Справа № П/857/11/22
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 рокуЛьвівСправа № П/857/11/22 пров. № П/857/11/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого-судді Запотічного І.І.,

судді Глушка І.В.,

судді Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Міністерства юстиції України до політичної партії «Справедливості та розвитку», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Служба безпеки України про заборону діяльності політичної партії,

В С Т А Н О В И В :

18 травня 2022 року до Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла позовна заява Міністерства юстиції України (далі - позивач) до політичної партії «Справедливості та розвитку» (далі - відповідач, партія), в якій позивач просить:

- заборонити діяльність політичної партії «Справедливості та розвитку» (ідентифікаційний код юридичної особи 20078843, юридична адреса: вул. Чигоріна, 18, м.Київ);

- призначити комісію з припинення (ліквідаційну комісію) політичної партії, її структурних утворень, які мають статус юридичної особи;

- передати майно, кошти на інші активи політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави;

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що згідно підпункту 83-15 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 (далі-Положення), встановлено, що Міністерство юстиції України, зокрема, вживає визначених законом заходів у разі порушення політичними партіями Конституції та законів України, звертається до суду з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії або про заборону політичної партії.

Підставою для застосування до політичних партій заходів адміністративного впливу є в установленому порядку задокументовані факти її (партії) діяльності, що направлені на зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, на розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, пропаганду комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їх символіки.

На адресу Міністерства юстиції України надійшов лист Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 02.04.2022 № 5/1/2-62 «Щодо заборони діяльності політичної партії «Справедливості та розвитку» із повідомленням про виявлення фактів антиукраїнської діяльності. Із наявних відомостей вбачається, що діяльність політичної партії «Справедливості та розвитку» спрямована, зокрема, на порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, пропаганду війни, насильства, на розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення з одночасним поширенням відомостей, що містять виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.

Ухвалою суду від 23 травня 2022 року відкрито провадження у справі, зобов`язано позивача опублікувати відповідне оголошення в порядку передбаченому частиною п`ятою статті 289-3 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвалою суду від 25 травня 2022 року призначено судове засідання на 13 червня 2022 о 14год.00 хв, зобов`язано позивача опублікувати відповідне оголошення в порядку передбаченому частиною п`ятою статті 289-3 Кодексу адміністративного судочинства.

Оголошення про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду опубліковане позивачем, що підтверджується відомостями з офіційного сайту Міністерства юстиції України та Верховної Ради України, відповідно 24.05.2022 р. та 31.05.2022р.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст. 289-3 КАС України через три дні з дня оприлюднення такого оголошення вважається, що учасники справи та всі заінтересовані особи належним чином повідомлені про судовий розгляд такої справи, призначення, дату, час і місце судового засідання.

Згідно вимог ст.162 КАС України відповідач наділений правом подати відзив на позовну заяву. Відповідно до п.5 ч.2 ст.162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими він не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду позову, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, що з врахуванням абз.3 ч.5 ст. 289-3 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача Ган Х.П. надала пояснення, аналогічні мотивам викладеним в позовній заяві, просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник третьої особи Сучкова А.М. надала пояснення в яких повністю погодилася з вимогами позовної заяви, просила позов задовольнити.

Відповідно до абз. 3 ч.5 ст. 289-3 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання в суді першої чи апеляційної інстанції осіб, повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку, передбаченому цією частиною, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення враховує наступні підстави та мотиви.

Згідно абзацу 2 частини першої статті 289-3 КАС України право звернутися з адміністративним позовом про заборону політичної партії має центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань.

Підпунктом 83-15 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 (далі - Положення), встановлено, що Міністерство юстиції України, зокрема, вживає визначених законом заходів у разі порушення політичними партіями Конституції та законів України, звертається до суду з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії або про заборону політичної партії.

Згідно ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану" зі змінами, внесеними Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 та ЗУ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24.02.2022, "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2119-ІХ від 15.03.2022, № 2212-ІХ від 21.04.2022, № 2263-ІХ від 22.05.2022 у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України запроваджено воєнний стан.

Пунктом 3 зазначеного вище Указу Президента, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст.ст. 33-34,38,39,41-44,53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч.1 ст. 8 Законом України "Про правовий режим воєнного стану".

Судом встановлено, що згідно з відомостями Єдиного реєстру громадських формувань політична партія «Справедливості та розвитку» (попередня назва Всеукраїнська чорнобильська народна партія «За добробут та соціальний захист народу»), свідоцтво № 1080, , юридична адреса: вул. Чигоріна, 18 м.Київ. зареєстрована Мінюстом 20.10.1998, голова партії - ОСОБА_5.

21.06.1998 р. на Установчому зїзді партії прийнято рішення про створення Всеукраїнської Чорнобильської партії «За добробут та соціальний захист народу», обрано контролюючі та керівні органи партії, зокрема ОСОБА_1 - членом Головної ради партії. Також ОСОБА_1 зазначено у відомостях про засновників партії.

23.02.2018 р. позачерговим зїздом Всеукраїнської Чорнобильської партії «За добробут та соціальний захист народу» затверджено зміни щодо найменування політичної партії з Всеукраїнська Чорнобильська партія «За добробут та соціальний захист народу» на політична партія «Справедливості та розвитку».

На адресу Міністерства юстиції України надійшов лист Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 02.04.2022 № 5/1|2-62 «Щодо заборони діяльності політичної партії «Справедливості та розвитку» із повідомленням про виявлення фактів антиукраїнської діяльності.

Вважаючи, що діяльність політичної партії «Справедливості та розвитку»» в цілому, так і окремих її представників спрямована на завдання шкоди державній безпеці, суверенітету та територіальній цілісності України, позивач звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує наступні обставини.

Згідно статті 2 Закону України «Про політичні партії в Україні» (далі - Закон 2365-ІІІ) політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

За рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 70 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень частини першої статті 10, пункту 3 частини другої, частин п`ятої, шостої статті 11, статті 15, частини першої статті 17, статті 24, пункту 3 розділу УІ "Заключні положення" Закону України "Про політичні партії в Україні" (справа про утворення політичних партій в Україні) від 12 червня 2007 року № 2-рп/2007 - "ч.2 ст. 64 Конституції України не відносить право на свободу утворення політичних партій до переліку тих свобод, які ніким і в жодний спосіб не можуть бути обмежені. Відтак Конституція України допускає додаткове унормування законом загальних засад утворення і діяльності політичних партій за умови дотримання загальнодемократичних принципів".

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ) обмеження та заборони мають бути передбачені відповідним законом, переслідувати законні цілі, перелічені у статтях 10 і 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та бути необхідними у демократичному суспільстві, тобто реагувати на нагальну суспільну необхідність і бути пропорційними законним цілям, що переслідуються.

Відповідно до статті 5 Закону 2365-ІІІ встановлено обмеження щодо утворення і діяльності політичних партій. Так, утворення і діяльність політичних партій забороняється, якщо їх програмні цілі або дії спрямовані на: 1) ліквідацію незалежності України; 2) зміну конституційного ладу насильницьким шляхом; 3) порушення суверенітету і територіальної цілісності України; 4) підрив безпеки держави; 5) незаконне захоплення державної влади; 6) пропаганду війни, насильства, розпалювання міжетнічної, расової чи релігійної ворожнечі; 7) посягання на права і свободи людини; 8) посягання на здоров`я населення; 9) пропаганду комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їх символіки; 10) виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії проти України, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації та/або Республіки Білорусь проти України як внутрішнього конфлікту, громадянського конфлікту, громадянської війни, заперечення тимчасової окупації частини території України; 11) глорифікацію, виправдання дій та/або бездіяльності осіб, які здійснювали або здійснюють збройну агресію проти України, представників збройних формувань Російської Федерації, незаконних збройних формувань, банд, найманців, створених та/або підпорядкованих, та/або керованих, та/або фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи та інші структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, у тому числі шляхом їх визначення як «повстанці», «ополченці», «ввічливі люди» тощо».

Діяльність політичної партії може бути заборонена лише за рішенням суду.

Відповідно до ст. 21 Закону 2365-ІІІ, у разі виявлення порушення вимог щодо створення і діяльності політичних партій, встановлених Конституцією України, цим Законом та іншими законами України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, невідкладно звертається до суду з адміністративним позовом про заборону політичної партії, у тому числі в разі виявлення фактів вчинення політичною партією дій, спрямованих на:

- ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, на розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення;

- пропаганду комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки;

- порушення рівноправності громадян залежно від їх раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками;

- поширення відомостей, що містять виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.

Підставою для застосування до політичних партій заходів адміністративного впливу є в установленому порядку задокументовані факти її (партії) діяльності, що направлені на зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, на розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, пропаганду комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їх символіки.

Постановою Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» від 27.01.2015 № 129-VIII Верховна Рада України визнала Російську Федерацію державою-агресором.

21.02.2022 президент країни-агресора ОСОБА_2 підписав укази про визнання незалежності та суверенітету створених Росією маріонеткових терористичних псевдоугруповань «Л/ДНР».

Згідно із текстом указів, РФ офіційно направила свої війська на окуповану територію України для «здійснення функції щодо підтримки миру». Таким чином Росія фактично офіційно вторглася на територію України вже 24.02.2022.

Очевидно, що визнання РФ «незалежності» самопроголошених «ДНР» та «ЛНР» і, як наслідок, - повномасштабне вторгнення і проведення військових дій на території нашої держави, порушує суверенітет і територіальну цілісність України.

Як вже зазначалося на адресу Міністерства юстиції України надійшов лист Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 02.04.2022 № 5/1/2-62 «Щодо заборони діяльності політичної партії «Справедливості та розвитку» із повідомленням про виявлення фактів антиукраїнської діяльності.

У згаданому вище листі зазначено, що один із її співзасновників та фактичних керівників, член Політичної Ради Партії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , займає активну проросійську позицію, виступав за надання преференцій російській мові та недопущення її, нібито, утискань.

В контексті зазначеного він був ініціатором ряду петицій на сайті Президента України (мовою оригіналу на сайті):

- «Русскому языку предоставить в Украине статус государственного языка, по примеру решения языкових вопросов в Европе» (режим доступу: https://petition.president.gov.ua/ petition/118704);

- «Негайно звільнити Міністра МЗС України Кулебу за відмову виконувати Резолюцію РБ ООН від 17.02.2015 р. № 2202 (2015) щодо Мінських Угод» (режим доступу: https://petition.president.gov.ua/petition/118790);

- «Обеспечить немедленно мир на Донбассе и выполнение Минских соглашений, согласно статьи 25 Устава ООН» (режим доступу: https://petition.president.gov.ua/petition/118768);

- «ООН призывает Украину принять в приоритетном порядке Закон о нацменшиствах» (режим доступу: https://petition.president.gov.ua/petition/118788);

- «Негайно закрити всі секретні вязниці СБУ та інших військових формувань на Україні» (режим доступу: https://petition.president.gov.ua/petition/118786);

- «Визнати незаконним застосування ЗСУ у конфлікті на Донбасі та притягнути до відповідальності екс-Президента України ОСОБА_6 і виконуючого обов`язки Президента України в 2014 році ОСОБА_3 » (режим доступу: https://petition.president.gov.ua/petition/118782);

- «Насильственной украинизации - нет! Обеспечить гарантированное свободное развитие, использование и защиту русского, других языков национальных меньшиств Украины! (режим доступу: https://petition.president.gov.ua/petition/67742);

- «Негайно закрити іноземні військові бази і бактеріологічні лабораторії на території України» (режим доступу: https://petition.president.gov.ua/petition/134688);

- «Відновити справжню назву нашої країни - Русь» (режим доступу: https://petition.president.gov.ua/petition/126910);

- «Звичайний грабіж: жебраки українці платять за продукти харчування більше, ніж європейці» (режим доступу: https://petition.president.gov.ua/petition/134430);

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи відомості про ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_2 розміщені на офіційному сайті Центру дослідження ознак злочинів проти національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку «Миротворець» (режим доступу ІНФОРМАЦІЯ_3).

Враховуючи встановлені вище обставини, суд вважає, що поширення відомостей функціонерами партії щодо дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі, антиукраїнської пропоганди щодо зміни конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету та територіальної цілісності України, підриву державної безпеки, пропоганди війни є неприпустимим та свідчить про діяльність як відповідача в цілому, так і окремих його представників, яка заборонена згідно зі статтею 5 Закону України «Про політичні партії в Україні», оскільки останні спрямовані на завдання шкоди державній безпеці, суверенітету та територіальній цілісності України.

Згідно пунктів 3-5 Керівних принципів заборон і розпуску політичних партій, прийнятих Венеціанською комісією 10-11 грудня 1999 року, заборона або насильницький розпуск політичних партій може бути виправданий тільки в тому випадку, якщо ці партії проповідують насильство чи повалення демократичного конституційного ладу, тим самим підриваючи права і свободи, які гарантуються Конституцією.

Відповідно до пункту 10 Пояснювального меморандуму до Керівних принципів заборони політичних партій і аналогічних заходів заборона або розпуск політичних партій можуть здійснюватися тоді, коли є конкретні докази, що партія займається діяльністю, яка несе загрозу демократії та основоположним свободам.

З врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що діяльність політичної партії «Справедливості та розвитку» підлягає забороні. Разом з тим слід зазначити, що за змістом ст.21 Закону 2365-ІІІ заборона діяльності політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск її керівних органів, обласних, міських, районних організацій і первинних осередків та інших структурних утворень, передбачених статутом партії, припинення членства в політичній партії, а також прийняття центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, та його територіальними органами рішень про припинення політичної партії та її структурних утворень відповідно.

Разом з тим слід вказати, що згідно пункту 8-1 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про заборону політичної партії та передачу майна, коштів на інших активів політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави. При цьому, відповідно до частини четвертої статті 21 Закону 2365-ІІІ у разі заборони судом політичної партії майно, кошти та інші активи політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень переходять у власність держави, про що зазначається у рішенні суду. Перехід такого майна, коштів та інших активів у власність держави забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, суд вважає, що вимога позивача передати майно, кошти на інші активи політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави підлягає задоволенню.

Також суд зазначає про те, що за приписами ч.3 ст. 21 Закону 2365-ІІІ у разі якщо в рішенні суду про заборону діяльності політичної партії не призначена комісія з припинення (ліквідаційна комісія) політичної партії, її структурних утворень, які мають статус юридичної особи, в рішенні про припинення політичної партії, її структурних утворень визначається як голова комісії з припинення (ліквідаційної комісії) політичної партії, її структурних утворень керівник органу управління або особа, яка згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, якщо інше не встановлено рішенням суду.

Позивачем не запропоновано перелік осіб кандидатури яких пропонуються для призначення до комісії з припинення (ліквідаційної комісії) політичної партії, а відтак суд позбавлений можливості призначити таку, а тому ця позовна вимога задоволенню не підлягає.

Згідно частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач довів обставини, на яких ґрунтуються його вимоги про заборону діяльності політичної партії, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Міністерства юстиції України підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 72, 77, 139, 241-246, 289-3, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Заборонити діяльність політичної партії «Справедливості та розвитку» (ідентифікаційний код юридичної особи 20078843, юридична адреса: вул. Чигоріна, 18, м.Київ).

Передати майно, кошти та інші активи політичної партії «Справедливості та розвитку», її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня його оприлюднення відповідно до частини п`ятої цієї статті 289-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 17.06.2022