Справа № 280/6593/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 280/6593/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Запорізької митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року (головуючий суддя Сіпака А.В.)

у справі № 280/6593/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський пух Україна»

до Дніпровської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Слов`янський пух Україна» звернулось до суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110170/2021/000001/2 від 17.02.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при митному оформленні товару за додатковою митною декларацією ІМ40ДТ №UA110170/2021/000048 від 08.02.2021, який ввозився на митну територію України, позивачем визначено митну вартість товару за основним методом за ціною договору (контракту). На підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару надав митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному в частині другій статті 53 Митного кодексу України, підтверджують митну вартість товару та містять об`єктивні відомості про складові митної вартості товару, подані документи не містять розбіжностей. Позивач стверджує, що митний орган зазначених документів не врахував, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, внаслідок чого, відповідачем, на думку позивача, неправомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110170/2021/000001/2 від 17.02.2021, яким скориговано заявлену позивачем митну вартість товару в додатковій митній декларації ІМ40ДТ №UA110170/2021/000048 від 08.02.2021.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого товару, та що в документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. Суд встановив, що митний орган не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за основним методом визначення митної вартості, тоді як матеріалами справи підтверджується, що визначена позивачем у відповідній додатковій митній декларації митна вартість товару базується на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддається обчисленню.

Щодо коригування митної вартості за другорядним методом визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, суд зазначив, що відповідач здійснив коригування митної вартості спірного товару без урахування відмінностей у складових митної вартості товарів (вартості страхування), тому висновки відповідача щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості імпортованого товару суд визнав необґрунтованими.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Запорізька митниця (є правонаступником Дніпровської митниці Держмитслужби) подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Відповідач зазначає, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, а саме: не подано декларантом всіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, також у наданих документах відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на запровадження на території України воєнного стану. У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено з огляду на його необґрунтованість, оскільки відповідачем не наведено об`єктивних причин неможливості прийняття участі в розгляді справи, які були б пов`язані саме з запровадженим воєнним станом.

Представник позивача у судовому засіданні заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 03.08.2020 між Huzhou Lvmeng Textile Sci-Tech Co., Ltd., Китай (продавець) та ТОВ «Слов`янський Пух Україна» (покупець) укладений контракт №03-08/20, відповідно до умов якого продавець зобов`язався виробити та поставити, а позивач прийняти та оплатити товар, під яким сторони розуміють тканини та подібну продукцію.

Відповідно до пунктів 2.1-2.3, 3.2, 12.1 та 12.2 контракту продавець і позивач погодили, що ціна товару розуміється на умовах CIF-Василівка (Україна) відповідно до INCOTERMS 2010.

Умови поставки CIF-Василівка (Україна) відповідно до INCOTERMS 2010.

Орієнтована сума контракту складає 69536,04 доларів США.

Умови оплати: 20% передоплати протягом 10 днів від дати рахунка-проформи. Потім продавець розпочинає виробництво тканини та організовує відвантаження.

Остаточна оплата здійснюється після готовності товару до відвантаження, після надання продавцем копії коносамента протягом 10 робочих днів.

Строк поставки 40 днів після 100% оплати.

Контракт набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2021 або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Сторонами за цим контрактом визначено, що всі зміни, доповнення та додатки до контракту будуть дійсними за умови, якщо вони складені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками обох сторін.

14.09.2020 позивач перерахував в межах контракту на користь продавця 13685,00доларів США відповідно до платіжного доручення №78JBKLK9 від 14.09.2020.

30.11.2020 продавець виставив позивачу до сплати відповідно до контракту комерційний інвойс №03-08/20 від 30.11.2020 на загальну суму до сплати в 69264,81 долари США на умовах поставки товару CIF м. Запоріжжя, Україна.

Відповідно до комерційного інвойса №03-08/20 від 30.11.2020 позивач придбав у продавця товар, який зазначено в пункту 1.2 контракту, в кількості, яка не перевищує кількість товару, вказану в контракті.

23.12.2020 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 5579,81доларів США відповідно до платіжного доручення позивача №99JBKLKC від 23.12.2020.

24.12.2020 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 5000,00доларів США відповідно до платіжного доручення позивача №101JBKLKC від 24.12.2020.

28.12.2020 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 6320,00доларів США відповідно до платіжного доручення позивача №103JBKLKC від 28.12.2020.

29.12.2020 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 20680,00доларів США відповідно до платіжного доручення позивача №104JBKLKC від 29.12.2020.

06.01.2021 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 18000,00доларів США відповідно до платіжного доручення позивача №105JBKLL1 від 06.01.2021.

08.02.2021 з метою митного оформлення товару, придбаного позивачем відповідно до комерційного інвойса №03-08/20 від 30.11.2020, декларант подав до Дніпровської митниці Держмитслужби додаткову митну декларацію ІМ40ДТ №UA110170/2021/000048 на товар: тканина вибілена (100% поліестер), код товару згідно УКТ ЗЕД , в кількості 11500 кг, 50864 погонні метри за ціною 0,485 доларів США за 1 погонний метр та 10080 погонних метрів за ціною 0,525 доларів США за 1 погонний метр (товар №1); тканина пофарбована (100% поліестер), код товару згідно УКТ ЗЕД , в кількості 5660 кг, 29998 погонних метрів за ціною 0,505 доларів США за 1 погонний метр (товар №2); тканина вибивна (100% поліестер), код товару згідно УКТ ЗЕД , в кількості 6680 кг, 34900 погонних метрів за ціною 0,585 доларів США за 1 погонний метр (товар №3); тканина вибивна (100% поліестер), код товару згідно УКТ ЗЕД , в кількості 890 кг, 4732 погонних метри за ціною 0,79 доларів США за 1 погонний метр (товар №4).

Загальна митна вартість товару визначена позивачем за ціною договору (контракту), складає 69264,81 долари США, що відповідає інвойсу. Поставка товару відбувалася на умовах CIF м.Запоріжжя, Україна.

На підтвердження митної вартості товару підприємством разом з митною декларацією надано митному органу документи, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації: Сертифікат якості № б/н від 02.12.2020; Пакувальний лист №б/н від 30.11.2020; Рахунок-фактура (інвойс) №03-08/20 від 30.11.2020; Коносамент № SHLD2011L076 від 08.12.2020; Автотранспортна накладна №3821 від 18.01.2021; Сертифікат про походження товару № С60045 від 24.12.2020; Страховий поліс № ANAJA9924221Q000641T від 26.12.2020; Контракт №03-08/20 від 03.08.2020; Копія митної декларації країни відправлення № 03803427 від 30.11.2020.

За результатами розгляду наданих декларантом документів встановлено, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та

відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган при цьому виходив з таких обставин.

В наданому до митного оформлення інвойсі від 30.11.2020 № 03-08/20 відсутнє посилання на контракт, згідно якому здійснюється поставка товару;

Надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення від 30.11.2020 № 03803427 не містить печаток і штампів митних органів країни відправлення, що, за твердженням митного органу, може свідчити про надання декларантом до митниці інших документів, ніж ті, що були додані відправником, що дає підстави для сумніву у достовірності зазначених відомостей та указує на наявність фіскальних ризиків, в частині можливого заниження митної вартості заявленого товару.

Відповідно до п.3 контракту від 03.08.2020 № 03-08/20 передбачені умови оплати - 20% впродовж 10 календарних днів від дати рахунка-проформи (Invoice-proforma). Потім продавець починає виробництво тканей та організації відвантаження. Кінцева оплата проводиться після готовності товару до відвантаження, після надання продавцем копії коносаменту впродовж 10 робочих днів. Строк поставки - 40 днів після 100% оплати. До митного оформлення платіжні документи не надавались.

Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 МК України, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Згідно умов вищезазначеного контракту передплата повинна бути надано до митного оформлення.

Відповідно до п.2 контракту від 03.08.2020 №03-08/20 зазначено, що ціна товару розуміється на умовах CIF - Василівна (Україна) згідно INCOTERMS 2010 напроти зазначених умов поставок CIF - Запоріжжя, зазначених в графі 20 поданої ЕМД та поданому до митного оформлення інвойсі від 30.11.2020 № 03-08/20.

Також за твердженням митного органу викликає сумніви у достовірності зазначених відомостей, які зазначені в поданому до митного оформлення контракті від 03.08.2020 №03-08/20 той факт, що на першому, другому, третьому аркуші контракту позначено Сторінка/page 1 з 3, "Сторінка/page 2 з 3, Сторінка/page 3 з 3, при цьому зміст контракту складається з 5- ти аркушів й на четвертій, п`ятій сторінці контракту зазначено вже Сторінка/page 4 з 5, Сторінка/page 5 з 5.

Посилаючись на п.8 ч. 2 ст. 53 МК України, а також враховуючи, що імпорт товару здійснюється відповідно до умов INCOTERMS - CIF, якими визначено, що продавець здійснює морське страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, митний орган зазначив, що в поданому до митного оформлення страховому полісі від 26.12.2020 №ANAJA9924221Q000641T зазначено «As per Invoice No.», що в перекладі - «відповідно до рахунка», реквізити інвойсу (від загальної вартості за інвойсом залежить розмір страхової суми) в поданому документі не зазначено. При цьому, документи, які підтверджують вартість страхування до митного оформлення підприємством не надано, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Згідно поданого інвойсу від 30.11.2020 № 03-08/20 та контракту від 03.08.2020 .№03-08/20 продавцем товару виступає «HUZHOU LVMENG TEXTILE SCI-TECH CO., LTD Area В,The North Industrial Zone, Changxing County, Huzhou City, Economic development Zone, Zhejiang Province, China». При цьому, в електронному інвойсі ЕМД заявлено найменування фірми-виробника «NANTONG RICHFUL TEXTILE CO.,LTD».

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої в додатковій митній декларації ІМ40ДТ №UA110170/2021/000048 від 08.02.2021 митної вартості товару, митний орган направив позивачеві електронні повідомлення, у яких зазначив, що за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом із митною декларацією документів встановлено, що документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та невідповідності, що не дає можливості впевнитись у достовірності заявленої митної вартості, зокрема здійснити перевірку числових значень складових митної вартості товарів.

Керуючись ч.3 ст. 53 МК України, митний орган запропонував декларанту надати до митного органу додаткові, зазначені митним органом, документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

17.02.2021 позивач на вказаний запит надав відповідачу лист №1702/21-01, в якому повідомив відповідача:

1) щодо договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), позивач зазначив про відсутність у нього будь-яких договорів (угод, контрактів) з третіми особами, пов`язаних з контрактом, рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця та рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов контракту, оскільки треті особи не залучалися позивачем до поставки товару;

2) щодо банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, та виписки з бухгалтерської документації позивач надав відповідачу для ознайомлення на 6 аркушах фотокопії наступних банківських платіжних документів щодо товару, а саме: платіжного доручення в іноземній валюті в форматі SWIFT-повідомлення №(MUR) 78 Reference No.JBKLK9EO3Q9CGT від 14.09.2020, виданого позивачем на суму 13685,00 доларів США, з яких 13685,00 доларів США було перераховано позивачем у рахунок сплати за товар; платіжного доручення в іноземній валюті в форматі SWIFT-повідомлення №(MUR) 99 Reference No.JBKLKCNO44GYVS від 23.12.2020, виданого позивачем на суму 5579,81 доларів США, з яких 5579,81 доларів США було перераховано позивачем у рахунок сплати за товар; платіжного доручення в іноземній валюті в форматі SWIFT-повідомлення №(MUR) 101 Reference No.JBKLKCOO44N1IP від 24.12.2020, виданого позивачем на суму 5000,00 доларів США, з яких 5000,00 доларів США було перераховано позивачем у рахунок сплати за товар; платіжного доручення в іноземній валюті в форматі SWIFT-повідомлення №(MUR) 103 Reference No.JBKLKCSO44XVW4 від 28.12.2020, виданого позивачем на суму 6320,00 доларів США, з яких 6320,00 доларів США було перераховано позивачем у рахунок сплати за товар; платіжного доручення в іноземній валюті в форматі SWIFT-повідомлення №(MUR) 104 Reference No.JBKLKCTO4583V6 від 29.12.2020, виданого позивачем на суму 20680,00 доларів США, з яких 20680,00 доларів США було перераховано позивачем у рахунок сплати за товар; платіжного доручення в іноземній валюті в форматі SWIFT-повідомлення №(MUR) 105 Reference No.JBKLL16O461URY від 06.01.2021, виданого позивачем на суму 18000,00 доларів США, з яких 18000,00 доларів США було перераховано позивачем у рахунок сплати за товар.

Водночас, позивач надав відповідачу для ознайомлення на 2 аркушах фотокопію наступного документа бухгалтерського обліку позивача щодо товару, а саме: оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 632 за період з 01.01.2021 по 17.02.2021, яка підтверджує сплату позивачем на користь продавця вартості товару в розмірі 69264,81 долари США відповідно до зазначених вище платіжних доручень, виданих позивачем.

Що стосується твердження відповідача, що в інвойсі №03-08/20 відсутнє посилання на контракт, то позивач зазначив, що наявність чи відсутність інформації про номер контракту в інвойсі не впливає та не може вплинути на рівень митної вартості товарів. При цьому з оборотно-сальдової відомості чітко та однозначно видно, що позивач купив товар за інвойсом №03-08/20 від 30.11.2020 у рамках контракту вперше.

Позивач також зазначив, що позиції товару, придбаного позивачем у продавця та які зазначені в інвойсі №03-08/20 від 30.11.2020, співпадають з товарними позиціями, вказаними в контракті, що залишилося поза увагою відповідача;

3) щодо каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару та висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини позивач звернув увагу відповідача на те, що в нього були відсутні станом на день підписання листа №1702/21-01 від 17.02.2021 будь-які каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) продавця щодо товару та будь-який висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Окрему увагу відповідача позивач звернув на те, що приписи частини третьої статті 53 МК України покладають на позивача обов`язок щодо надання вищезазначених документів лише за умови їх наявності в позивача;

4) щодо відсутності печаток та штампів митних органів країни відправлення на експортній декларації позивач звернув увагу відповідача на те, що в експортній митній декларації №03803427 від 30.11.2020 наявна відмітка митного органу країни відправлення, що залишилося поза увагою увагу відповідача. При цьому позивач може надати відповідачу виключно ту копію митної декларацій країни відправлення, яка йому надана продавцем, який і є власником експортної митної декларації, тобто позивач надає відповідачу такий документ виключно в такому вигляді, в якому він попередньо наданий йому продавцем.

Позивач також вказав, що поза увагою відповідача залишився той факт, що експортна митна декларація, зокрема, містить посилання на інвойс №03-08/20 від 30.11.2020 та інформацію про умови поставки товару (CIF м. Запоріжжя, Україна), про номер контейнера, в якому здійснювалось перевезення товару (TRHU4363847), про нетто-вагу товару, яка співпадає з нетто-вагою товару, задекларованою в додатковій митній декларації ІМ40ДТ №UA110170/2021/000048 від 08.02.2021, та про вартість товару (69264,81 долари США), що, в свою чергу, свідчить про необ`єктивний підхід відповідача до аналізу документів, наданих позивачем для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Більше того, позивач звернув увагу відповідача на те, що законодавець не відносить експортну декларацію до документів, що підтверджують митну вартість товару, адже такі документи зазначені в частині другій статті 53 МК України, а в частині третій статті 53 МК України міститься перелік документів, які можуть усунути сумніви митного органу, у тому числі копія митної декларації країни відправлення;

5) щодо умов поставки товару, що стосується позиції відповідача про те, що відповідно до пункту 2.2 контракту умовами поставки товару є CIF м. Василівка, Україна (відповідно до Incoterms 2010), а в інвойсі №03-08/20 від 30.11.2020 та додатковій митній декларації ІМ40ДТ №UA110170/2021/000048 від 08.02.2021 зазначено CIF м. Запоріжжя, Україна, позивач звернув увагу на те, що відповідно до пункту 12.2 контракту будь-які зміни, доповнення та додатки до контракту будуть чинними за умови, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками обох сторін.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, продавець та позивач на рівні інвойса №03-08/20 від 30.11.2020 погодили змінити базові умови поставки товару з CIF м. Василівка, Україна на CIF м. Запоріжжя, Україна. Більше того, пункт доставки товару (м. Запоріжжя, Україна) вказаний не лише в інвойсі №03-08/20 від 30.11.2020, а й в експортній митній декларації №03803427 від 30.11.2020, полісі морського страхування №ANAJA9924221Q000641T від 26.12.2020, коносаменті №SHLD2011L076 від 08.12.2020 та сертифікаті про походження товару №C60045 від 24.12.2020, що свідчить про узгодження відповідного пункту доставки товару між продавцем та позивачем та залишилося поза увагою відповідача.

Що ж стосується розбіжностей у нумерації сторінок контракту, то позивач звернув увагу відповідача на те, що описка на перших двох сторінках контракту є очевидною, оскільки положення та умови контракту викладені на п`яти сторінках, що узгоджується з відповідними пунктами контракту (1-13), зміст яких викладений на відповідних аркушах, що в загальній кількості складають п`ять сторінок. Більше того, в позивача наявний оригінал контракту в тому вигляді, в якому він був підписаний уповноваженими особами та засвідчений печатками як продавця, так і позивача. Відтак, позивач міг надати відповідачу електронну копію контракту лише в тому вигляді, в якому вона наявна в позивача;

6) щодо страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, позивач зазначив про безпідставність твердження відповідача, зазначеного в його запитах про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товарів, щодо непідтвердження позивачем вартості страхування, адже відповідно до інвойса №03-08/20 від 30.11.2020, виставленого продавцем, поставка товару відбувалась на умовах CІF м. Запоріжжя, Україна (відповідно до Incoterms 2010), які передбачають, зокрема наступне:

«…Термін «вартість, страхування та фрахт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження.

Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Однак за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення…

…Продавець зобов`язаний, з урахуванням положень статті Б.6:

- нести усі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки у відповідності зі статтею А.4;

- сплатити ціну фрахту та всі інші витрати, що випливають із статті А.3 "а", включаючи витрати щодо завантаження товару на борт судна;

- нести витрати, пов`язані з придбанням страхування у відповідності зі статтею А.3 "б";

- сплатити будь-які збори за розвантаження в узгодженому порту розвантаження, покладені на продавця відповідно до договору перевезення…».

Позивач повідомив, що вартість страхування на умовах поставки CIF м. Запоріжжя, Україна була включена до ціни товару та була понесена продавцем, а не позивачем, оскільки саме на продавця покладений обов`язок щодо забезпечення страхування товару. При цьому додаткового страхування товару позивач не здійснював.

Водночас, на думку позивача, відповідач помилково не врахував наданий позивачем разом із додатковою митною декларацією ІМ40ДТ UA110170/2021/000048 від 08.02.2021 поліс морського страхування №ANAJA9924221Q000641T від 26.12.2020, так як у ньому відсутнє посилання на інвойс №03-08/20 від 30.11.2020, адже наявність чи відсутність у страховому полісі інформації про номер інвойса не впливає та не може вплинути на рівень митної вартості товару.

При цьому поліс морського страхування №ANAJA9924221Q000641T від 26.12.2020, зокрема, містить інформацію про загальну брутто-вагу товару, номер коносамента, номер контейнера та назву судна, яким здійснювалось перевезення товару, що разом з іншими товаросупровідними документами дає змогу ідентифікувати партію товару, що підлягав страхуванню продавцем. Відтак, неврахування відповідачем наданого позивачем страхового поліса свідчить про необ`єктивний підхід останньої до аналізу документів, наданих позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Позивач зауважив, що він може надати відповідачу страховий поліс у тому вигляді, в якому він був попередньо отриманий від продавця, оскільки, як було зазначено вище, за умовами поставки CIF саме на продавця, а не на позивача покладається обов`язок щодо здійснення страхування товару.

З урахуванням вказаних пояснень та додатково поданих декларантом документів митний орган дійшов висновку, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, а саме: не подано декларантом всіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, також у наданих документах відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари (враховуючи зауваження до платіжних та бухгалтерських документів).

За результатом проведеної митної оцінки та проведених консультації між органом доходів і зборів та декларантом митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 17.02.2021 №UA110170/2021/000001/2, яким митну вартість товару скориговано за другорядним методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (ст. 60 МК України), що ґрунтується на раніше визнаних митними органами митних вартостях товарів за ЕМД від 14.12.2020 №UA100480/2020/815754, від 16.12.2020 №UA100480/2020/815848, від 15.01.2021 №UA100480/2021/300654, від 15.01.2021 №UA100480/2021/300630, від 02.02.2021 №UA100480/2021/302165.

Митний орган виходив з того, що відсутність документального підтвердження повноти включення складових митної вартості, відсутність документального підтвердження ціни, що фактично сплачена, унеможливила застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Також за результатами проведеного контролю співставлення у відповідності до положень статті 337 МК України відповідачем встановлена відсутність митних оформлень за ціною угоди (вартість операції) ідентичних товарів в понятті статті 59 МК України, ввезених на митну територію України у наближений час, що унеможливило застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною щодо ідентичних (стаття 59 МКУ) товарів.

Також відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110170/2021/00005.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про правомірність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.

За правилами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові, зазначені в цій частині, документи.

За правилами ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Аналіз наведених норм свідчить, що право митного органу на витребування додаткових документів виникає тільки за наявності певних підстав: якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому у митного органу наявні повноваження щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числових значень, які стосуються складових митної вартості товару і які значаться у документах, що відповідно до ч.2 ст.53 МК України підтверджують цю митну вартість.

Тобто такі розбіжності (ознаки підробки, недостатність відомостей, невідповідність) повинні бути наявними саме у тих документах, що підтверджують митну вартість товарів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п.п.1-4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, наведені правові норми в їх сукупності свідчать, що для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за визначеним декларантом методом, у спірному випадку за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, наведені у статті 57 МК України.

Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ст.60 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів полягає в наступному.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

При цьому, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митний кодекс України, зокрема, ч.6 ст.54 МК України, яка, як зазначено вище, визначає підстави, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, а відомості, які містяться в ЄАІС ДМСУ, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

За визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається декларантом відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.58 глави 9 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У відповідності до частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у ч.5 ст.58 МК України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно ч.ч.6, 8, 9 ст.58 МК України платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.

Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 10 статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

З наведених норм випливає, що митною вартістю товарів являється по суті загальна сума всіх платежів, здійснених покупцем товарів, що імпортуються, продавцю таких товарів за контрактом.

Відповідно до ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи (ч.ч.2, 3 ст.58 МК України).

Отже орган доходів і зборів наділений законодавцем повноваженнями щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, а також щодо перевірки достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вказаній нормі.

Задовольняючи позов, судом першої інстанції виходив з того, що в спірному випадку декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару подані документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, які в повній мірі давали змогу відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що наведені митним органом в обґрунтування прийняття оскаржуваного рішення обставини не є підставою для коригування митної вартості заявленого позивачем до митного оформлення товару.

Відповідно до Офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП №560 у редакції з 01.01.2011 (Incoterms 2010) CIF(Cost, Insurance and Freight (... named port of destination) вартість, страхування і фрахт (... назва порту призначення). Термін «вартість, страхування та фрахт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Однак за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Отже, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміна CIF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен або прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.

У разі укладання контракту за умовами поставки CIF, на продавця покладається обов`язок забезпечення транспортування товару (оплати фрахту) до порту відвантаження та страхування проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, тобто вартість страхування включаються до ціни товару, який постачається на умовах CIF згідно з Incoterms 2010.

У відповідності до пункту 7 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на страхування цих товарів.

Отже, умови поставки CIF згідно з Incoterms 2010 передбачають, що витрати на страхування товару були включені до його ціни, у зв`язку з чим митна вартість товару відповідно до пункту 7 частини десятої статті 58 МК України не підлягає збільшенню на суму витрат на страхування спірного товару.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в листі позивача №1702/21-01 від 17.02.2021 останній повідомив відповідачу, що додаткового страхування позивач не здійснював.

Відповідач в оскаржуваному рішенні вказує про те, що в полісі морського страхування №ANAJA9924221Q000641T від 26.12.2020, укладеному між страховою компанією China Pacific Property Insurance Co., Ltd. та продавцем, не зазначено номер інвойса продавця. При цьому позивач також не надав договору з третьою особою (страховою компанією China Pacific Property Insurance Co., Ltd.).

Суд першої інстанції правильно не погодився з такими висновками відповідача та звернув увагу на те, що позивач у листі №1702/21-01 від 17.02.2021 повідомив митному органу, що в полісі морського страхування №ANAJA9924221Q000641T від 26.12.2020 вказаний номер контейнера, в якому спірний товар транспортувався до митної території України (TRHU4363847), що безпідставно було залишено поза увагою відповідачем.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не повинен надавати відповідачу договір із третьою особою (страховою компанією China Pacific Property Insurance Co., Ltd.), яка не була залучена позивачем, а була залучена продавцем для виконання зобов`язань останнього щодо страхування спірного товару та звертає увагу, що в страховому полісі позивач вказаний як застрахована особа, тобто особа, страховий інтерес якої застраховано в договорі між страховиком (страховою компанією China Pacific Property Insurance Co., Ltd.) та страхувальником (продавцем).

Стосовно посилання відповідача на те, що в наданих до митного оформлення документах позивача, які підтверджують митну вартість товарів, є розбіжності, а також що в них відсутні всі відомості, що б підтверджували числові значення складових митної вартості.

Судом досліджено контракт, комерційний інвойс №03-08/20 від 30.11.2020, виставлений продавцем, платіжні доручення позивача №78JBKLK9 від 14.09.2020, №99JBKLKC від 23.12.2020, №101JBKLKC від 24.12.2020, №103JBKLKC від 28.12.2020, №104JBKLKC від 29.12.2020 та №105JBKLL1 від 06.01.2021, оборотно-сальдову відомість позивача по рахунку бухгалтерського обліку 632 за період із 01.01.2021 по 17.02.2021, поліс морського страхування №ANAJA9924221Q000641T від 26.12.2020, укладений між страховою компанією China Pacific Property Insurance Co., Ltd. та продавцем, зі змісту яких слідує, що товар постачався продавцем позивачу на умовах CIF м. Запоріжжя, Україна, а сама вартість товару в розмірі 69264,81 долари США відповідає заявленій позивачем митній вартості товару в додатковій митній декларації IM40ДТ №UA110170/2021/000048 від 08.02.2021 в розмірі 69264,81 долари США.

Відтак, твердження відповідача, що надані позивачем документи, які підтверджують митну вартість товару, містять розбіжності та що в них відсутні всі відомості, що б підтверджували числові значення складових митної вартості товару є такими, що не відповідають обставинам справи.

Щодо неврахування відповідачем наданих позивачем платіжних доручень №78JBKLK9 від 14.09.2020, №99JBKLKC від 23.12.2020, №101JBKLKC від 24.12.2020, №103JBKLKC від 28.12.2020, №104JBKLKC від 29.12.2020 та №105JBKLL1 від 06.01.2021, їх еквівалентів у форматі SWIFT-повідомлень та оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку бухгалтерського обліку 632 за період із 01.01.2021 по 17.02.2021 у розрізі кредиторської заборгованості позивача перед продавцем, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

З матеріалів справи встановлено, що позивач відповідно до платіжного доручення №78JBKLK9 від 14.09.2020 перерахував на користь продавця в рамках контракту 13685,00 доларів США, з яких 13685,00 доларів США було перераховано за спірний товар, відповідно до платіжного доручення №99JBKLKC від 23.12.2020 перерахував 5579,81 доларів США, з яких 5579,81доларів США було перераховано за спірний товар, відповідно до платіжного доручення №101JBKLKC від 24.12.2020 перерахував 5000,00 доларів США, з яких 5000,00доларів США було перераховано за спірний товар, відповідно до платіжного доручення №103JBKLKC від 28.12.2020 перерахував 6320,00 доларів США, з яких 6320,00 доларів США було перераховано за спірний товар, відповідно до платіжного доручення №104JBKLKC від 29.12.2020 перерахував 20680,00 доларів США, з яких 20680,00доларів США було перераховано за спірний товар та відповідно до платіжного доручення №105JBKLL1 від 06.01.2021 перерахував 18000,00 доларів США, з яких 18000,00 доларів США було перераховано за спірний товар, що також підтверджується наданою позивачем відповідачу оборотно-сальдовою відомістю позивача по рахунку бухгалтерського обліку 632 за період із 01.01.2021 по 17.02.2021, згідно з якою кредиторська заборгованість позивача перед продавцем була погашена відповідно до вищезазначених платіжних доручень наступних чином: 51264,00 доларів США в періоді до 31.12.2020 включно; 18000,00 доларів США в періоді з 01.01.2021 по 17.02.2021.

Суд першої інстанції правильно визнав необґрунтованими твердження відповідача, що підставою для проведеного коригування стало те, що надана копія митної декларації країни відправлення №03803427 від 30.11.2020 не містить печатки та штампу митних органів країни відправлення, адже вона їх містить. При цьому обов`язковість наявності печаток та штампів митних органів країни відправлення не передбачена вимогами чинного законодавства України.

Щодо твердження відповідача про те, що підставою для проведеного коригування стало те, що позивач у відповідь на запит відповідача не надав витребувані ним каталоги, прайс-листи виробника товару й висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, колегія суддів звертає увагу на те, що вказані документи носять виключно інформаційний характер, а обов`язок щодо їх надання в декларанта на обґрунтований запит митниці в силу частини третьої статті 53 МК України виникає лише за умови наявності таких документів у декларанта.

При цьому, в листі №1702/21-01 від 17.02.2021 позивач повідомив відповідачу про відсутність у нього каталогів, прайс-листів виробника товару й висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

Виходячи з встановлених у справі обставин в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що ненадання декларантом повного переліку запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, також не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не визначена в ст.58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.

Крім того, слід зазначити, що за митними деклараціями, застосованими митним органом, товар постачався на умовах поставки INCOTERMS CPT-UA на виконання посередницького договору, тоді як позивачем імпортувався товар за умовами поставки CIF без залучення будь-яких третіх осіб до поставки товару.

З огляду на викладене, судом встановлено, що в спірному випадку позивачем при декларуванні митної вартості товарів зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено наявності обставин, які є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, обраного позивачем, і розцінено митницею як заниження позивачем митної вартості.

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції, що спірне рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA110170/2021/000001/2 від 17.02.2021 є протиправним, підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у справі №280/6593/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко