Справа № 711/460/22
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/460/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Позарецької С.М.,

при секретарі - Осадчій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06.01.2022ро., позивач, керуючи автомобілем н/з НОМЕР_1 біля будинку №228 по вул. Надпільна в м. Черкаси був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили, що він порушив п.2.1 а) ПДР України, оскільки був позбавлений такого права на підставі постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28.12.2021р. Позивач повідомив працівникам поліції, що про такий факт йому нічого не відомо, оскільки він знаходився на лікуванні і не був присутнім на судовому засіданні. Крім того, повідомив, що постанова не набрала законної сили, а тому відсутній склад адмінправопорушення. Заперечення позивача були проігноровані і 06.01.2022р. щодо нього була винесена постанова про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП і накладено штраф у розмірі 20400грн.

Вважає постанову необгрунтованою та такою, що підлягає до скасування. Крім того, вказав, що постанова не відповідає фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного, просить суд скасувати постанову від 06.01.2022р. та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою суду від 09.02.2022р. поновлені строки на оскарження постанови від 06.01.2022р., відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду по суті.

Відповідачем відзив на позов подано не було.

В судове засіданні позивач та його представник не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги просять задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.

Враховуючи думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:

спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно - правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 06.01.2022р. подій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, перетнув подвійну суцільну лінію, що розділяє зустрічні потоки, при цьому, був позбавлений права керування ТЗ постановою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 28.12.2021р., чим порушив п.2.1 а) ПДР України. Працівником патрульної поліції Позіхайло А.А. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення останнього до адмінвідповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП. Постанову ОСОБА_1 отримав 11.01.2022р., про що свідчить розписка.

Крім того, у постанові зазначено, що правопорушення фіксувалось відеозаписом з нагрудної камери 468619, 472922 та відеореєстратора службового автомобіля 3392.

Крім того, встановлено, що постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28.12.2021р. (справа №711/7285/21) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000грн. та позбавлено на один рік права керування транспортними засобами. Вказане судове рішення набрало законної сили 10 січня 2022р.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 8 ч.1 статті 23 Закону «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право зупиняти транспортні засоби якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - передбачено накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п.2.1 а) ПДР України).

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем, на якого, в силу ч. 2 ст. 77 КАС України, покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та переконливих доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73 КАС України, які б підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, за яке його було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400грн. Слід зазначити, що постанова суду від 28.12.2021р., винесена відносно ОСОБА_1 , станом на час події 06.01.2022р. була такою, що не набрала законної сили, а тому вважати, що ОСОБА_1 порушив ПДР України та норми ч.4 ст. 126 КУпАП, не можливо. Крім того, відповідач не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, є недоведеним, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого оскаржувана позивачем постанова від 06.01.2022 року підлягає до скасування. Між тим, як на думку суду, відсутні підстави для закриття провадження по адміністративній справі, враховуючи норми ч.3 ст. 286 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову рядового поліції батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Позіхайла А.А. серія ЕАО №5209661 від 06.01.2022р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 20400грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 01.06.2022р.

Головуючий: С. М. Позарецька