Справа № 307/1245/22
Суддя: Кость В. В.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Мукачево Справа №307/1245/22 2-а /303/82/22

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Мукачево адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє Фещенко Ігор Станіславович

до відповідача 27 прикордонного загону імені героїв Карпатської Січі Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якого діє Фещенко Ігор Станіславович звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 5 березня 2022 року №024424, на підставі якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про незаконність винесеної суб`єктом владних повноважень постанови, оскільки таку прийнято без пред`явлення будь-яких доказів на підтвердження вчинення вказаного правопорушення. Крім того, під час винесення оскаржуваної постанови не взято до уваги його доводи про кількість днів перебування в Україні з урахуванням відміток у його паспорті та період перебування в Україні на підставі посвідки на тимчасове проживання.

Уповноважений представник відповідача відзив на позовну заяву не подав.

Учасники заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не висловили.

З урахуванням положень частини восьмої ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

5 березня 2022 року інспектором прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Солотвино» (тип Б) відділу прикордонної служби «Тячів» (тип Б) 27 прикордонного загону імені Героїв Карпатської Січі майстер-сержантом Богуслав Віталієм Сергійовичем було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення на позивача у виді штрафу (5100,00 грн.) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею частиною другою статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 23-24).

В постанові зазначено, що 5 березня 2022 року о 20 годині 50 хвилин в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Солотвино» (територія Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області) був виявлений гр. Молдови (позивача), який перевищив встановлений термін перебування на території України на 39 днів, чим порушив підпункт 2 пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою ст. 203 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Позивач заперечує факт вчинення вказаного правопорушення з посиланням на відмітки про перетин державного кордону України в паспорті та діючу до 26.01.2022 посвідку на тимчасове проживання в Україні.

В свою чергу, відповідачем на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною другою статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення будь-яких доказів не надано.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи, суд виходить з того, що згідно з частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частино першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок у правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом України про адміністративні правопорушення (ст. 268) закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

Диспозицією частини другою статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність, серед іншого, за порушення встановленого терміну перебування в Україні, виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Згідно статті 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

У відповідності до статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон) іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до частини першої та третьої статті 9 Закону іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Статтею 17 Закону передбачено, що іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав). Продовження строку перебування на території України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначена Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150 (надалі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

З наданих позивачем копій сторінок паспорту громадянина Молдови вбачається, що позивач неодноразово здійснював в`їзд в Україну та виїжджав з України.

Разом з тим, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Республіки Молдова, 26.01.2021 видано посвідку на тимчасове проживання в Україні, терміном дії до 25.01.2022.

Згідно з пунктом 1 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 322 (надалі - Порядок) посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України та видається строком на один рік, крім випадків, визначених пунктом 4 Порядку.

Враховуючи викладене, позивач на підставі посвідки на тимчасове проживання мав право на законних підставах тимчасово проживати в України на період з 26.01.2021 по 25.01.2022.

23.01.2022 ОСОБА_3 виїхав з України.

Разом з тим, 30.01.2022 позивач в`їхав в Україну, а 05.03.2022 виїхав з України.

Таким чином, з урахуванням строку дії посвідки на тимчасове проживання позивача на території України, терміну перебування останнього на території України після закінчення строку дії посвідки на тимчасове перебування (з 30.01.2022 по 05.03.2022) позивач перебуваючи на території України протягом 180 днів з дати першого в`їзду після закінчення строку дії посвідки (30.01.2022) не перевищив встановлений термін перебування в Україні.

В свою чергу, відповідачем не наданого жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

З урахуванням наведених фактичних обставин справи та приписів чинного законодавства, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі в зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин справи, позовні вимоги підлягають задоволенню, із скасуванням судом оскаржуваної за предметом позову постанови.

Судові витрати по справі у сумі 496,20 гривень підлягають віднесенню на відповідача за рахунок бюджетних асигнувань відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 19, 72 77, 79, 80, 204, 246, 250, 271, 272, 286, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 від імені якого діє Фещенко Ігор Станіславович - задоволити.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 05 березня 2022 року №024424.

3. Справу про адміністративне правопорушення закрити.

4. Стягнути з 27 прикордонного загону імені героїв Карпатської Січі Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суму 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

5. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ).

Представник позивача: Фещенко Ігор Станіславович (м. Київ, вул.Шота Руставелі, 21, оф 22).

Відповідач: 27 прикордонний загін імені героїв Карпатської Січі Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (м. Мукачево, вул. Недецеї, 45, ).

Суддя В. В. Кость