Справа № 280/3136/22
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року Справа № 280/3136/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, Управління), у якій позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні та виплаті позивачу пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосовуючи показник середньої заробітної плати по Україні за 3 календарних роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії, тобто 2019-2021 роки;

2) зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, за 3 календарних роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2019 - 2021 роки), починаючи з 28.01.2022 року.

Позовна заява та додатки до неї сформовані в системі Електронний суд та подані у формі електронного документа представником позивача адвокатом Марцих Я.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серія АР №1071645 від 22.03.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 18.08.2013 перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію, яка призначена у відповідності до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII). У зв`язку з тим, що позивач досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), та має необхідний страховий стаж понад 29 років, 28.01.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив призначити йому пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, з урахуванням частини 2 статті 40 вказаного закону із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком, тобто 2019-2021 роки, починаючи з 28.01.2022. Листом відповідача від 14.02.2022 відмовлено позивачеві у задоволенні зазначеної заяви з посиланням на те, що ОСОБА_1 вже була призначена пенсія відповідно до норм Закону №1788-XII. Позивач не погоджується з вказаною відмовою та звертає увагу, що йому було призначено пенсію відповідно до норм Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок виплати пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до норм Закону №1058-IV позивач звернувся вперше. Крім того, після отримання права на пенсію відповідно до норм Закону №1788-XII позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. З посиланням на постанову Верховного Суду від 23.10.2020 у справі №528/196/17 вважає, що позивачу має бути призначено пенсію за віком на загальних підставах. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 23.05.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у відповідності до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Роз`яснено відповідачу, що відповідно до частини 1 статті 261 КАС України у спрощеному позовному провадженні відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідно до частин 3, 4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України до відзиву мають бути додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, матеріали справи містять докази того, що Управління отримало копію позовної заяви з доданими до неї документами та ухвалу суду про відкриття провадження у справі 31.05.2022.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні з 18.08.2013 та отримує пенсію за віком, призначену йому на пільгових умовах за Списком №1 згідно Закону №1788-XII (стаття 100).

Набувши право на пенсію за віком на загальних підставах, позивач звернувся до відповідача із заявою від 28.01.2022, у якій просив призначити йому пенсію відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, з урахуванням частини 2 статті 40 вказаного закону і застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком, тобто 2019-2021 роки, починаючи з 28.01.2022.

За наслідками розгляду звернення позивача, листом від 14.02.2022 №2063-1866/П-02/8-0800/22 Управління повідомило, що починаючи з 18.08.2013 ОСОБА_1 призначено пенсію на пільгових умовах за Списком №1 згідно із Законом №1788-XII з урахуванням вимог Закону №1058-IV на підставі рішення суду по справі №333/2844/14-а від 09.06.2014. Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону №1788-XII (в редакції на момент призначення пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Згідно статті 40 Закону №1058-IV (як на сьогоднішній день, так і на момент первинного призначення пенсії) для визначення заробітної плати з якої обчислюватиметься пенсія застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Враховуючи зазначене, наявний у ОСОБА_1 пільговий стаж роботи за Списком №1 надав йому можливість дострокового виходу на пенсію за віком у 2013 році, а саме по досягненню 53 років, отже підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки відсутні.

Вважаючи свої права порушеними, вказаними діями пенсійного органу, позивач звернувся до суду для вирішення цього питання в судовому порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 12 Закону №1788-XII ( в редакції, чинної на момент призначення позивачу пенсії за віком за Списком №1) право на пенсію за віком мають:

чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років;

жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно із статтею 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 ( 36-2003-п ) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

За положеннями статті 100 Закону №1788-XII особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон №1058-IV.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України ( 36-2003-п ), та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ).

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Статтею 27 Закону №1058-IV встановлено, що розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Тобто, особи, які працювали повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком №1, в питаннях пенсійного забезпечення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно з вищенаведеними положеннями законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з Законом №1058-IV.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством.

Отже, у випадку задоволення заяви позивача про призначення його на пенсію за віком на загальних підставах, буде відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена йому відповідно до статті 13 Закону №1788-XII є різновидом пенсії за віком зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком на загальних підставах повторно у зв`язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що визначена частиною другою статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або призначення пенсії вперше.

З огляду на викладене, заява позивача до пенсійного органу стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), що призначена йому у 2013 році, а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень Закону №1058-IV та, відповідно, не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.

Посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на те, що після призначення пенсії він продовжував працювати є безпідставним, оскільки це може бути підставою для перерахунку пенсії, а не її призначенням із застосуванням показника середньої заробітної плати за відповідний період.

Вищевказані висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Верховного Суду від 17.05.2021 у справі №185/1473/17.

Таким чином, з урахуванням правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, суд доходить до висновку про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, з урахуванням частини 2 статті 40 вказаного закону і застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком, а саме 2019-2021 роки.

Щодо посилання позивача на постанову Верховного Суду від 23.10.2020 у справі №528/196/17, суд зазначає таке.

У вказаній постанові Верховний Суд погодився із висновком суду апеляційної інстанції про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком. При цьому, Суд виходив з того, що позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернувся вперше.

Зі змісту наведеної постанови слідує, що позивач оскаржував відмову в призначенні йому пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону №1058-ІV, з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2013-2015 роки. При цьому, зі встановлених обставин вищевказаної справи слідує, що 18.01.2006 позивач звернувся до управління із заявою про призначення-перерахунку пенсії за вислугу років, на підставі якої розпорядженням управління від 25.01.2006 № 120704 позивачу з 18.01.2006 призначено пенсію відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень №1058-ІV. У подальшому позивача на підставі статті 45 Закону №1058-ІV переведено на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, спірні правовідносини у вказаній постанові стосувалися питання обчислення розміру пенсії позивача при переведенні з одного виду пенсії - за вислугою років, на інший - за віком, що розрізі обставин вказаної справи вважалося призначенням особі нової пенсії.

На користь того, що у наведеній справі позивачу було призначено пенсію за вислугу років свідчить пункт 38 постанови: «Після призначення пенсії за вислугу років він продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування».

Разом з тим, правовідносини у даній справі стосуються призначення позивачу фактично того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була йому призначена, а не переведення на інший вид пенсії.

За таких обставин, суд вказує, що посилання позивача на постанову Верховного Суду від 23.10.2020 у справі №528/196/17 є безпідставним, оскільки остання ухвалена за інших фактичних обставин та з іншим правовим регулюванням щодо призначення пенсії.

Підсумовуючи вищенаведене, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у цій справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, то відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 21.06.2022.

Суддя К.В. Мінаєва