Справа № 620/502/22
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року Чернігів Справа № 620/502/22

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

позивача Рибцова Р.Р.,

представника позивача Руднєва О.О.,

представника відповідача Долі С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Рибцов Родіон Романович звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 та просить:

1. Визнати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 06 грудня 2021 року № 783, яким на ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби через службову невідповідність, протиправним та скасувати його.

2. Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді навідника 2-го танкового взводу 8-ї танкової роти 3-го танкового батальйону.

3. Зобов`язати командира військової частини виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що наказ про переведення позивача на посаду навідника гармати Т-64 до нього доведено не було. Також позивач зазначає, з його відрахування з навчання відбулося саме з причини раптового погіршення стану здоров`я. Окрім того, службове розслідування, стосовно нього, було проведено незаконно, поверхнево, неповно та не об`єктивно, без додержання законодавства України.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Наказом командира військової частини А1815 від 06 грудня 2021 року № 783 на ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби через службову невідповідність.

Не погодившись з таким наказом, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2021 №1933, проведено службове розслідування за фактом не проходження вхідного контролю на навчання за програмою підготовки навідників гармати танку Т-64 солдатом ОСОБА_1 навідником 2 танкового взводу 8 танкової роти 3 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно пояснень головного сержанта 3 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 майстер-сержанта Мозгового Олександра Володимировича стало відомо, що солдата ОСОБА_1 було направлено 02.11.2021, згідно посвідчення про відрядження від 01.11.2021 №687 (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2021 №255), до військової частини НОМЕР_2 смт. Десна для здобуття фахової підготовки, а саме навідник гармати танку Т-64. 08.11.2021 солдат ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_1 та доповів головному сержанту З танкового батальйону майстер-сержанту Мозговому Олександру Володимировичу про відрахування його з навчання за те, що він не пройшов вхідний контроль. У зв`язку з тим, що військовослужбовець захворів та написав рапорт про відрахування за власним бажанням.

Згідно пояснення навідника 2 танкового взводу 8 танкової роти 3 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 навідника солдата Назаренка Олександра Олександровича стало відомо, що з солдатом ОСОБА_1 до вибуття в 169-й навчальний центр Десна для проходження фахової підготовки проводились заняття та давалися завдання для самопідготовки по вивченню тестів для проходження курсу навчання.

02.11.2021 солдат Рибцов Р.Р. дійсно вибув на навчання до військової частини НОМЕР_2 для проходження фахової підготовки навідників гармати танку Т-64, згідно посвідчення про відрядження від 01.11.2021 №687 (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2021 №255).

08.11.2021 солдат Рибцов Р.Р. прибув до військової частини НОМЕР_1 та особисто повідомив солдата Назаренка О.О., що він був відрахований з навчання за власним бажанням тому, що не виявив бажання проходити фахову підготовку та написав рапорт про відрахування за власним бажанням.

Навідник 2 танкового взводу 8 танкової роти 3 танкового батальйону солдат ОСОБА_1 надавати пояснення відмовився, про що складено акт про відмову від надання пояснень.

Службовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець не пройшов вхідний контроль тому, що не виявив бажання проходити навчання та написав рапорт про відрахування за власним бажанням.

Крім того, службовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_1 притягувався протягом року до дисциплінарної відповідальності та має незняті дисциплінарні стягнення, а саме:

- «СУВОРА ДОГАНА» за невиконання розпорядження начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2021 № 04/111 оос/дск щодо не вибуття до району проведення Операції Об`єднаних Сил для виконання бойових завдань згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25.05.2021 №398 за результатом проведення службового розслідування;

- «ПОПЕРЕДЖЕННЯ ПРО НЕПОВНУ СЛУЖБОВУ ВІДПОВІДНІСТЬ», за невиконання розпорядження начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2021 № 04/182 оос/дск щодо повторного не вибуття до району проведення Операції Об`єднаних Сил для виконання бойових завдань згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 04.08.2021 №573 за результатом проведення службового розслідування.

Щодо твердження позивача про не доведення до нього наказу про переведення на посаду навідника гармати Т-64, а також того, що службове розслідування, стосовно нього, було проведено незаконно, поверхнево, неповно та не об`єктивно, без додержання законодавства України, суд зазначає наступне.

Ні факт не доведення до позивача наказу про його переведення на посаду навідника гармати Т-64 на порядок призначення та проведення сулжбового розслідування відносно нього, позивачем не оскаржується.

З досліджених судом доказів вбачається наступне.

Згідно рапорту за вх. 14439 від 01.11.2021 солдат ОСОБА_1 , розвідник - номер обслуги 1 розвідувального взводу розвідувальної роти справи та посаду здав, що засвідчується особистим підписом позивача.

Також згідно рапорту вх №14452 від 01.11.2021 солдат ОСОБА_1 справи та посаду навідника Т-64 2 взводу 8 роти 3 танкового батальйону прийняв, що засвідчив особистим підписом.

Виходячи з наведеного вбачається, що твердження позивача про не ознайомлення його з наказом про переведення на іншу посаду є не обгрунтованим.

Відповідно до п.3 розділу IV наказу Міністерства Оборони України «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» від 21.11.2017 № 608 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником).

Рибцов Р.Р. не скористався своїм правом на ознайомлення з актом та матеріалами службового розслідування, що підтверджено аркушем про відмову від доведення оскаржуваного наказу.

Більш того, ОСОБА_1 був ознайомлений про те, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) від 05.12.2021 №1933 проводиться розслідування, так як було складено акт про відмову від надання пояснень, який було складено в присутності 2-х свідків старшого солдата В. Сергієнко та С. Ігнатюка.

Щодо твердження позивача про відрахування його з навчання саме за станом здоров`я, суд зазначає наступне.

Військовослужбовці Збройних Сил України є громадянами України на яких поширюється законодавство України в галузі охорони здоров`я (Закон України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»).

Водночас військовослужбовці мають обов`язки щодо реалізації громадянських прав, які визначені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу» та Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.

Так, відповідно ст.254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут) військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

Статтею 255 Статуту передбачено, що амбулаторний прийом проводиться в медичному пункті військової частини лікарем (фельдшером) у години, встановлені розпорядком дня військової частини.

Відповідно ст.257 Статуту висновок про часткове або повне звільнення військовослужбовців строкової військової служби від занять, робіт, несення служби у наряді, а офіцерів та військовослужбовців військової служби за контрактом, - від виконання службових обов`язків дається лікарем, а у військових частинах, де лікар за штатом не передбачений, - фельдшером не більше ніж на шість діб.

В той же час ст.260 Статуту передбачає, що на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини.

У разі необхідності надання особі екстреної медичної допомоги у відповідності до Закону України «Про екстрену медичну допомогу», кожен громадянин України та будь-яка інша особа мають право звернутися за отриманням екстреної медичної допомоги до найближчого відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги чи іншого закладу охорони здоров`я, який може забезпечити надання такої допомоги.

Отже, у випадках, коли військовослужбовець потребує екстреної (невідкладної) медичної допомоги, він має право самостійно звернутися за медичною допомогою до найближчих закладів охорони здоров`я, в тому числі зателефонувавши до служби екстреної медичної допомоги за телефоном 103. При цьому військовослужбовець повинен повідомити медичним працівникам про те, що він перебуває на військовій службі у Збройних Силах України та доповісти безпосередньому командиру (начальнику).

Також, відповідно ст. 254 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей за відсутності за місцем проходження військової служби, навчальних (або перевірочних) і спеціальних зборів або за місцем проживання військовослужбовців військово-медичних закладів охорони здоров`я чи відповідних відділень або спеціального медичного обладнання, а також у невідкладних випадках медична допомога надається державними або комунальними закладами охорони здоров`я за рахунок Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

При цьому екстреною медичною допомогою вважається медична допомога, яка полягає у здійсненні працівниками системи екстреної медичної допомоги відповідно до Закону невідкладних організаційних, діагностичних та лікувальних заходів, спрямованих на врятування і збереження життя людини у невідкладному стані та мінімізацію наслідків впливу такого стану на її здоров`я.

Невідкладним станом людини відповідно до ст.3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» вважається раптове погіршення фізичного або психічного здоров`я, яке становить пряму та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людини або оточуючих її людей і виникає внаслідок хвороби, травми, отруєння або інших внутрішніх чи зовнішніх причин.

Відповідно п. 10 додатку до Порядку надання медичної допомоги у військово- медичних закладах і взаєморозрахунків за неї між військовими формуваннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 1999 р. N1923 невідкладним станом вважається: кома, ступор, судоми, шок (будь-якої етіології), асфіксія, кровотечі.

Рибцов Родіон Романович як до так і після повернення з навчального центру «Десна» до медичної роти військової частини А1815 не звертався, про стан здоров`я командуванню 3 танкового батальйону не доповідав.

Також з матеріалів наданих позивачем вбачається, що на момент направлення військовослужбовця на навчання згідно медичної карти амбулаторного хворого, запису 01.11.2021 скарг на здоров`я не мав.

Щодо тверджень позивача про незаконність звільнення з військової служби та незаконності наказу «Про результати службового розслідування» від 06.12.2021 №783.

Право видавати накази, в тому числі щодо призначення службових розслідувань належить виключно командиру військової частини в межах наданих повноважень, в тому числі на підставі абзацу сьомого статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно якої командир зобов`язаний встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.

Ані Дисциплінарний статут Збройних Сил України, ані Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (зі змінами) не містять обов`язку щодо ознайомлення з наказом про призначення службового розслідування будь-кого, а наказ містить лише вказівку командира військової частини про доведення його до особового складу в частині, що його стосується.

Крім того, жодним нормативно-правовим актом не заборонено завершувати службове розслідування раніше терміну, який визначений наказом командира частини.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.

Пунктом 1 Розділу VI Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 передбачено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Законом України від 24.03.1999 №551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут), статтями 1-5 якого установлено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається, у тому числі, шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно- історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України формування правової культури військовослужбовців.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності (стаття 6 Дисциплінарного статуту).

Згідно із статтею 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 48 передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені, зокрема, такі дисциплінарні стягнення: ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів.

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

З огляду на викладені норми Дисциплінарного статуту, підставою для застосування до військовослужбовця дисциплінарного стягнення є невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. При цьому, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок є дискреційними повноважень суб`єкта його накладення. Крім того, положення наведеного законодавства, не містять жодних застережень щодо необхідності дотримання послідовності при застосуванні до осіб дисциплінарних стягнень, а передбачають необхідність застосування до особи, якою вчинено дисциплінарний проступок, дисциплінарного стягнення, співрозмірного з вчиненим нею проступком та з урахуванням обставин його скоєння.

Враховуючи наведене, під час службового розслідування було правомірно встановлено та підтверджено порушення позивачем військової дисципліни, яке виразилось у свідомій відмові щодо проходження навчання у військової частини А1414 для проходження фахової підготовки навідників гармати танку Т-64, яке у свою чергу, виразилось у поданні відповідного рапроту.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховувалися: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Однак, аналізуючи доводи позивача щодо необґрунтованості застосування до нього найсуворішого дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного проступку, військова частина А1815 виходила з того, що підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

Крім того, Дисциплінарний статут Збройних Сил України не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Також слід зазначити, що згідно абзаців 2,3 пункту 6.5 наказу Міністра оборони України «Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» від 10.04.2009 № 170 у разі невиконання програми фахової підготовки або відмови від подальшого навчання, а також у разі виявлення недисциплінованості військовослужбовці відраховуються з навчання та направляються до військових частин, з яких вони були відряджені на підготовку до навчальних частин (центрів) та військових навчальних закладів. До військових частин надсилаються також витяг із наказу про відрахування з навчання та документи, що були підставою для цього.

На підставі отриманих документів командири військових частин стосовно відрахованих з навчання військовослужбовців приймають рішення про призначення на посади, що не передбачають фахову підготовку в навчальних центрах, або припиняють (розривають) контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України та звільняють з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Звільнені військовослужбовці направляються до військового комісаріату для постановки на військовий облік за реєстрацією місця проживання чи перебування.

Таким чином, командир військової частини А1815, розглянувши матеріали службового розслідування, зважаючи на характер вчиненого правопорушення, рівень знань про військову службу, підрив боєвої готовності підрозділу, вчинення правопорушення в умовах особливого періоду, нездачу вхідного контролю в навчальному центрі «Десна», порушення вимог ст. 11,16,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України відповідно до ст.ст. 5, 45, 48, 55, 102 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України скористався своїм правом та дійшов висновку про необхідність накладення на солдата ОСОБА_1 , навідника 2 танкового взводу 8 танкової роти 3 танкового батальйону дисциплінарного стягнення у вигляді «звільнення з військової служби через службову невідповідність».

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову Рибцова Родіона Романовича необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (вул.Івана Богуна, буд.80, кв.1, м.Новгород-Сіверський, Чернігівська область,16000) до військової частини НОМЕР_1 (смт.Гончарівське,Чернігівський район, Чернігівська область,15558) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 20 червня 2022 року.

Суддя С.Л. Клопот