Справа № 140/15271/21
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/15271/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУНП у Волинській області, відповідач), відповідно до якого просить суд стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області несплачене середнє грошове забезпечення за період з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2021 року в розмірі 15379,80 грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) відповідач протиправно не повністю виплатив позивачу грошове забезпечення за листопад 2021 року. При цьому, позивач самостійно обчислив суму недоплаченого грошового забезпечення в розмірі 15 379,80 грн за листопад 2021 року, яку, на його думку, відповідач зобов`язаний виплатити як гарантію, передбачену частиною третьою статті 119 КЗпП України.

З врахуванням викладеного позивач просить задовольнити позов повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позовну заяву від 11 січня 2022 року №30/26/01-2022 представник відповідача позовних вимог не визнала, посилаючись на те, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми спеціального законодавства. Зазначила, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі №140/5350/21, ГУНП у Волинській області видано наказ від 05 листопада 2021 року №415о/с, яким ОСОБА_1 увільнено від виконання службових обов`язків у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду на строк до закінчення особливого періоду або до дня його фактичного звільнення з військової служби. У зв`язку із увільненням позивача від виконання службових обов`язків, який перебував на штатній посаді в органах Національної поліції України, грошове забезпечення повинно нараховуватись відповідно до вимог спеціального законодавства України.

Відповідно до частин першої, другої статті 94 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Згідно пункту 1 постанови КМУ від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Вказала, що ГУНП у Волинській області здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 в грудні 2021 року у розмірі 15 379,80 грн, дана сума складається із наступних складових: посадовий оклад - 2 500 грн, звання - 1 800 грн, стаж служби - 1 505,00 грн, премія - 8 234,51 грн та індексація - 762,64 грн. Вважає, що ГУНП у Волинській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і ніяким чином не порушувало прав та інтересів позивача, тому просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 16 квітня 2018 року по 22 березня 2019 року проходив службу в Нововолинському ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції.

22 березня 2019 року позивач прийнятий на військову службу за контрактом у військову частину А1008 на посаду головного сержанта - командира відділення зенітного ракетного взводу зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону, контракт укладено на 3 роки.

23 квітня 2019 року наказом ГУНП у Волинській області №116 о/с позивача звільнено зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Вказані фактичні обставини встановлені рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року у справі №140/123/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, та в силу приписів частини четвертої статті 78 КАС України не доказуються при розгляді цієї справи.

Так, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, у справі №140/123/20 позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано накази від 18 квітня 2019 року №476/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1», від 23 квітня 2019 року №116 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУ НП у Волинській області з 24 квітня 2019 року, стягнуто з ГУ НП у Волинській області в користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 160 979,12 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та виплати грошового забезпечення у межах стягнення за один місяць у сумі 14 723,70 грн допущено до негайного виконання, визнано протиправною бездіяльність ГУНП у Волинській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 13 травня 2002 року по 01 липня 2010 року у податковій міліції, зобов`язано ГУ НП у Волинській області зарахувати до стажу служби в поліції ОСОБА_1 наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 13 травня 2002 року по 01 липня 2010 року у податковій міліції та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років) за час служби в органах поліції ОСОБА_1 з урахуванням вислуги років з 13 травня 2002 року по 01 липня 2010 року у податковій міліції, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Наказом ГУ НП у Волинській області від 28 лютого 2020 року №83 о/с «По особовому складу», виданого на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року у справі №140/123/20, поновлено ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУН П у Волинській області, з 24 квітня 2019 року.

ГУ НП у Волинській області повідомило позивача про виконання рішення суду від 14 лютого 2020 року у справі №140/123/20 в частині, що стосується негайного виконання, та про те, що в подальшому нарахування та виплата грошового забезпечення буде здійснюватися у порядку, визначеному наказом МВС України від 06 квітня 2016 року №260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» (далі - Порядок №260).

Також, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі №140/5350/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Волинській області про визнання протиправним дій щодо відмови в задоволенні рапорту від 19 квітня 2021 року про увільнення його від виконання службових обов`язків у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду та зобов`язання прийняти відповідний наказ, зобов`язано ГУ НП у Волинській області прийняти наказ, яким увільнити ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків у зв`язку із прийняттям на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду на строк до закінчення особливого періоду або до дня його фактичного звільнення з військової служби

Наказом ГУ НП у Волинській області від 05 листопада 2021 року №415 о/с «По особовому складу», виданого на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду 09 липня 2021 року у справі №140/5350/21, яке набрало законної сили 19 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 увільнено від виконання службових обов`язків у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду на строк до закінчення особливого періоду або до дня його фактичного звільнення з військової служби.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із пунктом 4 частини десятої статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до частин першої-другої статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» (далі - Постанова №988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктами 3, 4 розділу І Порядку №260 (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади (зарахованих у розпорядження) в Національній поліції, та курсантам ЗВО зі специфічними у мовами навчання.

За приписами пунктів 6, 7 розділу І Порядку №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ЗВО про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат. Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Суд враховує, що норми спеціального законодавства, а саме Закон № 580-VIII та Порядок №260 не регулюють питання виплати грошового забезпечення поліцейським, які прийняті на військову службу за контрактом, а тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми КЗпП України.

Відповідно до частини третьої статті 119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із частиною другою статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про освіту».

Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форми власності, в яких вони працювали на час призову/прийняття на військову службу. Виплата середнього заробітку вказаним особам здійснюється підприємствами, установами, організаціями, на яких збереглося місце роботи такої особи.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16 січня 2020 року у справі №814/1905/17.

Рішенням Ради національної безпеки та оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01 березня 2014 року, яке введене в дію Указом Президента України від 02 березня 2014 року №189/2014, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом в умовах кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, тобто, під час дії особливого періоду, суд вважає, що на нього поширюються гарантії, передбачені статтею 39 Закону № 2232-XII та статтею 119 КЗпП України, зокрема, щодо збереження за ним місця роботи, посади і середнього заробітку в установі, в якій він працював.

Вказані обставини та висновки викладені також у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №140/123/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача недоплаченого грошового забезпечення за листопад 2021 року у розмірі 15 379,80 грн, суд виходить з такого.

Суд звертає увагу, що Закон №580-VIII та Порядок №260 не регулюють питання складу, розміру та порядку обчислення грошового забезпечення поліцейським, які прийняті на військову службу за контрактом, а тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми Порядку №100.

Згідно із підпунктом «л» пункту 1 розділу І Порядку №100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до абзацу третього пункту 2 розділу II Порядку №100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 5 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За правилами пункту 8 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Листом від 06 вересня 2021 року №1354/05/29-2021 ГУ НП у Волинській області повідомило позивача, що 28 серпня 2021 року було здійснено перерахунок та виплату грошового забезпечення згідно з рішеннями Волинського окружного адміністративного суду, в т. ч. від 14 лютого 2020 року у справі №140/123/20, яке набрало законної сили за постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року.

Як слідує з інформації про нараховане та сплачене грошове забезпечення за період з 01 січня 2019 року по 28 лютого 2019 року з урахуванням проведеного перерахунку на підставі рішення суду від 14 лютого 2020 року у справі №140/123/20 (в частині надбавки за вислугу років), грошове забезпечення позивача за січень 2019 року становить 15 445,01 грн, за лютий 2019 - 14 802,15 грн. Отже, середньоденне грошове забезпечення позивача складає 512,66 грн (15 445,01 грн + 14 802,15 грн/59 днів).

Виходячи з цього, середнє грошове забезпечення, що підлягає виплаті за листопад 2021 року, становить: 512,66 грн. х 30 день = 15 379,80 грн.

Відповідно до положень пунктів 13, 14 розділу І Порядку №260 від 06 квітня 2016 року виплата грошового забезпечення поліцейським здійснюється щомісяця з 25 числа по останній день місяця за поточний місяць. У разі якщо день виплати грошового забезпечення поліцейським збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, грошове забезпечення виплачується напередодні.

Звідси слідує, що середній заробіток (грошове забезпечення), передбачене гарантіями частини третьої статті 119 КЗпП, також повинне виплачуватись поліцейському у вищевказані строки, а саме, середнє грошове забезпечення за листопад 2021 року - з 25 листопад 2021 року по 30 листопад 2021 року включно. Проте, як встановлено судом, за листопад 2021 року відповідачем грошове забезпечення не виплачувалось взагалі.

Посилання представника відповідача у відзиві, як на підставу відмови в задоволенні позивних вимог, на наказ ГУНП у Волинській області №415 від 05 листопада 2021 року, яким ОСОБА_1 увільнено від виконання службових обов`язків у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду на строк до закінчення особливого періоду або до дня його фактичного звільнення з військової служби не змінює висновків суду.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про стягнення середнього грошового забезпечення за період з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2021 року в розмірі 15 379,80 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати згідно статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 несплачене грошове забезпечення за період з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2021 року в розмірі 15 379 (п`ятнадцять тисяч триста сімдесят дев`ять) гривень 80 копійок з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11, ідентифікаційний код юридичної особи 40108604).

Суддя Ф.А. Волдінер