Справа № 367/4293/21
Суддя: Карабаза Н. Ф.
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/4293/21
Провадження №2-а/367/163/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

17 червня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Глушко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище адміністративний позов, який позивач мотивує тим, що 02 червня 2021 року о 12 год. 20 хвилин старшим інспектором капітаном поліції відділення безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в селі Чайка Гайпанюк Мирославом Олеговичем в селі Северинівка Київської області по вулиці Перемоги, 1а, на 39 км. автодороги М-06 «Київ - Чоп» було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 499240 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 коп. В постанові старшим інспектором капітаном поліції відділення безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в селі Чайка Гайпанюк Мирославом Олеговичем, зазначено, що вона допустила функціонування об`єкту дорожнього сервісу без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції України, чим порушила п. 32.1 ПДР України та ст. 37 Закону України «Про автомобільні дороги». Відповідно до винесеної постанови вона визнана винною у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КпАП України. Їй поставлено в обов`язок сплатити грошовий штраф у розмірі 510 грн. Вважає, що постанова має бути скасована, провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КпАП України закрите, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки в оскаржуваній постанові серія БАА № 499240 зазначено, що вона є Директором АЗС № 10-21 підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна», однак, вказана інформація не відповідає дійсності, так як вона працює на підприємстві з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» на посаді оператора заправних станцій та начальника АЗС № 10-21, - тому вона не може буде суб`єктом вказаного правопорушення. Крім того, зазначаючи у оскаржуваній постанові факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, відповідач в порушення вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП не зазначив конкретно в чому виразилося порушення, а лише формально послався на те, що нею було допущено порушення п. 32.1 ПДР України та ст. 37 Закону України «Про автомобільні дороги». Висновок щодо вчинення адміністративного правопорушення зроблений поза наявності в розпорядженні відповідача належних та допустимих доказів. Будь-які інші докази або свідки, щодо неналежного виконання нею посадових обов`язків, та вчинення дій, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення серії БАА № 499240 від 02 червня 2021 року не містить, а отже відповідно вони не були досліджені відповідачем при її винесені. Отже, у відповідача відсутні законні підстави для винесення постанови, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КПАП України. Таким чином, з урахуванням відсутності доказів її вини, як і порушення ПДР України, вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі просить закрити.

Головне управління Національної поліції в Київській області подало відзив на позовну заяву. Вважає заявлені позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Інспектором Головного управління Національної поліції в Київській області при винесенні спірної постанови були дотримані норми чинного законодавства, зокрема, його дії проводились згідно положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженою наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а саме п. 4. Розділу І «У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд - якого, віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились до суду, через канцелярію представник - адвокат Маньков М.В. подав заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника. У відзиві на позовну заяву просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та розглядати справу за відсутності представника Головного управління.

Судом встановлено, що згідно постанови від 02 червня 2021 року серія БАА № 499240 постановленої старшим інспектором ВБДР БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП капітаном поліції Гайпанюком М.О., розглянуто справу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , 02.06.2021 року 12год.10хв. в Київській обл., с. Северинівка, вул. Перемоги, 1-А а/д М-06 Київ-Чоп на 39км гр. ОСОБА_1 будучи посадовою особою - директором АЗС № 10-21 ПП «АМІК Україна» допустила функціонування об`єкту дорожнього сервісу без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції України, чим порушила п.32.1. ПДР, ст. 37 Закону України «Про автомобільні дороги». Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. В графі 7 постанови «до постанови додаються» зазначено «акт обстеження ВШМ, вимога № 103».

Згідно довідки від 01.04.2021 року № 12/14-50 ПП «АМІК Україна» ОСОБА_1 дійсно працює на Підприємстві з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» на автозаправній станції АЗС № 10-21 Київського регіону, розташованої за адресою : с. Миле, Київська обл. на посаді оператор заправних станцій, начальник АЗС.

Частина 2 ст. 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Як вбачається з диспозиції статті, вказані норми є банкетними (такими що посилають) до інших норм законодавства, які визначають порядок погодження з підрозділами поліції встановлення об`єктів дорожнього сервісу, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України "Про автомобільні дороги" будівництво споруд, об`єктів дорожнього сервісу, автозаправних станцій, прокладення інженерних мереж та виконання інших робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюються згідно з дозволом органів державного управління автомобільними дорогами та за попереднім погодженням з відповідними підрозділами Національної поліції в порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до п. 32.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, з органами Національної поліції узгоджуються:

a) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій;

б) умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів;

в) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів.

З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Таким чином, законодавством встановлена необхідність узгодження з уповноваженими підрозділами Національної поліції розміщення малих архітектурних форм в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій.

Суб`єктом вказаних правопорушень є посадова особа - суб`єкт господарської діяльності.

Об`єктивна сторона вказаних правопорушень полягає в порушенні визначеного законодавством порядку, тому для кваліфікації дій, як протиправних, за вказаною статтею виникає необхідність визначення норм законодавства, які встановлюють певний порядок погодження.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем на підтвердження вчинення позивачем порушення п. 32.1 ПДР не надано жодних доказів. Також не конкретизовано в чому виразилось порушення, які саме дії або бездіяльність була допущена позивачем та чи входило це до її посадових обов`язків Суд зауважує, що документи, а саме: акт обстеження ВШМ, вимога № 103, які були додані до спірної постанови згідно графі 7 постанови відповідач разом з відзивом не надав суду також.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем п. 32.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачаться, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з встановлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 5 Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст.247, 280 КУпАП.

Відповідач не надав до суду жодних доказів на спростування доводів позивача та будь - яких інших доказів на підтвердження протиправності та умислу на вчинення позивачем дій, які кваліфікуються як адміністративне правопорушення згідно ч. 2 ст. 140 КУпАП.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

А відтак, оскільки позивач категорично заперечила факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 499240 від 02 червня 2021 року постановлену старшим інспектором капітаном поліції відділення безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в селі Чайка Гайпанюком М.О. слід скасувати, а провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 140 КУпАП - закрити.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 140, 222, 247, 268, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 8, 9, 44, 47, 77, 90, 139, 210-211, 229, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 499240 від 02 червня 2021 року постановлену старшим інспектором капітаном поліції відділення безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в селі Чайка Гайпанюком Мирославом Олеговичем - визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 140 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області 454(чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 коп. судового збору, сплаченого нею при поданні позовної заяви.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза