Справа № 520/681/22
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

21 червня 2022 року №520/681/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мар`єнко Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати наказ начальника Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба (по стройовій частині) за №221 від 27.09.2021 в частині розірвання контракту зі звільненням з військової служби у запас сержанта ОСОБА_1 за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з підстав та у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

- зобов`язати Національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба змінити правові підстави звільнення військової служби, а саме: з підпункту «ж» пункту 2 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на підпункт «ґ» пункту 2 (з інших поважних причин) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем при звільненні позивача з військової служби в наказі про звільнення некоректно вказана причина звільнення за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) замість підпункту «ґ» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (з інших поважних причин). ОСОБА_1 стверджує, що систематичного порушення умов контракту не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, однак, внаслідок неправомірного визначення у наказі про звільнення підстави звільнення, у позивача виникли перешкоди щодо вступу на військову службу до лав Служби Безпеки України.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження від 17.01.2022 року разом з судовими документами була надіслана відповідачу та ним отримана, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача - Філіппов О., надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, вказавши, що факт систематичного невиконання умов контракту дійсно відсутній, однак, в законодавстві не передбачено звільнення з військової служби з підстав зазначених позивачем у рапорті про звільнення. Застосування підпункту «ґ» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не є можливим, так як в даній статті наведений вичерпний перелік поважних причин для звільнення, про наявність яких при звільненні ОСОБА_1 не повідомив.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

31 серпня 2020 року між Міністерством оборони України в особі т.в.о. начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба полковника Бережного А.О. та сержантом ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантом вищого військового навчального закладу.

До вступу на навчання позивач проходив військову службу за контрактом в зоні проведення антитерористичної операції та отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.06.2019 року.

14.09.2021 року позивач подав рапорт начальнику навчального курсу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про відрахування його з навчальної групи через небажання продовжувати навчання в університеті, відповідно до підпункту 2.3 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 №490.

Наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 27.09.2021 року №221 сержанта ОСОБА_1 , курсанта 211/3 навчальної групи 1-го курсу (набору 2020 року) інженерно-авіаційного факультету університету (колишній військовослужбовець військової служби за контрактом), відповідно до підпункту 3.2 Інструкції, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24 грудня 1997 року №490, відраховано від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання та відповідно до пункту 36 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» припинено чинність контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 28.09.2021 року.

Відповідно до пункту 227 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» звільнено з військової служби в запас за підпунктом «ж» пункту 2 (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Не погодившись із правомірність наказу №221 від 27.09.2021 року в частині визначення підстав звільнення з військової служби у запас (підпункт «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 5 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», так як зазначена причина звільнення перешкоджає вступу на публічну службу до органів служби безпеки України, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни України відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ (в редакції чинній на момент звільнення позивача з військової служби), контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах, зокрема, під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації):

а) у зв`язку із закінченням строку контракту;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби;

в) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

г) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі;

ґ) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

військовослужбовці-жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років;

виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з нею (з ним) проживають, без батька (матері);

утримання військовослужбовцем повнолітньої дитини віком до 23 років, яка є особою з інвалідністю I чи II групи;

утримання військовослужбовцем дитини з інвалідністю, яка має будь-які види порушень функцій організму III-IV ступеня їх вираження та обмеження життєдіяльності будь-якої категорії II-III ступеня їх вираження відповідно до критеріїв встановлення інвалідності дітям, затверджених Кабінетом Міністрів України, або дитини з інвалідністю, яка має функціональні порушення в організмі та обмеження життєдіяльності, які відповідають критеріям для встановлення I чи II групи інвалідності для повнолітньої особи згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років;

наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років;

утримання військовослужбовцем дитини з інвалідністю підгрупи А віком до 18 років;

д) через службову невідповідність;

е) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади;

є) у зв`язку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку;

ж) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

з) у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;

и) у зв`язку з неможливістю призначення на іншу посаду у разі прямого підпорядкування близькій особі;

і) у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частинами третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади";

ї) як такі, що не пройшли встановлений випробувальний строк, визначений частиною першою статті 21-2 цього Закону;

й) які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду.

Звільнення з військової служби військовослужбовців, які набули право на звільнення зі служби за цією підставою (за бажанням військовослужбовців), здійснюється у строки, визначені центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, але не пізніше трьох місяців з дня набуття такого права, а тих, хто на час набуття права на звільнення зі служби виконують завдання в інтересах оборони України під час дії особливого періоду, беруть безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції, а також у районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії держави, що формально чи фактично є учасником воєнних дій проти України, - протягом трьох місяців з дня завершення виконання таких завдань;

к) які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду.

Звільнення з військової служби військовослужбовців, які набули право на звільнення зі служби за цією підставою (за бажанням військовослужбовців), здійснюється у строки, визначені в абзаці другому підпункту "й" цього пункту цієї частини;

л) у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням про визнання активів військовослужбовця чи активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.

Частиною 7 статті 26 Закону №2232-ХІІ вказано, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок звільнення з військової служби визначений розділом ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008).

Пунктом 1.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 року №490 (далі - Інструкція №490), визначено, що ця Інструкція регулює питання переведення курсантів слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ) з однієї спеціальності на іншу, із одного ВВНЗ до іншого, а також питання з врахування та поновлення їх у ВВНЗ.

Відповідно до п.3.8 Інструкції №490 підставою для відрахування курсанта (слухача) через небажання продовжувати навчання є його рапорт, поданий у встановленому порядку.

Згідно з п.1.4 Інструкції №490 розгляд рапортів курсантів (слухачів) про переведення, відрахування та поновлення на навчанні повинен проводитися у терміни і в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», та вимогами розділу 5 «Про заяви, пропозиції і скарги» Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Положеннями п.111 Розділу 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що заява, скарга пропозиція подається військовослужбовцями, зокрема, і в порядку підпорядкованості.

Як встановлено судом з матеріалів адміністративної справи, рапорт від 14.09.2021 року подано ОСОБА_1 в порядку підпорядкованості. Згідно з текстом рапорту, ОСОБА_1 просив про «...клопотання перед вищим командуванням про відрахування з числа курсантів через небажання продовжувати навчання в університеті...».

Начальник навчального курсу інженерно-авіаційного факультету клопотав перед начальником інженерно-авіаційного факультету по суті рапорту ОСОБА_1 , про що свідчить відповідна відмітка на рапорті від 14.09.2021 року.

Начальник інженерно-авіаційного факультету клопотав перед начальником університету по суті рапорту навчального курсу інженерно-авіаційного факультету, про що свідчить відповідна відмітка на рапорті.

Начальником Університету позитивно розглянуто рапорт ОСОБА_1 , та віддано розпорядження про оформлення документів на його відрахування 28.09.2021, про що свідчить відповідна резолюція на рапорті.

Відповідно до п.3.10. Інструкції №490, з метою запобігання необ`єктивності в розгляді питань, відрахуванню кожного курсанта (слухача) повинна передувати особиста бесіда керівників ВВНЗ та факультету. І тільки тоді, коли ця робота не дала позитивних результатів, приймається рішення про відрахування курсанта (слухача).

Позивач в позовній заяві стверджує, що в ході бесід повідомляв командування про наміри продовжити військову службу в органах СБУ, однак, належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного факту суду не надано, інших поважних причин, зазначених в пункті «ґ» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач також не повідомляв.

Крім того, відповідно до п.3.11. Інструкції №490 при вирішенні питання про врахування курсантів (слухачів) кожен випадок відрахування (крім відрахування за станом здоров`я, сімейними обставинами, звинувачувальним вироком суду) обов`язково розглядається на вченій раді ВВНЗ. Готують всі необхідні документи і матеріали для розгляду на засіданні вченої ради начальники відповідних факультетів.

Рапорт ОСОБА_1 щодо його відрахування та розірвання контракту розглянуто вченою радою Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба 20.02.2020 року, що підтверджується витягом з протоколу засідання вченої ради від 21.09.2021 №13. Вченою Радою Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба за результатами вивчення питання ухвалено підтримати клопотання вченої ради інженерно-авіаційного факультету про відрахування курсанта 211/3 навчальної групи ОСОБА_1 через небажання продовжувати навчання. Рішення прийнято відкритим голосуванням одноголосно.

Відповідно до п.3.1 Інструкції №490 відрахування курсантів та слухачів, що не мають офіцерських звань, здійснюється з першого курсу - начальником ВВНЗ.

Згідно п.3.8. Інструкції №490 про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів, підставою для відрахування курсанта (слухача) через небажання продовжувати навчання є його рапорт, поданий у встановленому порядку.

Як вже зазначалося вище, згідно з п. 2.15. Інструкції №170 (контракт про проходження служби (навчання) припиняється (розривається), а курсанти, які навчаються, відраховуються наказами по особовому складу зі списків змінного складу військових навчальних закладів за підставами та у порядку, визначеними пунктом 36 Положення 1153/2008).

Пунктом 36 Положення №1153/2008 зазначено, що контракт про навчання припиняється (розривається), а курсант відраховується з вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти:

за рішенням керівника вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти за наявності підстав, передбачених підпунктами "б", "г", "д", "е", "є", "з" та "і" пункту 1, підпунктами "б", "г", "д", "е", "є", "ж" та "з" пункту 2, підпунктами "б" та "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

з ініціативи курсанта за наявності підстав, передбачених підпунктами "б", "ґ", "ж" пункту 1, підпунктами "б" та "ґ" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

У разі припинення (розірвання) контракту про навчання у випадках, передбачених пунктом 36 цього Положення, військовослужбовці звільняються з військової служби, за винятком тих курсантів чоловічої статі, які не вислужили встановленого строку строкової військової служби або були прийняті на навчання під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та військової служби за контрактом (крім випадків, передбачених підпунктами "б", "г", "ґ" чи "ж" пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Відповідно до п.3.9 Інструкції №490 відрахування курсантів із вищих військових навчальних закладів у зв`язку з розірванням контракту зумовлюється недотриманням умов його виконання однією з сторін.

Суд звертає увагу, що фактів систематичного невиконання умов контракту, визначених пунктом 228-1 Положення №1153/2008 чи фактів притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності в ході розгляду справи судом не встановлено, що в свою чергу й не заперечується відповідачем. Поряд з тим, суд погоджується з доводами відповідача про те, що законних підстав для зазначення в наказі про звільнення підпункту «ґ» пункту 2 (з інших поважних причин) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не є можливим, у зв`язку з наданим законодавцем вичерпним переліком поважних причин для звільнення, що не підлягає розширенню чи довільному трактуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що будь-яких порушень під час звільнення ОСОБА_1 відповідачем допущено не було, тому позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають, оскільки, позивач звільнений від його сплати на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 134, 139, 243-246, 247, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (вул.Сумська, буд.77/79, м.Харків, 61023, ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області, повний текст рішення складено 21.06.2022 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.