Справа № 200/3562/22
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 червня 2022 року Справа №200/3562/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Маріупольської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними, стягнення щорічної разової допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Маріупольської районної державної адміністрації Донецької області, в якому просить суд: визнати протиправними дії відповідача, стягнути з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради частину разової грошової допомоги за 2020 рік в сумі 6800,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленими ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В адміністративному позові, позивач просив поновити пропущений строк для звернення до суду з позовом, причини пропуску строку в позові не наведені, лише посилання на те що позивач не фахівцем в галузі права, пропуск строку не порушує принцип правової визначеності та стабільності правовідносин в силу незначного часу, який минув.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Звертаючись до суду з даним адміністративним позовом позивач просив суд, зокрема стягнути з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради недоплачену щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій за 2020 рік в сумі 6800,00 грн.

З даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду 18 лютого 2022 року.

Згідно статей 22, 64 Конституції України право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Застосовуючи строки у зазначеній сфері потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист.

Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати.

У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду із позовом, що буде вже способом реалізації права на судовий захист.

Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку, визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи.

У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач оспорює бездіяльність відповідача щодо невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно положень статті 17-1 Закону № 3551-ХІІ особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги у належному розмірі (або доплата до виплаченої раніше у меншому розмірі допомоги) у 2020 році і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому фактично нарахована та сплачена в якості цієї допомоги, - це 30 вересня 2020 року.

Відповідно, перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з даним позовом підлягає обрахуванню саме з 30 вересня 2020 року.

Аналогічна позиція щодо строку звернення до суду з адміністративними позовом у справах цієї категорії висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 6 лютого 2018 року у справі № 607/7919/17 (К/9901/1172/17), від 7 березня 2018 року у справі № 664/51/17 (К/9901/30405/18), від 10 травня 2018 року у справі № 389/1042/17 (2-а/389/47/17).

З відповідним позовом, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду лише 18 лютого 2022 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, передбаченого чинним законодавством України.

Також, суд зазначає, що виплата допомоги до 5 травня є періодичним платежем, який виплачується щорічно, а отже, особа, отримуючи їх, є обізнаною щодо їх розміру і в разі незгоди має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної нею допомоги.

Також, суд зазначає, що зі змісту заяви про поновлення строку не вбачається, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання допомоги у належному розмірі у встановлений законом строк або звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений кодексом строк.

Суд звертає увагу, що законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

При цьому, в позові не наведено поважних причин пропуску строку, а також не надано доказів поважності причин його пропуску, що підтверджується переліком додатків до адміністративного позову. Доводи позивача про те, що він не є фахівцем у галузі права не можуть свідчити про наявність істотних обставин, які б перешкоджали вчасному зверненню до суду.

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що зазначені позивачем у позові про поновлення строку обставини є не поважними, отже відсутні підстави для задоволення заяви про поновлення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

В зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що позивачем не дотримані вимоги ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, шляхом надання суду вмотивованого клопотання про поновлення строків звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Встановити позивачу для усунення недоліків позовної заяви: десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання суду вмотивованого клопотання про поновлення строків звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.В. Шинкарьова