАС України.

Вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.11.2019 року у справі №804/9754/15.

Отже, вказані доводи відповідача не є належним обґрунтуванням коригування митної вартості товару.

Стосовно не надання перекладу та не здійснення верифікації експортної митної декларації, не підтвердження транспортно - експедиторських витрат, то Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 по справі № 520/10709/18 зазначив, що ст. 254 Митного кодексу України визначено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Стосовно того, що Митницею не були прийняті звіти про оцінку майна №25/11/2021/03 від 25.11.2021р., №20/12/2021/06 від 20.12.2021р. як такі, що не підтверджують заявлену митну вартість товарів, суд звертає увагу, що зі змісту оскаржуваних рішень вбачається відсутність будь-яких посилань на вказані обставини, якими відповідач, поміж іншого, обґрунтовує неможливість визначення митної вартості товару за основним методом.

Окрім того, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 Митного кодексу України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Така позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі № 803/776/17.

З урахуваннями викладеного, суд приходить до висновків, що позивачем подано до митниці пакети документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Критерії законності рішення (діяння, тобто волевиявлення як такого) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України і обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, суд відзначає, що зміст та характер обраних владним суб`єктом юридичних та фактичних мотивів прийняття оскарженого рішення про коригування митної вартості, а також обсяг наявних у розпорядженні на момент вчинення управлінського волевиявлення доказів, не дозволяє визнати це рішення правильним та обґрунтованим.

Статтею 264 Митного кодексу України визначено, що відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта (ч.10 ст.264); митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом (ч.11 ст.264); у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (ч.12 ст.264).

Звідси слідує, що видані Митницею рішення у формі коригування митної вартості товару та рішення у формі карток відмови у митному оформленні товарів співвідносяться як безумовна причина та імперативний наслідок.

Частиною 7 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Тому недоведеність відповідності закону рішень Митниці про коригування митної вартості товару з невідворотною неминучістю призводить до виникнення правових підстав для визнання протиправними карток відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні товарів.

Проте, враховуючи, що такого акту індивідуальної дії як заявлена в позовних вимогах Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Харківської митниці Державної митної служби України №UА807170/2021/002476 від 18.10.2021 року не існує, а матеріалами справи підтверджено прийняття митним органом Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Харківської митниці Державної митної служби України №UА807170/2021/002476 від 20.12.2021 року, то суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправно та скасувати саме Картку відмови №UА807170/2021/002476 від 20.12.2021 року.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт при виданні оскаржених рішень не дотримався вимог ч.2 ст.19 Конституції України, позаяк обставини події з`ясував з неповно, діяння особи кваліфікував правильно, не оцінив усіх юридично значимих факторів.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Харківської митниці Державної митної служби України №UА807000/2021/001837/2 від 25.11.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Харківської митниці Державної митної служби України №UА 807170/2021/002236 від 25.11.2021 року

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Харківської митниці Державної митної служби України №UА807000/2021/002008/2 від 20.12.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Харківської митниці Державної митної служби України №UА807170/2021/002476 від 20.12.2021 року.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" (61158, місто Харків, вулиця Єнакіївська, будинок 2Є, ) за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Державної митної служби України (, адреса: 61003, м. Харків, вул. Короленка, буд. 16-Б) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 20785,00 (двадцять тисяч сімсот вісімдесяти п`ять гривень 00 копійок).

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя О.В. Старосєльцева