Справа № 120/2796/22-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 червня 2022 р. Справа № 120/2796/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Волинець В.М,

представника позивача: Зубань О.О.,

представника відповідача: Липовської Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №4 від 08.02.2022 року "Про застосування до працівників патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення" в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді догани.

Ухвалою суду від 14.03.2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви.

04.04.2022 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.04.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оскільки враховано категорію та складність справи, а також, що займана посада позивача не відноситься до переліку службових осіб, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

03.05.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, оскільки інспектор взводу №1 роти №3 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, що виразився у неналежному виконанні службових обов`язків працівниками УПП у Вінницькій області ДПП, ігнорування ним прав осіб та вимог чинного законодавства, а саме в порушенні вимог частини 2 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" та пункту 1 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затверджених наказом МВС України №100 від 08.02.2019 року.

Отже, на підставі висновку службового розслідування, затвердженого 08.02.2022 року та наказу №4 від 08.02.2022 року "Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП дисциплінарних стягнень" ОСОБА_1 було винесено догану.

Ухвалою суду від 11.05.2022 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

Крім того, даною ухвалою також витребувано у Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області інформацію чи звертався ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 05.10.2021 року по даний час до органів поліції та органів прокуратури з заявами чи скаргами на дії працівників поліції при його адміністративному затриманні 05.10.2021 року.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 31.05.2022 року у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи на стороні відповідача Вінницької обласної прокуратури відмовлено, оскільки рішення у справі не впливає на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

01.06.2022 року до суду надійшла витребувана інформація.

17.06.2022 року представником відповідача подано додаткові пояснення у справі у яких остання вказала, що в ході проведеного службового розслідування, дисциплінарною комісією не було виявлено повідомлень від ОСОБА_1 про факт отримання інформації щодо наявності скарг на дії окремих працівників поліції при затриманні ОСОБА_2 у формі звернення на скорочений номер екстреного виклику поліції "102" або рапорту із відповідною доповіддю на ім`я керівника.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.

У судовому засіданні допитана в якості свідка інспектор Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 , яка надала суду покази, що під час затримання ОСОБА_2 та складання відносно нього протоколу про адміністративне затримання на запитання ОСОБА_4 , у затриманого скарги чи зауваження до дій посадових осіб органів поліції були відсутні. Із скаргами на дії працівників поліції буде звертатись самостійно.

Також у судовому засіданні допитаний в якості свідка член дисциплінарної комісії - заступник начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 , який суду надав покази щодо алгоритму дій, які повинен був вчинити ОСОБА_1 при виявленні факту, який міг би свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Зазначив, що про наявність факту, який міг би свідчити про вчинення кримінального правопорушення чи іншої події слугує протокол про адміністративне затримання ОСОБА_2 від 05.10.2021 року №108516.

Затриманий у графі протоколу "скарги, зауваження до дій посадових осіб органів поліції маю/не маю" зазначив про наявність відповідних скарг на дії працівників патрульної поліції, а саме: "до мене застосовували фізичну силу, що призвело до травми шиї, хоча опір мною не здійснювався".

Отже, позивач при виявленні факту, який міг свідчити про вчинення кримінального правопорушення чи іншої події, повинен був звернутись із рапортом з відповідною доповіддю на ім`я керівника, що позивачем зроблено не було.

Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

19.01.2022 року до Управління патрульної поліції у Вінницькій області від Вінницької обласної прокуратури надійшла вказівка заступника керівника Вінницької обласної прокуратури про усунення порушень вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та іншого законодавства при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян /а.с. 117-124/.

У даній вказівці зазначається, що Вінницькою обласною прокуратурою проведено перевірку дотримання прав осіб при застосуванні до них заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи службовими особами управління патрульної поліції у Вінницькій області.

За результатами проведеної перевірки в управлінні патрульної поліції у Вінницькій області виявлено численні порушення вимог КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015 (далі - Інструкція), під час оформлення протоколів про адміністративне затримання та прав затриманих в адміністративному порядку осіб.

Зокрема зазначено, що службові особи управління патрульної поліції у Вінницькій області нехтують правами затриманих в адміністративному порядку осіб на звернення із скаргами.

У протоколі про адміністративне затримання ОСОБА_2 від 05.10.2021 року №108516, затриманий у графі протоколу "скарги, зауваження до дій посадових осіб органів поліції" зазначив про наявність відповідних скарг на дії працівників патрульної поліції.

Однак, управлінням патрульної поліції у Вінницькій області ці скарги залишені без розгляду, доводи без відповідної перевірки, а заявнику не надано жодної інформації про результати розгляду поданих за результатами адміністративного затримання скарг.

Причинами вказаних порушень є перш за все неналежне виконання службових обов`язків працівниками управління патрульної поліції у Вінницькій області, ігнорування ними прав осіб та вимог чинного законодавства, а також є наслідком відсутності здійснення дієвого контролю за їх роботою відповідальними підрозділами управління, що потребує втручання та вжиття невідкладних додаткових заходів з метою їх усунення керівництвом управління патрульної поліції у Вінницькій області.

З урахуванням наведеного, Вінницька обласна прокуратура вимагала розглянути вказівку та вжити вичерпних заходів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства про адміністративні правопорушення, а також недопущення їх надалі.

За викладеними у вказівці порушеннями провести службове розслідування, за результатами якого вирішити питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності службових осіб управління патрульної поліції у Вінницькій області, з вини яких допущено зазначені порушення.

З метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливих порушень службової та виконавчої дисципліни окремими працівниками управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, які було виявлено при проведенні Вінницькою обласною прокуратурою перевірки діяльності управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції щодо стану організації та забезпечення покладених функцій і завдань при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних із обмеженням особистої свободи громадян, обставини якої викладено у вказівці про усунення порушень вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та іншого законодавства при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, яка надійшла із Вінницької обласної прокуратури 24.01.2022 року прийнято наказ №6 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" /а.с. 19-20/.

Із висновку службового розслідування від 08.02.2022 року, затвердженого начальником управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції ОСОБА_6 08.02.2022 року /а.с. 28-31/ вбачається наступне.

Опитаний у ході службового розслідування інспектор взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в наданих письмових поясненнях вказав, що 05.10.2021 року о 15.15 год., під час несення служби було затримано ОСОБА_2 , який на законну вимогу поліцейського виконати п. 2.4 ПДР не відреагував, намагався втекти.

Після затримання ОСОБА_2 був доставлений до ВП ВРУП ГУНП у Вінницькій області, де останньому було викликано ШМД № 12 та здійснено огляд лікарем, оскільки затриманий скаржився на біль у шиї.

За результатами огляду бригадою ШМД № 12 будь яких тілесних ушкоджень у затриманого виявлено не було, про що лікар засвідчив власним підписом у протоколі про адміністративне затримання.

ОСОБА_2 повідомив, що самостійно буде звертатись до відповідних органів із наявними претензіями стосовно його затримання.

Дисциплінарною комісією проаналізовано викладені факти у вказівці, пояснення, надані працівником поліції та сам бланк протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_2 серії A3 № 108516.

За результатами проведених заходів встановлено, що у графі протоколу "скарги, зауваження до дій посадових осіб органів поліції маю/не маю" зазначено про ряд претензій до дій працівників поліції, зокрема: "до мене застосовували фізичну силу, що призвело до травми шиї, хоча опір мною не здійснювався" /а.с. 24/.

Дисциплінарна комісія прийшла висновку, що в діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , наявний склад дисциплінарного проступку, що виразився у неналежному виконанні службових обов`язків, а саме положень частини 2 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затверджених наказом МВС від 08.02.2019 року №100.

Згідно з висновком службового розслідування, відповідно до статтей 11, 12, 13, 14, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України, Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України прийнято наказ №4 від 08.02.2022 року "Про застосування до працівників патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень".

Відповідно до пункту 29 вказаного наказу, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини 2 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затверджених наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України", до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

На переконання позивача наказ Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №4 від 08.02.2022 року "Про застосування до працівників патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення" в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді догани є протиправним, а тому його в цій частині слід скасувати.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону № 580-VIII Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону № 580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частинами 1, 2 статті 19 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Разом з тим, Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 року №2337-VIII, визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України вказано, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із статтею 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

Суд зазначає, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Згідно з частиною 1 статті 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Судом встановлено, що службове розслідування призначено згідно наказу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №6 від 24.01.2022 року.

Висновок службового розслідування затверджено 08.02.2022 року, тобто вимоги частини 1 статті 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України відповідачем дотримано.

Відповідно до частин 1-2 статті 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Висновок службового розслідування затверджено 08.02.2022 року, дисциплінарне стягнення до позивача застосовано наказом Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №4 від 08.02.2022 року, тобто визначений частиною 1 статті 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України строк дотримано.

Із матеріалів справи судом встановлено, що у протоколі про адміністративне затримання ОСОБА_2 від 05.10.2021 року №108516, затриманий у графі протоколу "скарги, зауваження до дій посадових осіб органів поліції маю/не маю" зазначив про наявність відповідних скарг на дії працівників патрульної поліції, а саме: "до мене застосовували фізичну силу, що призвело до травми шиї, хоча опір мною не здійснювався".

В ході проведення службового розслідування, здійснено аналіз викладених фактів у вказівці заступника керівника Вінницької обласної прокуратури про усунення порушень вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та іншого законодавства при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян /а.с. 117-124/, поясненнях ОСОБА_1 /а.с. 21-23/ та протоколі про адміністративне затримання ОСОБА_2 /а.с. 23-24/.

Встановлено, що у графі протоколу "скарги, зауваження до дій посадових осіб органів поліції маю/не маю" зазначено про ряд претензій до дій окремих працівників поліції.

За результатами проведених заходів в рамках службового розслідування, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що інспектору взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції Чорногузу Андрію Івановичу, в ході складання протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_2 від 05.10.2021 року №108516, який засвідчений підписом поліцейського, стало відомо про наявність скарги на дії працівників поліції, однак поліцейським не здійснено ряд заходів, передбачених законодавством.

Суд звертає увагу, що наказом Міністерства внутрішніх справ України №100 від 08 лютого 2019 року затверджено "Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події" (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку джерелом інформації про кримінальні правопорушення та інші події, зокрема, є:

1) заяви (повідомлення) осіб, які надходять до органу (підрозділу) поліції, особи, уповноваженої на здійснення досудового розслідування, або службової особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв (повідомлень);

2) самостійно виявлені слідчим (дізнавачем) або іншою посадовою особою органу (підрозділу) поліції з будь-якого джерела обставини кримінального правопорушення;

3) повідомлення осіб, які затримали підозрювану особу під час учинення або замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється в його вчиненні;

4) інше.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку №100, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції " 102" і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Відповідно до пункту 7 розділу II Порядку № 100 поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Однак, позивач не звернувся за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та рапортом на ім`я керівництва підрозділу поліції не доповів про виявлення ним вищевказаних обставин, що могли свідчити про кримінальне правопорушення або іншу подію, а відповідно порушив вимоги пунктів 1, 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 року № 100.

Посилання представника позивача, що відбирання заяв та скарг мав би здійснювати не позивач, а саме оперативний черговий ВП ВРУП ГУНП у Вінницькій області, адже відповідно до пунктів 1, 2, 3 розділу 6 наказу Міністерства внутрішніх справ України №440 від 23.05.2017 року та відповідно до Порядку ведення єдиного обліку заяв в органах внутрішніх справ, саме оперативний черговий забезпечує прийняття і реєстрацію заяв про вчинені кримінальні правопорушення, суд вважає безпідставними, оскільки такі доводи не звільняють позивача від обов`язку, як мінімум, довести рапортом щодо отримання інформації про кримінальне правопорушення або іншу подію керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки та суперечать вимогам до поліцейського, які передбачені частиною 2 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

З огляду на викладене, допущено бездіяльність щодо отриманої інформації, у спосіб викладу її затриманим у графі протоколу "скарги, зауваження до дій посадових осіб органів поліції", відповідно, позивач проігнорував вимоги законодавства, якими передбачено порядок дій поліцейського, який отримав інформацію про вчинене кримінальне правопорушення чи іншу подію, тобто позивач не вчинив відповідних дій, чим порушив частину 2 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" та вимоги Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, зокрема пункти 6,7.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд зазначає, що позивач отримавши інформацію про вчинення кримінального правопорушення чи іншу подію, як поліцейський був зобов`язаний доповісти рапортом з приводу отриманої інформації керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Однак, як встановлено матеріалами службового розслідування та знайшло підтвердження в ході розгляду справи і не заперечувалось позивачем, що відповідної доповіді рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки здійснено не було.

Тобто, в межах розгляду даної справи знайшов своє підтвердження належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Слід зазначити, що в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року №810/2073/16 викладено висновок, який полягає у наступному.

Вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відповідач правомірно притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани у зв`язку з вчиненням ним дисциплінарного проступку, який компрометує його як поліцейського та дискредитує поліцію цілому.

Щодо посилань представника позивача на те, що оскаржуваний наказ не містить усіх вимог, які ставляться до наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то суд зазначає наступне.

Як недолік оскаржуваного пункту наказу представник позивача зазначив відсутність посилань у ньому на пункти 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події.

Загальні підходи до оцінки недоліків форми рішення сформульовані Верховним Судом у постановах від 03 червня 2021 року у справі №160/8628/19, від 19 травня 2020 року у справі №820/2300/18, від 30 квітня 2020 року у справі №810/384/16, від 17 березня 2020 року у справі №808/4140/15, від 25 січня 2019 року у справі №812/1112/16, у яких Верховний Суд звертав увагу, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Судом встановлено, що як матеріали службового розслідування, так і оскаржуваний наказ містить посилання на загальні норми Закону України "Про національну поліцію", Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, а відсутність посилань на пункти 6, 7 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події не спростовує доведений факт вчиненого проступку та вини позивача.

Отже, хоча оскаржуваний пункт наказу містить недолік на який вказує представник позивача, однак вказаний дефект у оскаржуваному наказі не може слугувати підставою для визнання протиправним та скасування правильного за своєю суттю і законного рішення суб`єкта владних повноважень.

Вказаний наказ прийнятий суб`єктом владних повноважень обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин при визначенні виду дисциплінарного стягнення та спрямований на дисциплінування і не допущення в майбутньому подібних порушень працівниками Управління патрульної поліції у Вінницькій області.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 242, 243, 245, 246, 250, 257, 262, 268-273, 278, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця, 21010, ).

Повний текст рішення складено 22.06.2022 року.

Суддя Свентух Віталій Михайлович