Справа № 280/13122/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 червня 2022 року Справа № 280/13122/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати нарахованої пенсії ОСОБА_1 , за період з 18.03.2019 року по 30.04.2021 року зобов`язавши Головне управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити заборгованість по пенсії з 18.03.2019 року по 30.04.2021 року ОСОБА_1 , та виплатити компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати негайно після набрання судовим рішенням законної сили.

Крім того, просить суд зобов`язати Головне управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як суб`єкта владних повноважень, подати протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 04.01.2022 у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку з 18.03.2019, як одержувач пенсії за віком, зі статусом внутрішньо переміщеної особи.

18.03.2019 позивач звернувся до Приморського ОУПФУ в Запорізькій області (правонаступник - Головне управління ПФУ в Запорізькій області) за призначенням пенсії за віком.

Відповідно до протоколу призначення пенсії від 27.03.2019 позивачу призначено пенсію за віком з 18.03.2019. Пенсію обчислено при загальному стажі роботи 33 роки 2 місяці 16 днів.

Разом з заявою позивачем було надано довідки № 35, 37, 40, 41, 42 від 22.04.2014 про заробітну плату, видані архівом ВП „Управління допоміжного виробництва „Державного підприємства" „Торезантрацит" за період роботи з 26.11.1984 по 30.06.2000 років.

Приморським ОУ ПФУ в Запорізькій області (правонаступник Головне управління ПФУ в Запорізькій області) було відмовлено позивачу у врахуванні вищезазначених довідок, оскільки на час видання спірних довідок підприємство знаходилось на території, яка непідконтрольна українській владі.

Не погодившись з цим позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2020 року у справі №280/6190/19 позовну заяву позивача було задоволено в повному обсязі та зобов`язано відповідача здійснити з 18 березня 2019 року (з моменту призначення пенсії) перерахунок пенсії на підставі довідок №№35, 37, 40, 41, 42 від 22.04.2014 про заробіток, виданих архівом ВП „Управління допоміжного виробництва ,Державного підприємства" „Торезантрацит" за період з 26.11.1984 по 30.06.2000.

На виконання вищезазначеного рішення суду Головним управлінням ПФУ в Запорізькій області було проведено перерахунок пенсії позивачу з урахуванням довідок № 35, 37, 40,41,42 від 22.04.2014 про заробітну плату, виданих архівом ВП „Управління допоміжного виробництва „Державного підприємства" „Торезантрацит" за період роботи з 26.11.1984 по 30.06.2000 років, про що свідчить Рішення 17 від 22.04.2020 року.

Відповідач листом від 19.11.2021 №0800-0219-8/78807 повідомив позивача, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2020 року у справі №280/6190/19 відповідачем було здійснено відповідний перерахунок. Розмір пенсії після перерахунку становить 3196,56 грн., який ОСОБА_1 отримує щомісячно в повному розмірі починаючи з 01.05.2020 року, сума боргу за минулий період з 18.03.2019 року по 30.04.2020 складає 20976,78 грн. Щодо виплати коштів за минулий період, позивача повідомлено, що згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 788 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Додатково зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 року №1165 затверджено порядок, відповідно до якого в подальшому буде вирішуватись питання виплати пенсії за минулий період.

Позивач вважаючи дії відповідача щодо невиплати нарахованої пенсії за період з 18.03.2019 року по 30.04.2021 року протиправними, та вважаючи, що має право на компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з положеннями статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Виконання судового рішення може відбуватися у добровільному та примусовому порядку, а судовий контроль за виконанням рішення суду здійснює суд, що його ухвалив.

Так, позивач в обґрунтування доводів позовної заяви зазначає, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2020 року у справі №280/6190/19 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснило перерахунок пенсії позивача за період з 18.03.2019 року по 30.04.2021 року. Внаслідок проведення такого перерахунку позивачу донараховано пенсію в сумі 20976,78 грн.

В той же час суд зауважує, що вказаним судом рішенням відповідача зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивача, а також виплатити перераховану пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Тобто питання виплати позивачу недоплаченої пенсії в сумі 20976,78 грн. охоплюється рішенням суду у справі №280/6190/19 та належить до предмета його виконання.

Попри зазначене вище позивач, не погоджуючись з повнотою виконання цього рішення, звернувся до суду з новим позовом, фактичною підставою якого є незгода позивача з бездіяльністю пенсійного органу щодо виконання рішення суду від 05.02.2020 року у справі №280/6190/19 в частині виплати пенсії нарахованої у зв`язку з проведенням її перерахунку за період з 18.03.2019 року по 30.04.2020 року на виконання судового рішення.

Крім того, згідно довідки відповідача від 12.11.2021 позивачу нараховано пенсію з 18.03.2019 по 30.04.2020, а не як зазначає позивач по 30.04.2021, у розмірі 20976,78 грн.

Суд зауважує, що відповідно до положень ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з нормами частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Зазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Таким чином, суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 11.12.2020 у справі № 826/13146/18.

У відповідності до позовних вимог слідує, що позов в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати нарахованої пенсії ОСОБА_1 , за період з 18.03.2019 року по 30.04.2021 року зобов`язавши Головне управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити заборгованість по пенсії з 18.03.2019 року по 30.04.2021 року ОСОБА_1 фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2020 року у справі №280/6190/19.

Вважаючи дії ГУ ПФУ в Запорізькій області протиправними позивач обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача, вчинених (допущеної) при виконанні рішення суду. Однак, спірні правовідносини в даній справі між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, тому у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Однак, невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження, а вимоги про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яка допущена на виконання судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не можуть розглядатися.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а.

Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача при виконанні судового рішення у справі № 280/6190/19 порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), чи ініціювати питання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення згідно статті 378 КАС України, а не пред`являти новий адміністративний позов.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява в цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про виплату компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати негайно після набрання судовим рішенням законної сили, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Частиною 2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Отже, з урахуванням викладеного, суд зауважує, що нарахування та виплата суми пенсії ставить первинною подією щодо компенсації втрати частини пенсії, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати основної суми пенсії.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 10.07.2018 по справі №404/6317/16-а, від 25.10.2018 по справі № 420/1410/17, від 10.02.2020 по справі №134/87/16-а.

Як встановлено судом, позивачу пенсія була нарахована, але не виплачена, тому в даному випадку вимоги про зобов`язання відповідача про нарахування та виплату позивачу компенсації за несвоєчасну виплату пенсії (у зв`язку з порушенням строків їх виплати) є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то вимога про зобов`язання відповідача подати протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення також не підлягає задоволенню.

Виходячи з необхідності відмови судом у задоволенні позовних вимог позивача, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 22.06.2022.

Суддя О.В. Конишева