Справа № 300/2012/22
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2022 р. справа № 300/2012/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 06.04.2022 звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії - допризначення у зв`язку з наданими із заявою додатковими документами (особливі заслуги). Однак, рішенням від 15.04.2022 за №88 відповідач відмовив ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Вказана відмова мотивована тим, що надане позивачем свідоцтво до медалі «За відвагу» видане на ім`я ОСОБА_1 , що не відповідає даним паспорта заявника - ОСОБА_1 . Позивач вважає таку відмову протиправною та просить суд зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з наданими додатковими документами відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 відкрито провадження у даній справі.

09.06.2022 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому заявлено клопотання про закриття провадження у даній справі. Клопотання мотивоване тим, що оскільки підставою для відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , слугувала невідповідність прізвища заявника у посвідченні до медалі «За відвагу» - « ОСОБА_1 », то спір щодо встановлення належності правовстановлюючих документів, підлягає розгляду в порядку окремого провадження за правилами цивільного судочинства. Тому, відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України, просить закрити провадження у даній справі, як такій, що не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалою суду від 21.06.2022 в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, відмовлено.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив таке.

06.04.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії - допризначення у зв`язку з наданими з заявою додатковими документами (особливі заслуги).

Рішенням від 15.04.2022 за №88 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії (а.с.16). Вказана відмова мотивована тим, що надане позивачем свідоцтво до медалі «За відвагу» видане на ім`я ОСОБА_1 , що не відповідає даним паспорта заявника - ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно п.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» пенсії за особливі заслуги перед Україною (далі - пенсії за особливі заслуги) встановлюються громадянам України - ветеранам війни, нагородженим за бойові дії орденом, медаллю "За відвагу" або медаллю Ушакова, незалежно від часу нагородження.

Пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - від 25 до 35 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 2-5 статті 1 цього Закону (ст.5 Закону).

Статтею 2 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» встановлено, що пенсії за особливі заслуги встановлюються територіальним органом Пенсійного фонду України.

Як зазначалось судом вище, 06.04.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії - допризначення у зв`язку з наданими з заявою додатковими документами (особливі заслуги).

До вказаної заяви позивачем долучено посвідчення до медалі «За відвагу» НОМЕР_2 від 16.08.1986 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.10).

Відмовляючи в задоволенні заяви, відповідач вказав на невідповідність прізвища особи на ім`я якої видано посвідчення « ОСОБА_1 » прізвищу заявника.

В той же час, позивач наполягає на тій обставині, що при виданні такого посвідчення допущено помилку та фактично видане на його ім`я - ОСОБА_1 .

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Суд звертає увагу на те, що обмеження по встановленню фактів щодо окремих документів, зокрема посвідчень до медалі, як зазначає позивач у позовній заяві, вказана норма не містить.

Доказів встановлення факту приналежності вказаного посвідчення заявнику, позивачем не надано.

В той же час, встановлення юридичних фактів, в тому числі прізвища, не входить до компетенції адміністративного суду, а предметом судового розгляду в даній справі є виключно публічно-правовий спір між позивачем та суб`єктом владних повноважень з приводу правомірності прийняття рішення.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає, що відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , відповідач діяв в межах наданих повноважень та з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, зважаючи на відсутність доказів приналежності наданого посвідчення заявнику. Відтак заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.