Справа № 375/864/21
Суддя: Чорненька О. І.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 375/864/21
Провадження № 2-а/375/5/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді Чорненької О.І.

при секретарі судового засідання Киричок В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне, в порядку спрощеного позовного провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з положенням частини 4 статті 229 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 131611 від 24.06.2021, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції сторін

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області із позовом про скасування постанови серії БАВ № 131611 від 24.06.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за частиною 2 статті 122 КУпАП, винесеної інспектором ВРПП Бучанського РУП ГУНП в Київській області Зєваєвим А.О.

Свої вимоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, позивач обґрунтовує тим, що відповідач незаконно виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки ним не було порушено жодних вимог Правил дорожнього руху, однак його автомобіль було зупинено працівником поліції. Незважаючи на безпідставність та незаконність підстав зупинки автомобіля, працівником поліції було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за здійснення виїзду на смугу зустрічного руху при цьому перетнувши подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки (пунктом 1.3 додатку 2 розділу 34 ПДР) та неувімкнення аварійної світлової сигналізації при зупинці автомобіля працівниками поліції (підпункт б) пункту 9.9 ПДР).

Позивач зазначає, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відовідальності не містить доказів його вини та порушує його право на презумцію невинуватості.

Також позивач зазначає, що він дійсно того дня рухався за зазначеним у постанові маршрутом, однак вважає, що на смугу зустрічного руху не виїзжав, суцільну подвійну смугу не перетинав. На його переконання, в інспектора не було підстав для зупинення його автомобіля та накладення адміністративного стягнення. Інспектор зупинив його автомобіль через те, що він за кілька хвилин до цього не надав переваги при маневрі по перевлаштуванні на іншу смугу дорожного полотна. Такі "зухвалі" його дії вочевидь розлютили інспектора і останній знайшов формальний привід для зупинки його автомобіля та не заслухавши жодних доводів та пояснень, виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин позивач не погоджується з притягненням його до адміністративної відповідальності, постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною, постановленою з порушенням вимог КУпАП, тому просить її скасувати а провадження відносно нього закрити.

Крім того, просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на сплату судового збору у сумі 454 гривні.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що позов не визнає та просить у його задоволенні відмовити.

Свою позицію обгрунтував тим, що позивачем дійсно було допущено порушення правил дорожнього рух, яке було належним чинорм зафіксоване. Інспектор, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності діяв у межах чинного законодавства та своїх службових повноважень.

Вважає доводи позивача про незаконність складеної постанови хибними, а позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими.

Просить у задоволенні позову відмовити.

З приводу стягнення судових витрат зазначає, що справа є незначної складності, а тому заявник має право на компенсацію судових витрат лише за умови доведеності що вони були фактичними та неминучими.

Позивачем надано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач наголошує на тому, що відповідач не надав суду жодних доказів, які були витребувані судом. Також відповідачем не надано суду жодних доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того позивачем наголошено, що відзив на позов містить "лише сліпе цитування законів та правил дорожнього руху", а тому вимоги відповідача є безпідставними та не підкріплемини жодними доказами або ж фактичними даними.

Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення

Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 14.07.2021.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 19 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд відповідно до вимог ст. 286 КАС України.

Зазначену ухвалу поштовим зв`язком скеровано сторонам у справі. Відповідачеві разом з ухвалою, направлено копію позовної заяви разом з доданими до неї документами.

Відповідач, упродовж визначеного законом строку, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не визнає та просить суд у його задоволенні відмовити.

Разом з тим, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направив. Однак, у відзиві на позов зазначено про розгляд справи у відсутності представника Головного управління.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Натомість через канцелярію суду подав клопотання про розгляд позову у його відсутності.

Крім того, позивачем при поданні позовної заяви було заявлено клопотання про витребування у відповідача доказів, зокрема тих, які зазначені у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності та доводять вчиненння ним адміністративного правопорушення.

Зазначене клопотання позивача Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 19.07.2021 було задоволено та зобов`язано відповідача надати зазначені у оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності докази вчинення та фіксації адміністративного правопорушення.

Однак, відповідачем зазначену ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області не виконано та не надано витребуваних доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.4 ст.229 КАС України.

Обставини справи встановлені судом

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що старшим інспектором ВРПП Бучанського РУП ГУНП в Київській області Зеваєвим А.О. 24 червня 2021 року винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №131611.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало те, що останній 24.06.2021 о 06 годині 36 хвилин рухаючись автомобілем BMW x6 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Вишневе Київської області по вулиці В.Стуса, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, при цьому перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки. Крім того, після зупинення працівниками поліції, не увімкнув аварійну сигналізацію, чим порушив пункту1.3 додатку 2 розділу 34 та пункт 9.9 Правил дорожнього руху. здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ позначених дорожнім знаком 5.8, чим порушив вимоги п. 17.1. Правил дорожнього руху.

Зазначений факт став підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 9.9. ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: б) у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Разом з тим, ч. 2 ст. 122 КУпАП ( в редакції станом на 24.06.2021) передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11. 2015 за № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, електронними доказами.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Саме відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до частини 2, 3 статті 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як убачається із матеріалів справи представником відповідача не надано жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, окрім оскаржуваної постанови.

Більш того, доказом вчинення правопорушення є сама оскаржувана постанова. Однак зазначена постанова є саме предметом спору і не може розглядатись як доказ вчинення адміністративного правопорушення за відсутності інших доказів, оскільки постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у своїй постанові 26.04.2018 по справі №338/1/17, зокрема зазначивши, що саме по собі описання правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого порушення. Така постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, в порушення зазначених норм відповідачем жодними допустимими доказами не доведено факт вчинення позивачем адміністративного порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на положення ст.ст.122, 245, 280 КУпАП особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАПє протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів правомірності винесення оспорюваної постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та не доведено вини позивача у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення за стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що не може бути підтвердженням порушення позивачем ПДР України лише сама постанова серії БАВ № 131611 від 24 червня 2021 року, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів, які б повністю спростовували доводи позивача в обґрунтування відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Тобто, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень не довів правовірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.

Доказування в адміністративному судочинстві не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, однак доказів, які б підтвердили факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що підтверджують адміністративну відповідальність, відповідачем не надано, а судом таких обставин не встановлено, а тому постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення є не законною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позову судовий збір у сумі 454 гривні.

Керуючись статтями 2, 9, 16, 77, 122, 132, 134, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 293 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Київській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 24 червня 2021 серії БАВ №131611 - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії БАВ №131611 від 24 червня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену старшим інспектором ВРПП Бучанського РУП ГУНП в Київській області Зеваєвим А.О.

Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді сплаченого при поданні позову судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, який сплачений позивачем відповідно до квитанції № 33-1173К від 05.07.2021 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 11 квітня 2022 року.

Повне наіменування сторін

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тел. моб. НОМЕР_3 , ел. адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідач: Головне Управління Національної поліції в Київській області, , адреса для листування: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ел. адреса: .

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА