Справа № 340/2181/21
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Кропивницький Справа №340/2181/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у в порядку спрощеного провадження (письмове провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Капро Ойл»

до відповідача: Кропивницької митниці

про визнання протиправним, скасування рішення та картки відмови.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Капро Ойл» звернулося з позовом до Дніпровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару №UA110280/2021/000033/1 від 22.02.2021 р. та картки відмови в прийнятті митної декларації митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110280/2021/00079 від 22.02.2021 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними, оскільки відповідачем неправомірно використано дискреційні повноваження, які полягають у витребуванні документів, не передбачених Митним кодексом та визначенні митної вартості товару за резервним методом; в порушення п.5 ст.53 МКУ відповідачем витребовувалися у позивача документи, не передбачені Митним кодексом України і відсутність яких зазначено ним як підставу для прийняття рішення про коригування митної вартості; відповідачем при винесенні оспорюваного рішення порушено принцип обґрунтованості рішення; відповідачем в обґрунтування прийнятого рішення використано посилання на інформацію Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ, яка не містить достовірної інформації з питань, пов`язаних з визначенням митної вартості, задекларованої позивачем; відповідачем використано дані по митній вартості товарів, які не є співставними із заявленими позивачем; відповідачем прийняттям неправомірних рішень порушено принцип верховенства права; відповідачем неправомірно збільшено митну вартість товарів.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому він заперечив щодо задоволення позову (а.с.57-60). Представник відповідача зазначає, що при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів встановлено, що поставка товару проводиться на підставі контракту від 23.10.2019 р. №TG-CPRO/DAP-01, додатком №83 від 05.10.2020 р. Заявлені умови поставки DAP. Відповідно до заявлених до митного оформлення відомостей, перевезення оцінюваної партії товару здійснено за коносаментом від 24.12.2020 р. №PLT/ODS-04 на морському судні MT NEW DAWN. До митного оформлення надана довідка експортера продукції TRANS-GLOBAL TRADELINKS (M) SDN BHD від 28.01.2021 р. №2801-4 щодо затрат, які є складовими при формуванні митної вартості товару на умовах DAP. Наведені відомості не піддаються обчисленню та не підтверджуються документально. Як зазначено у довідці «вартість фіксується на основі біржових цін (на умовах FOB) на день підписання доповнення, вартості доставки до порту призначення і перевалки у ньому» - відповідно інформація щодо біржових котирувань повинна відповідати даним за жовтень місяць. Для формування ціни товару на умовах DAP використана інформація про біржову вартість пальмового олеїну на умовах FOB Малайзія при поставках в лютому на рівні 672,5 USD за тонну. На дату підписання додатку №83 05.10.2020 р., у відповідності до наданих витягів від 05.10.2020 р. Малайзійської біржі вартість пальмового олеїну при поставках у жовтні становить 730,00 USD за тонну. Вартість фрахту (порт Пуалу Лаут, Індонезія порт Одеса, Україна) становить 65,00 USD за тонну. При проведенні перевірки заявленої митної вартості товару з рівнями попередніх митних оформлень ідентичних та подібних товарів здійснених ТОВ «Капро Ойл», згідно з положенням п.2 ч.2 ст.55 МКУ, та в тому числі, заходами передбаченими Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС від 11.09.2015 р. №689, виявлено, що вартість фрахту, завантаження, страхування пари попередніх митних оформленнях становила 76,00 USD за тонну. При проведенні порівняння рівня заявленої митної вартості товару «Рідка фракція пальмової олії, пальмовий олеїн РДВ» виробника PT SIME DARBY OILS PULAU LAUT REFINERY, країна виробництва Індонезія, з рівнем митної вартості товарів за кодом згідно УКТЗЕД 1511 90 99 00, та виявлено, що заявлений рівень митної вартості товару нижчий, ніж вартості та їх рівні по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт» в максимально наближені терміни. Для визначення митної вартості були використані відомості з МД від 30.12.2020 р. №UA110280/2020/012190 за якою здійснено митне оформлення товару «Рідка фракція пальмової олії, пальмовий олеїн РДВ», МВВ 1, виробник «PT SIME DARBY OILS PULAU LAUT REFINERY», країна виробництва Індонезія, товари експортовані в Україну на адресу юридичної особи.

Представником позивача подано відповідь на відзив у якій зазначено, що застосування відповідачем в обґрунтування правомірності прийнятого ним рішення цифрових даних на умовах поставки FOB є неправомірним, оскільки поставка товару здійснювалася на умовах DAP ТОВ «Одеський портовий виробничоперевалочний комплекс». У зв`язку з умовами поставки DAP, аналіз витрат на транспортування товару, здійснений відповідачем є також неправомірним, оскільки такі витрати включені до ціни товару, а в митних деклараціях не заявлялася окрема митна вартість транспортування. Представник позивача наголошує на тому, що документи, надані позивачем не містили і не містять розбіжностей щодо ціни товару, що виключає правові підстави визначення митної вартості відповідачем способом, відмінним від способу визначення митної вартості за ціною контракту. Доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, спростовуються документами про ціну товару, наявними у якості доказів. Також представник позивача зауважує, що відповідачем витребовувалися у позивача документи не передбачені Митним кодексом України. Представник позивача вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не підтверджено належними доказами, що відомості, які використані позивачем для визначення митної вартості товарів не піддаються обчисленню та не підтверджуються документально, не доведено правомірності коригування митної вартості товарів за резервним методом (а.с.90-93).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.49-50).

10.06.2021 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.55).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 р. допущено заміну відповідача Дніпровської митниці Держмитслужби на правонаступника відокремлений підрозділ Державної митної служби України Кропивницьку митницю (а.с.100-101).

Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2019 року між ТОВ «Капро Ойл» та TRANS-GLOBAL TRADELINKS (M) SDN BHD, Malaysia укладено контракт №TG-CPRO/DAP-01 (а.с.8-12) відповідно до умов якого, з урахуванням додатку №83 від 05.10.2020 р. (а.с.11) позивачем придбано: рафінований дезодорований вибілений (РДВ) пальмовий олеїн, індонезійського та/або малазійського походження у кількості 900,00 метричних тонн +/- 5% за ціною 762,50 дол. США за одну метричну тонну.

Відповідно до п.2.1 додатку №83 до контракту TG-CPRO/DAP-01 від 23.10.2019 р. від 05.10.2020 р. поставка товару здійснюється на умовах DAP ТОВ «Одеський портовий виробничоперевалочний комплекс» згідно Інотермс 2010 (а.с.11).

З метою митного оформлення товару декларантом ТОВ «Капро Ойл» подано до Дніпровської митниці Держмитслужби (митний пост «Кропивницький») митну декларацію №UA110280/2021/001205 від 22.02.2021 р., у якій задекларовано ввезений товар: рідка фракція пальмової олії, пальмовий олеїн РДВ (рафінована дезодорована відбілена), без первинної упаковки, у пластичному стані, хімічно не модифікований, без сторонніх домішок, чиста вага 50 820 кг, фізико-хімічні показники: вміст вологи, летючих речових речовин та домішок 0,03%; нерозчинні домішки менше 0,01%; волога та домішки 0,03%; вміст вільних жирних кислот (в перерахунку на пальмітинову) 0,12%; перекисне число мекв/кг від 1,1 до 1,2; йодне число від 56,8 до 57,0 r12/100 г; точка плавлення 23,6о Цельсія; кольоровість по Лівібонду 2,9 червоні, 29,0 жовті; дата виготовлення товару: 14.12.2020 р.; термін придатності товару: 13.12.2022 р.; торгівельна марка відсутня; виробник PT. PACIFIC INDOPALM INDUSTRIES; країна виробництва ID; країна походження ID на суму 38 750,25 доларів США (1 079 070,46 грн) (а.с.68).

Судом встановлено, що на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості декларантом разом з декларацією форми МД-2 подано до Дніпровської митниці Держмитслужби сертифікати якості №007-2021/12968 від 19.02.2021 р.; №007-2021/12984 від 20.02.2021 р.; рахунок фактуру (інвойс) №PILPO21NV00009 від 28.01.2021 р. (а.с.12); коносамент PIL/ODS-04 від 24.12.2020 р. (а.с.13, 14); автотранспортні накладні №332 від 19.02.2021 р., №382 від 21/02/2021 р.; платіжні доручення №152 від 08.02.2021 р., №153 від 09.02.2021 р., №154 від 10.02.2021 р., №155 від 15.02.2021 р., №156 від 16.02.2021 р., №157 від 17.02.2021 р., №158 від 18.02.2021 р. (а.с.34-40); біржове зведення за 05.10.2020 р. (а.с.16-20); розрахунок ціни (калькуляція) №2801-4 від 28.01.2021 р. (а.с.15); контракт №TG-CPRO/DAP-01 від 23.10.2019 р. (а.с.8-10); додаток №83 до контракту TG-CPRO/DAP-01 від 23.10.2019 р. від 05.10.2020 р. (а.с.11); висновок №-0680 від 30.11.2020 р.; сертифікат виробника від 24.12.2020 р.

Під час здійснення митного контролю посадовими особами Дніпровської митниці Держмитслужби виявлено, що поставка товару проводиться на підставі контракту від 23.10.2019 р. №TG-CPRO/DAP-01, додатком №83 від 05.10.2020 р., укладених між ТОВ «Капро Ойл» та компанією TRANS-GLOBAL TRADELINKS (M) SDN BHD, Malaysia Заявлені умови поставки DAP. Відповідно до заявлених до митного оформлення відомостей, перевезення оцінюваної партії товару здійснено за коносаментом від 24.12.2020 р. №PLT/ODS-04 на морському судні MT NEW DAWN. До митного оформлення надана довідка експортера продукції TRANS-GLOBAL TRADELINKS (M) SDN BHD від 28.01.2021 р. №2801-4 щодо затрат, які є складовими при формуванні митної вартості товару на умовах DAP. Наведені відомості не піддаються обчисленню та не підтверджуються документально. Як зазначено у довідці «вартість фіксується на основі біржових цін (на умовах FOB) на день підписання доповнення, вартості доставки до порту призначення і перевалки у ньому» - відповідно інформація щодо біржових котирувань повинна відповідати даним за жовтень місяць. Для формування ціни товару на умовах DAP використана інформація про біржову вартість пальмового олеїну на умовах FOB Малайзія при поставках в лютому на рівні 672,5 USD за тонну. На дату підписання додатку №83 05.10.2020 р., у відповідності до наданих витягів від 05.10.2020 р. Малайзійської біржі вартість пальмового олеїну при поставках у жовтні становить 730,00 USD за тонну. Вартість фрахту (порт Пуалу Лаут, Індонезія порт Одеса, Україна) становить 65,00 USD за тонну. При проведенні перевірки заявленої митної вартості товару з рівнями попередніх митних оформлень ідентичних та подібних товарів здійснених ТОВ «Капро Ойл», згідно з положенням п.2 ч.2 ст.55 МКУ, та в тому числі, заходами передбаченими Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС від 11.09.2015 р. №689, виявлено, що вартість фрахту, завантаження, страхування пари попередніх митних оформленнях становила 76,00 USD за тонну. При проведенні порівняння рівня заявленої митної вартості товару «Рідка фракція пальмової олії, пальмовий олеїн РДВ» виробника PT SIME DARBY OILS PULAU LAUT REFINERY, країна виробництва Індонезія, з рівнем митної вартості товарів за кодом згідно УКТЗЕД 1511 90 99 00, та виявлено, що заявлений рівень митної вартості товару нижчий, ніж вартості та їх рівні по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт» в максимально наближені термін. Декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір-угоду із третіми особами, пов`язані з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; виписку з бухгалтерської документації; документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару (а.с.30-31, 67).

Листом №22/01 від 22.02.2021 р. ТОВ «Капро Ойл» повідомило Дніпровську митницю Держмитслужби, що інших документів, ніж зазначені у МД від 22.02.2021 р. №UA110280/2021/001205 надати немає змоги (а.с.27, 81).

Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA110280/2021/000033/1 від 22.02.2021 р. Дніпровською митницею Держмитслужби визначено митну вартість товарів згідно зі ст.60 МК України за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів на рівні 950,00 доларів США за метричну тонну (а.с.24, 78).

Карткою відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні виписки чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110280/2021/00079 відмовлено у митному оформленні (випуску) товару, оскільки відповідно до ст.54 Митного кодексу України митним органом здійснено контроль правильності визначення митної вартості товару, Дніпровською митницею винесено рішення №UA110000/2021/000033/2 від 22.02.2021 р., відповідно до якого митну вартість товару №скориговано та визначенона підставі ст.60 Митного кодексу України (а.с.25). Вимогою для митного оформлення товару у картці відмови вказано подання нової МД, заповненої у відповідності до встановленого Порядку з урахуванням рішення про коригування митної вартості №UA110280/2021/000033/1 від 22.02.2021 р. та зі сплатою митних платежів у повному обсязі (а.с.25).

Відповідно до ч.1 ст.246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч.6 ст.257 Митного кодексу України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З огляду на ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 4 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.58 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За змістом ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Стаття 53 Митного кодексу України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Частиною 1 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Як встановлено судом, митну вартість імпортованого позивачем товару, що вказана позивачем у митній декларації №UA110280/2021/001289 від 24.02.2021 р., визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару були подані документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

Згідно з ч.ч.1-6 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами ч.1 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3, 5 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина 1 статті 54 МК України).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Коригування митної вартості імпортованого позивачем товару відповідачем проведено у зв`язку з неможливістю надати запропоновані у запиті митного органу додаткових документів.

Отже, вказаними нормами права визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Під час розгляду справи встановлено, що підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки митниці про те, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, а також ненадання декларантом витребуваних додаткових документів.

Суд враховує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

З`ясувавши обставини, з якими відповідач пов`язує наявність обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення митної вартості імпортованого позивачем товару, суд приходить до висновку про те, що за наведених митним органом обставин не можливо стверджувати про правомірність та обґрунтованість оскаржуваних рішень.

Водночас, суд вказує на протиправність зроблених відповідачем висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною договору. Така протиправність, на переконання суду, обґрунтовується наданням декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Так, митна вартість пальмового олеїну визначена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Відповідно до умов пункту 2.1. Контракту та пункту 1.1. Додатку №83 поставка пальмового олеїну здійснена за ціною 762,50 доларів США за одну метричну тонну на умовах DАР ТОВ «Одеський портовий виробничоперевалочний комплекс» згідно ІНКОТЕРМС 2010. У митній декларації позивачем зазначена митна вартість з розрахунку 762,50 доларів США за одну метричну тонну. У рахунку-фактурі (інвойсі) митна вартість також зазначена з розрахунку 762,50 доларів США. Згідно з платіжними дорученнями оплата за товар здійснена з того ж розрахунку.

Відповідачем не доведено обґрунтованість не врахування поставки товару на умовах DАР, що визначено в контракті та додатку, а врахування при розрахунку митної вартості товару даних зазначених контрагентом (постачальником) позивача у калькуляції ціни продукції.

Також, суд зазначає, що за правилами Інкотермс-2010 FOB (… named port of shipment) Франко борт (… назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Продавець за умовами поставки FOB зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту, переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження.

Умови поставки DAP (постачання в місці призначення) означає, що продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

Термін DAP може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом «перевізник» розуміється будь-яка особа, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому або організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Суд зазначає, що за умовами поставки DAP витрати на перевезення (фрахт) сплачує продавець, однак в дійсності вони сплачуються покупцем, оскільки вартість перевезення (фрахт) включається продавцем в загальну ціну товару.

Так, суд звертає увагу, що відповідач, реалізовуючи своє право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, регламентованого частиною 5 статті 54 Митного кодексу України, не довів перед судом про наявність жодних застережень щодо застосування у спірних відносинах першого методу, визначених у частинах 1 і 2 статті 58 МК України, в тому числі в частині не підтвердження позивачем документально відповідних відомостей про митну вартість товару, чи будь-якої іншої її складової, яка є обов`язковою при відповідному обчисленні митної вартості.

До того ж, відповідачем не доведено, що заявлені позивачем відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними.

Крім того, відповідачем ні під час декларування спірного товару, ні під час судового розгляду справи не надано документів, вказаних у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, і які подані позивачем як декларантом при митному оформленні товару, в яких наявні розбіжності, ознаки підробки або не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за товар.

Суд звертає увагу на те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 р. у справі №1140/3242/18.

Із встановлених при розгляді справи обставин суд констатує, що декларантом (позивачем) подано усі документи згідно з переліком (частина 2 статті 53 МК України) та у поданих документах наявні усі відомості, що підтверджують числові значення складової митної вартості товару та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена готівкою за такий товар.

Стосовно доводів відповідача на підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1-4 ст.60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Як вбачається з графи 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення вказав, що митну вартість товару визначено згідно ст.60 Митного кодексу України за ціною договору щодо подібних товарів з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД) на рівні 0,955 доларів США за кілограм.

Крім того, суд зауважує, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень, суд дійшов висновку, що, виходячи з принципу послідовності, передбаченого статтею 57 Митного кодексу України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування другорядних методів можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування основного.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.53 Митного кодексу України у відповідача є право витребувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості товару не за першим методом за ціною договору, тільки тоді коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 по справі №826/5868/16.

Щодо посилань відповідача на відомості, які містяться в митній декларації №UA110280/2020/0012190 від 30.12.2020 р. (а.с.70), за якою здійснено митне оформлення товару «Рідка фракція пальмової олії, пальмовий олеїн, без первинної упаковки,

Пальмова олія РДВ (рафінована дезодорована відбілена), МВВ 1, виробник «PT. SARI DUMAI SEJATI», країна виробництва Індонезія», товар експортований в Україну на адресу позивача по справі суд зазначає, що товар за вказаною митною декларацією доставлявся позивачу згідно іншого коносаменту від 27.09.2020 (а.с.70, 94-95). Як вбачається з наявних в матеріалах справи коносаментів (а.с.13-14, 94-95), товар доставлявся різними суднами, у різній кількості, що впливає на митну вартість товару. Таким чином, ціна товару за декларацією №UA110280/2020/0012190 від 30.12.2020 р. не може бути прирівняною до ціни товару за декларацією №UA110280/2021/001205 від 22.02.2021 р.

Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.12.2018 у справі №815/228/17, відповідно до якої наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильності її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

З урахуванням наведеного, дослідивши надані позивачем документи, суд дійшов висновку, що у відповідача були в наявності усі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товару, який імпортується позивачем. Оцінюючи подані декларантом документи в сукупності відповідач мав можливість встановити дійсну вартість товару, який переміщався через митний кордон України.

Отже, висновки Дніпровської митниці Держмитслужби про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною контракту є помилковими.

Суд вважає, що позивачем доведено факт подання достатніх відомостей для застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, а відповідачем безпідставно обрано другорядний (третій) метод.

Таким чином, проаналізувавши підстави прийняття відповідачем рішень про коригування митної вартості та картки відмови, суд дійшов висновку, що зазначені відповідачем обставини не можуть бути правовою підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. У свою чергу, надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.

Враховуючи викладене, з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України, позов підлягає задовольнню повністю.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270,00 грн (а.с.6), а тому суд стягує на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Капро Ойл» документально підтверджені судові витрати (судовий збір) в розмірі 2 270,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110280/2021/000033/1 від 22 лютого 2021 року.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110280/2021/00079 від 22 лютого 2021 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Капро Ойл» (м. Кропивницький, прос. Промисловий, 14, ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці (м. Кропивницький, вул. Лавандова, 27 б, код ЄДРПОУ ВП 44005668).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 21 червня 2022 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт