Справа № 400/1898/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 р. Категорія 111030600м.ОдесаСправа № 400/1898/20
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

час і місце ухвалення: не зазначено, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ШЛЯХ" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року по справі № 400/1898/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ШЛЯХ" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до ГУ ДПС у Миколаївській області, у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 28.01.2020 року: № 1 в частині, яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів на 1222132,27 грн. та 305533,07 грн.; №1, яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ із вироблених в Україні товарів на загальну суму 215361,25 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 172289 грн. та 43072,25 грн. за штрафними (фінансовими санкціями).

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 позов задоволено повністю. Податкові повідомлення-рішення №1 та №1 від 28.01.2020 визнанні протиправними та скасовані.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області задоволено частково, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року скасовано в частині визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 28.01.2020 року №1 у певній сумі, а саме 1 222 132,27 грн. податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів та штрафних (фінансових) санкцій 305 533,07 грн. загалом 1527665,34 грн. В цій частині ухвалено нове судове рішення, яким податкове повідомлення рішення від 28.01.2020 року №1 скасовано на суму 153 727,50 грн., з яких 122 982,00 грн. податку на прибуток та 30 745,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року залишено без змін.

20.10.2021 року постановою Верховного Суду скасовано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 в частині вирішення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 28 січня 2020 року №1 в частині, а саме 1 099150,27 грн. податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, та штрафних (фінансових) санкцій 274787, 57 грн. Справу передано в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року та рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 2 липня 2020 року залишено без змін.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року в частині задоволення позову щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 28 січня 2020 року №1 в частині, а саме 1099150,27 грн. податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, та штрафних (фінансових) санкцій 274787,57 грн - відмолено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО ШЛЯХ" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції не врахував, що в рамках контракту № 5696891, були підписані контракти з контрагентами, з якими уже склались ділові відносини та не тільки німецької податкової резидентності, а також не були встановлені часові рамки підписання того чи іншого контракту, оскільки підписання контрактів є наслідком тривалої кропіткої праці, яка подеколи розтягнута в часі. Тобто, всі контракти були дослідженні в рамках проведеної відповідачем перевірки, проте не були помилково додані позивачем, а суд при первинному розгляді справи не вживав заходів для виявлення та витребування даних контрактів в якості доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, ТОВ «Агро шлях» зареєстровано юридичною особою 19.04.2011. Основним видом діяльності товариства є оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням.

01.02.2017 ТОВ «Агро шлях» уклало контракт про надання послуг №56968914 з іноземним підприємство DGT Deutsche Getreidetechnologie GmbH (м. Дрезден, Федеративна Республіка Німеччини).

Предметом зазначеного договору є здійснення робіт та послуг, направлених на пошук німецьких партнерів для участі в проектах замовника, а також пошук партнерів/продавців сільськогосподарської техніки.

Сторонами по договору складено Акт наданих послуг від 31.03.2017 на суму 84465 євро (2442750 гривень), від 30.06.2017 на суму 60442 євро (1794675 гривень) та від 25.09.2018 на суму 56547,50 євро (1868961,16 гривень).

Загальна суму наданих послуг за актами виконаних робіт склала 201454,5 євро (6106386,16 гривень).

Вартість послуг за контрактом №56968914 про надання послуг та виконання робіт від 01.02.2017, ТОВ «Агро шлях» віднесена на витрати виробництва, на рахунок 94 «Інші витрати операційної діяльності» у загальній сумі 6106386 гривень та включено у р.2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва у загальній сумі 6106386 гривень за 2017 та 2018 роки.

В період з 16.12.2019 по 20.12.2019 ГУ ДПС у Миколаївській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агро шлях», за результатами якої складено Акт від 27.12.2019 №389/14-29-05-01/37630010.

Під час перевірки контролюючий орган дійшов висновку про безпідставне віднесення 6106386 гривень до витрат.

28.01.2020 уповноваженою особою ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення №1, яким визначено ТОВ «Агро шлях» грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів на загальну суму 1617073,75 гривень, з яких за фактом віднесення на витрати послуг № 1 на 1222132,27 гривень податкового зобов`язання та 305533,07 гривень штрафу.

Не погоджуючись із вищевказаним повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що надані до перевірки TOB "Агро Шлях" документи не підтверджують фактичного проведення презентацій в німецьких компаніях, фактичного проведення переговорів, підписання контрактів, розробку презентаційних матеріалів і пропозицій про співпрацю, доведення інформації і розроблених матеріалів до приватних німецьких компаній, оскільки платником не було надано документів стосовно деталей їх організації та проведення, доказів кількісного складу учасників цих заходів, які при цьому були понесені витрати, який вплив на результати господарської діяльності товариства вони мали, тощо.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Верховний Суд відправляючи справу на новий розгляд в частині вирішення в частині вирішення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 28 січня 2020 року №1 в частині, а саме 1099150,27 грн. податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, та штрафних (фінансових) санкцій 274787,57 грн. зазначив, що судом першої інстанції встановлено, що допущена помилка у актах наданих послуг щодо дати контракту не свідчить про ненадання послуг, суд же апеляційної інстанції визнав допущену помилку у актах як обставину, що свідчить про неможливість відображення даних, що містяться в таких актах, в податковому обліку.

Однак, ані суд першої інстанції, ані суд апеляційної інстанції не перевірили чи така, допущена помилка (замість дати контракту від 1 лютого 2017 року вказано 16 лютого 2017 року) є наслідком описки, чи могла така помилка вплинути на об`єктивну можливість чи неможливість виконання наданих послуг, чи нівелює ця помилка дані, зазначені у інших документах, щодо суті операцій між Позивачем та його контрагентом та реального виконання таких операцій.

Зміст судових рішень свідчить про те, що суди лише здійснювали аналіз наданих Позивачем документів, не перевірили справжньої сутності послуг, зокрема чим обумовлені такі послуги, зокрема, чи презентації та пропозиції здійснювалась із допомогою письмових (електронних) матеріалів чи в усній формі, яким чином могли такі пропозиції та матеріали доводилися до нерезидентів, не встановлено також про що укладено Позивачем із нерезидентами договори, та чи дійсно до укладення таких договорів призвела діяльність Deutsche Getreidetechnik GmbH (ДГТ Німецькі Зернові Технології ГмбХ).

З цього приводу апеляційний суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Згідно підпункту 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Отже, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оскільки висновок контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства базується на доводі про відсутність реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, встановлення обставин щодо фактичного здійснення цих операцій є предметом доказування у цій справі.

За змістом частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які у розумінні абзацу одинадцятого статті 1 цього Закону є документами, які містять відомості про господарську операцію та відповідно до частини другої цієї статті повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської діяльності і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Формально оформлені (складені) первинні документи та/або сплата грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідних товарів (робіт, послуг).

Оцінюючи зовнішньоекономічний контракт № 56968914 від 01.02.2017 року між TOB «Агро Шлях» та "DGT Deutsche Getreidetechnologie GmbH" щодо надання представницьких/агентських послуг на території Європейського Союзу, зокрема здійснення робіт і послуг, спрямованих на пошук німецьких партнерів для участі в проектах Замовника, а також пошук партнерів / продавців сільськогосподарської техніки; надання послуг спрямованих на підписання партнерських угод і контрактів на поставку сільськогосподарської техніки, та надані позивачем документи, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що висновок контролюючого органу щодо не підтвердження права позивача на формування показників податкового обліку за господарською операцією "DGT Deutsche Getreidetechnologie GmbH" є правильним.

Надані позивачем документи в даному випадку не можуть вважатися достатніми первинними документами, що підтверджують факти виконання представницьких/агентських послуг, оскільки не містять інформації про конкретні об`єми, направлення та терміни, по яким проводились такі послуги, а також критеріїв визначення вартості послуг та, відповідно, необхідності та доцільності використання їх в господарській діяльності (направленість на отримання прибутку, а не завищення валових витрат) і правомірність формування валових витрат.

Слід зазначити, що надані до перевірки TOB "Агро Шлях" документи не підтверджують фактичного проведення презентацій в німецьких компаніях, фактичного проведення переговорів, підписання контрактів, розробку презентаційних матеріалів і пропозицій про співпрацю, доведення інформації і розроблених матеріалів до приватних німецьких компаній, оскільки платником не було надано документів стосовно деталей їх організації та проведення, доказів кількісного складу учасників цих заходів, які при цьому були понесені витрати, який вплив на результати господарської діяльності товариства вони мали, тощо.

В наданому до перевірки звіті до контракту № 56968914 від 01.02.2017 року відсутні дата складання, та відсутні фактичні матеріали, підтверджуючі виконані послуги. Звіт складено один, тільки з назвою послуги і переліком німецьких компаній, та стосується виконаних робіт по 3-м актам, які укладено протягом 2017-2018 років.

Наданий звіт та акти є узагальнюючими документами, наведений перелік нерезидентів без зазначення їх місця знаходження, посадових осіб та які заходи були здійснені, відсутні копії розроблених презентаційних матеріалів, узгоджених конкретних термінів проведення переговорів.

В зазначеному звіті до контракту наведено перелік нерезидентів, з якими укладено договори на придбання TOB "Агро Шлях" імпортної сільськогосподарської техніки у нерезидентів, при цьому не укладено жодного контракту з резидентами щодо реалізації сільськогосподарської техніки, також збільшення реалізації українським покупцям за період 2017-2019 роки не здійснено, так відповідно до фінансової звітності TOB "Агро Шлях" показник чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у 2017 році склав 114668,5 тис.грн., у 2018 році - 82083 тис.грн., тобто зменшився на 32585,50 тис. грн. порівняно з попереднім 2017 роком.

Також, в звіті зазначені нерезиденти, з якими вже склалися ділові партнерські взаємовідносини та вже укладено договори, зокрема, з нерезидентами: "Willy Niklas GmbH Apparatebau", Німеччина (контракт від 23.05.2017), " APV-Technische Produkte Gmbh", Австрія (контракт від 10.05.2017), "Jumpа 1971 S.L.", Іспанія (контракт від 29.03.2017).

Відповідно до контракту, звіту до нього та актів наданих послуг, здійснення робіт та послуг направлені на пошук німецьких партнерів для участі в проектах Замовника, але в звіті зазначені нерезиденти інших країн, а саме "APV-Technische Produkte Gmbh" (Австрія), "JUMPA 1971 S.L." (Іспанія), "RM S.p.A." (Італія).

Тобто, оскільки витрати на придбання послуг не підтверджені документами які б доводили об`єм проведених робіт, їх реальну вартість, направленість господарських операцій на отримання прибутку в цілому, обґрунтування економічної вигоди від проведених операцій, відповідності та співрозмірності реального і заявленого змісту господарських операції, а також причинного зв`язку між придбанням послуг та отриманням економічної вигоди від цього придбання та ін. Вищенаведене вказує на невідповідність реального і заявленого змісту господарських операцій, тобто свідчить про їх безтоварність.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ШЛЯХ", - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року по справі № 400/1898/20, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідача Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.