Справа № 520/23230/21
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд1402
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 р. №520/23230/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.О. Севастьяненко розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу адміністративний позов Фізичної особи - підприємець ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд, з урахуванням уточнень:

-рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30 вересня 2021р. скасувати;

-зобов`язати відповідача списати нараховані позивачу за період з 01 липня 2009 року до 31 жовтня 2021 року суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;

-зобов`язати відповідача зарахувати сплачені позивачем за період з 01.01.2017р. по 31.12.2020р. страхові внески в рахунок сплати позивачем єдиного внеску за періоди, вказані в платіжних дорученнях позивача;

-стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що оскаржуване рішення № підлягає скасуванню як протиправне та зазначені в рішенні штрафи та пеня не можуть бути застосовані, оскільки позивач в період з 01.07.2009 року по 27.06.2018 року та з 12.03.2020 року працював як найнятий робітник, за якого роботодавцями були сплачені страхові внески, а в період з 01.01.2017 року по 31.12.2020 року позивач сплачував єдиний внесок за себе в повному обсязі.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого вказав, що у спірних правовідносинах діяв в межах наданих повноважень, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Позивач надав відповідь на відзив, просив задовольнити позовну заяву з підстав викладених в останній.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичних осіб-підприємців Серія В02 №992750 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця від 01.07.2009 року, за адресою АДРЕСА_1 .

Позивачем 06.10.2021 року було отримано оскаржуване Рішення ГУ ДПС у Харківській області № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) ієдиного внеску від 30.09.2021 року.

Згідно з яким позивач зобов`язаний сплатити штрафи та пеню на загальну суму 49552 грн. 08 коп., яка складається з штрафа за період 22.01.2013 до 04.07.2018 у розмірі 1317, 71 грн та штрафа за період 21.05.2015 до 14.01.2021 у розмірі 5235,82 грн., також з пені у розмірі 42998, 55 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Позивачем 12.10.2021 року була надіслана скарга вих. №01 до Державної податкової служби щодо скасування рішення № як протиправного.

Листом від 04.11.2021 року позивачем отримано від Державної податкової служби України Рішення про результати розгляду скарги від 29.10.2021 року за вих.№24532/6/99-2Л 00-06-02-01-06, згідно якого відповідач залишив прийняте рішення № без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України від 08.07.2010 р. №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального: внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, 2 і прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами п.4 ч.1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ) є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали загальну систему оподаткування.

Платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. 2ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Абзацами 1 та 3 ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього і Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця;; платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

За правилом абз.1 ч.5 ст,9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції до 01.01.2015) передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції з 01.01.2015) передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску (частина 14 статті 25 Закону № 2464).

Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом 20.04.2015 р. №449 Міністерства Фінансів України визначено процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів (далі за текстом - Інструкція № 449).

Так, п.1 розділу VII Інструкції № 449 встановлено, що за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Підпункт 2 пункту другого розділу VII Інструкції № 449 передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

У разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена фіскальними органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції № 449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів: платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску: платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашених в установлений строк.

За вимогами пункту 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.

З матеріалів справи встановлено, що Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.09.2021 року було прийнято ГУ ДПС у Харківській області на підставі недоїмки в розмірі 6960, 48 грн., за залишками переданими Пенсійним фондом України станом на 01.10.2013 та єдиного внеску за III - IV квартали 2013 року, І - IV квартали 2014 року, І - IV квартали 2015 року, І - IV квартали 2016 року, І - IV квартали 2017 року, І - III квартали 2018 року сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку.

Позивач набув статусу фізичної особи-підприємця, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичних осіб-підприємців з 01.07.2009 року.

Суд зазначає, що у період з 05.05.2009 року по 27.06.2018 року позивач, відповідно до копій трудової книжки НОМЕР_1 з 05.05.2009 року по 27.06.2018, працював як найнятий робітник у ТОВ «Северський-2» на посаді інженера з матеріально-технічного постачання та збуту першої категорії.

Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону №2464-УІ, що діють з 01.01,2017, зокрема, щодо обов`язковості визначення бази нарахування ЄСВ у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року.

Положення пункту 2 ч. І ст. 7 Закону України №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції на стан спірних правовідносин, що діяла до внесення змін Законом України №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», не передбачали обов`язку платника визначити базу нарахування ЄСВ у разі якщо ним не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді.

Якщо до 01.01.2017 платники ЄСВ, які не отримували доходи (прибуток) у звітному періоді, мали право не сплачувати єдиний соціальний внесок, то після внесення змін до законодавства, а саме до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», вони зобов`язані сплачувати ЄСВ незалежно від наявності доходу (прибутку), а у разі відсутності доходів (прибутку) - припинити «володіння» своїм майном.

З 01.01.2017 у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом № 2464.

Мінімальний страховий внесок - це сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п, 5 ч. 1 ст. 1 Закону).

Максимальна база величини нарахування єдиного внеску - це максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює двадцяти п`яти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону).

Нормами ч.5 ст.8 цього Закону єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 Закону № 2464, встановлено у розмірі 22%, до визначеної ст.7 Закону № 2464 бази нарахування єдиного внеску.

Термін сплати єдиного внеску, для зазначених осіб встановлено в абзаці III ч.8 ст. 9 цього Закону, а саме: платники єдиного внеску, зазначені у п.5 ч.І ст.4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

З січня 2017 року мінімальна сума ЄСВ : 3200 гри. х 22% = 704 грн.

Отже, з 2017 року у позивача з`явився обов`язок сплати ЄСВ. На підтвердження сплати ЄСВ за 2017 рік позивачем надано копії платіжних доручень, а саме:

- Платіжне доручення №9 від 12.04.2017 на суму 2112, 00 грн, у призначенні платежу зазначено: ЄСВ на ФОП за 1-й кв. 2017 року;

- Платіжне доручення №11 від 17.07.2017 на суму 2112, 00 грн, у призначенні платежу зазначено: ЄСВ на ФОП за 2-й кв. 2017 року;

- Платіжне доручення №16 від 11.10.2017 на суму 2112, 00 грн, у призначенні платежу зазначено: ЄСВ на ФОП за 3-й кв. 2017 року;

- Платіжне доручення №2 від 05.01.2018 на суму 2112, 00 грн, у призначенні платежу зазначено: ЄСВ на ФОП за 4-й кв. 2017 року.

Суд робить висновок, що за 2017 рік позивач сплатив ЄСВ у встановлені строки та відповідні суми до чинного законодавства, таким чином виконавши свій обов`язок, який з`явився з 01.01.2017.

Щодо наступного спірного періоду сплати позивачем ЄСВ у період з 01.07.2018 по 11.03.2020, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", у 2018 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3723 гривні. Таким чином, розмір єдиного внеску за 1 календарний місяць дощ фізичних осіб- підприємців, що не отримують доходів, становив:

3723,00 * 22% = 819,06 грн.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", у 2019 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня 4173, 00 гривні. Таким чином, розмір єдиного внеску за 1 календарний місяць для фізичних осіб-підприємців, що не отримують доходів, становив:

4173, 00 * 22% = 918,06 грн.

Суд зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, позивачем вказані суми сплачувались щоквартально у встановлені строки, за період з 01.07.20-18 по 11.03.2020, що підтверджується наступними копіями платіжних доручень, а саме:

- Платіжне доручення № 9 від 04.04.2018 на суму 2457, 18 грн, у призначенні платежу зазначається: ЄСВ на ФОП за 1-й кв. 2018 року;

- Платіжне доручення № 12 від 04.07.2018 на суму 2457, 18 грн, у призначенні платежу зазначається: ЄСВ на ФОП за 2-й кв. 2018 року;

- Платіжне доручення № 18 від 02.10.2018 на суму 2457, 18 грн, у призначенні платежу зазначається: ЄСВ на ФОП за 3-й кв. 2018 року;

- Платіжне доручення 142 22 від 09.01.2018 на суму 2457, 18 грн, у призначенні платежу зазначається: ЄСВ на ФОП за 4-й кв. 2018 року;

- Платіжне доручення №27 від 05.04.2019 на суму 2754, 18 грн, у призначенні платежу зазначається: ЄСВ на ФОП за 1-й кв. 2019 року;

- Платіжне доручення №31 від 09.07.2019 на суму 2754, 18 грн, у призначенні платежу зазначається: ЄСВ на ФОП за 2-й кв. 2019 року;

- Платіжне доручення №33 від 07.10,2019 на суму 2754, 18 грн, у призначенні платежу зазначається: ЄСВ на ФОП за 3-й кв. 2019 року;

- Платіжне доручення №35 від 08.01.2020 на суму 2754, 18 грн, у призначенні платежу зазначається: ЄСВ на ФОП за 4-й кв. 2019 року;

- Платіжне доручення №21 від 16.04.2020 на суму 2078, 12 грн, у призначенні платежу зазначається: ЄСВ на ФОП за січень-лютий 2020 року.

Отже, суд робить висновок, що обов`язок позивача сплатити вірну суму ЄСВ за період з 01.07.2018 по 11.03.2020 виконано у встановлений чинним законодавством строк.

З 12.03.2020 року по теперішній час, відповідно до копії трудової книжки, позивач бук призначений на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «РентПром».

Відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування Пенсійного фонду України, було сплачено позивачем як фізичною особою-підприємцем страхові внески за червень та 3-й, 4-й квартал 2020 року.

На підтвердження сплати ССВ як фізичної особи-підприємця за період з 12.03.2020 по теперішній час позивачем були надати копії платіжних доручень, а саме:

Платіжне доручення №39 від 13.07.2020 року на суму 1039,06 грн., у призначенні платежу зазначено: ЄСВ на ФОП за червень 2020 року; Платіжне доручення № 42 від 01.10.2020 року на суму 3178, 12 грн., у призначенні платежу зазначено: ЄСВ на ФОП за 3 кв. 2020 року; Платіжне доручення №46 від 14.01.2021 року на суму 3300,00 грн., у призначенні платежу зазначено: ЄСВ на ФОП за 4-й кв. 2020 року.

Стосовно несплати позивачем ЄСВ за березень, квітень та травень 2020 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до Законів України, котрі мають підтримати платників податків на період заходів, що спрямовані на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), позивач був звільнений від сплати ЄСВ за березень, квітень та травень 2020 року. Йдеться про:

- Закон України від 17.03.2020 р. № 533-IX (далі - Закон №5331» який діє із 18.03.202(1 р.

- Закон України від 30.03.2020 р. № 540-ІХ: який діє із 02.04.2020 р.;

- Закон України від 13.05.2020 р. № 591-IX. який діє із 29.05.2020 р.

Серед їх положень - зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно ч.1 п. 2 з Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 30 березня 2020 року №540-ІХ, від 13 травня 2020 року № 591-ІХ: «Тимчасово звільняються від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, в частині сум, що підлягають нарахуванню, обчисленню та сплаті такими особами за періоди з 1 по 31 березня та з 1 по 30 квітня 2020 та з 1 по 31 травня року за себе. При цьому положення абзацу другого пункту 2 частини першої статті 7 цього Закону щодо таких періодів для таких осіб не застосовуються.

Такі особи можуть прийняти рішення про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску за періоди з 1 по 31 березня та з 1 по 30 квітня 2020 року в розмірах та порядку, визначених цим Законом. У такому разі інформація про сплачені суми зазначається у звітності про нарахування єдиного внеску за звітний період, визначений для таких осіб цим Законом.»

Так, за березень, квітень та травень 2020 року тимчасово звільняються від нарахування та сплати єдиного внеску за себе:

- підприємці на загальній системі оподаткування;

- підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування;

- особи, які провадять незалежну професійну діяльність;

- члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах.

Разом з тим, такі особи можуть прийняти самостійне рішення про сплату єдиного внеску за такий період, У такому разі інформація про сплачені суми зазначається у звітності про нарахування єдиного внеску за вказаний звітний період.

Отже, за перший квартал 2020 року мінімальний єдиний внесок для підприємців за себе складає - 2078,12 грн (4723 гри х 22% х 2 (за січень і лютий місяці).

За другий квартал - 1039,06 грн (за червень).

Законом України від 25.08.2020 р. № 822-ІХ підвищено розмір мінімальної заробітної плати з 1 вересня 2020 року до 5 тисяч гривень, що впливає на мінімальний розмір єдиного внеску.

Отже, з 1 вересня 2020 року мінімальний розмір єдиного внеску становить 1100 грн. на місяць (5000 грн. х 22 %).

З 01.01.2021 року до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI були внесені зміни, які стосуються працюючих ФОП.

Так, згідно з ч. 6 ст. 4 Закону № 2464 ФОП та особи, що здійснюють незалежну професійну діяльність, які мають основне місце роботи, звільняються від сплати за себе ЄСВ за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску , нд загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI з метою перевірки правильності нарахування, обчислення, повноти і своєчасності сплати ЄСВ податковим органам надається доступ до персоніфікованих відомостей про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески.

Таким чином, ФОП або особи, які провадять незалежну професійну діяльність, не повинні повідомляти про факт сплати за них ЄСВ роботодавцем.

Обов`язок сплати єдиного соціального внеска найманого робітника покладений на работодавця.

Як вбачається з вищенаведеного, суд робить висновок, що позивач виконав свій зі обов`язок сплати єдиного соціального внеску як фізична особа-підприємець з 2017 року по теперішній час належним чином.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача списати нараховані позивачу за період з 01 липня 2009 року до 31 жовтня 2021 року суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за і несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.09.2021 та зобов`язати відповідача зарахувати своєчасно сплачені позивачем за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 суми єдиного внеску за періоди, вказані в платіжних дорученнях позивача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно- І; правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємець ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.09.2021.

Зобов`язати відповідача зарахувати своєчасно сплачені позивачем за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 суми єдиного внеску за періоди, вказані в платіжних дорученнях позивача.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 2270, 00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 21.06.2022 року

Суддя К.О. Севастьяненко