Справа № 620/1606/22
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 червня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/1606/22

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Заяць О.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить:

1. визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Луганській області щодо не включення при розрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні індексації грошового забезпечення;

2. зобов`язати ГУНП в Луганській області здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції ОСОБА_1 , з урахуванням індексації грошового забезпечення на момент звільнення, та виплатити ОСОБА_1 різницю недоотриманої грошової допомоги, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду від 16.02.2022 позивачем надано заяву про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом, в якій зазначено, що про порушення своїх прав позивач дізнався 25.01.2022, отримавши відповідь та документи від ГУ НП в Луганській області. Щодо судового збору позивач вказав, що його було сплачено 24.01.2022, оригінал квитанції направлявся разом із позовом.

Вирішуючи вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Процесуальні строки, в тому числі строки звернення з позовом до адміністративного суду, в адміністративному судочинстві регулюються Главою 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Позивач оскаржує нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні 28.02.2017 без врахування індексації грошового забезпечення.

При цьому, як слідує з матеріалів справи позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав в день звільнення зі служби, а саме: 28.02.2017, однак, з відповідним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду лише 24.01.2022.

Посилання позивача на той факт, що про порушення своїх прав останній дізнався лише 25.01.2022, отримавши відповідь та документи від ГУ НП в Луганській області, не приймаються судом до уваги, оскільки січень 2022 року є тим періодом, з якого позивач лише почав вчиняти дії щодо звернення до відповідача за нарахуванням одноразової грошової допомоги при звільненні та які складові включені при її розрахунку (згідно наявного у матеріалах справи запиту адвоката Кашуби М.О. вих. №9 від 04.01.2022). Крім того, у матеріалах справи відсутні докази щодо отримання відповіді відповідача саме 25.01.2022 або 15.01.2022, як вказано позивачем у заяві.

Отримання позивачем відповіді ГУ НП в Луганській області від 13.01.2022 №50/111/22-2022 на запит адвоката не впливає на переривання установленого процесуального строку та не спростовує обізнаність позивача про можливе порушення його прав. Тож позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права більше, ніж через 5 років з моменту звільнення та нарахування спірної одноразової грошової допомоги при звільненні.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру виплат, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру виплат, своєчасність/несвоєчасність їх перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Отже, особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації щодо спірного питання.

Таким чином, з дня звільнення та проведення розрахунку одноразової грошової допомоги, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання виплати, демонструючи свою необізнаність щодо розміру звернулась до органу (установи) із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від органу (установи) відповіді на подану нею заяву.

Суд звертає увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено: заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки, щоб довідатись про стан провадження у його справі, отже його скарга є необґрунтованою, оскільки є невідповідною вимозі «розумного строку».

Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, підстави зазначені позивачем у заяві визнані судом неповажними, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався у лютому 2017 року та мав достатній час для звернення до суду за захистом своїх порушених прав в межах встановленого ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку.

Інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду не надано. Також суд вказує, що позивачем при зверненні з позовом не надано оригіналу документу про сплату судового збору. Крім того, відповідно до Діловодства спеціалізованого суду сплата судового збору не значиться.

Частиною 2 статті 123 КАС України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи положення пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України та те, що недоліки позовної заяви не усунуто, позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву і додані до неї документи надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 20.06.2022.

Суддя О.В. Заяць