Справа № 120/2499/22-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 червня 2022 р. Справа № 120/2499/22-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Левківське" до відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправної та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Левківське" звернулось в суд з адміністративним позовом до відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправної та скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю прийнятої постанови про застосування адміністративно-господарських санкцій на загальну суму 8500 грн.

Позивач зазначає, що загальна вага транспортного засобу відповідає ваговим нормам, але перевізник не може проконтролювати дотримання вагових норм під час перевезення сипучого вантажу саме по осях. Методика, відповідно до якої відповідач повинен здійснювати процес навантаження на вісь не затверджено, тому неможливо зважувати транспортні засоби з сипучим вантажем, оскільки під час руху змінюється розподіл навантажень на вісі транспортного засобу, що унеможливлює встановлення факту порушення вагових парламентів при зважуванні сипучого вантажу.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 01.03.2022 року розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для надання відзиву.

Відповідач надав суду відзив, в якому позов не визнає, оскільки при здійсненні перевірки водій не надав дозвіл на перевезення вантажу. Відсутність методики не може бути підставою для звільнення перевізників від відповідальності за перевищення вагових параметрів. Зазначає, що зважування транспортного засобу проводилось працівниками Укртрансбезпеки належною вимірювальною технікою, відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 21.12.2021 року у пункті габаритно-вагового контролю на а/д М- 05 Київ-Одеса 452 км+811м посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 разом з причепом WEILTON реєстраційний номер НОМЕР_2 що використовувався перевізником СТОВ "Левківським".

Посадовими особами Південного правління укртрансбезпеки виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень (без дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів - у разі неподільного вантажу), встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF реєстраційний номер MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 разом з причепом WEILTON реєстраційний номер НОМЕР_2 встановлено фактичне навантаження на строєну вісь - 23.33 тон, при допустимих 22 т.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 328011 від 21.12. 2021 року;

Акт про перевищення транспортних засобом нормативно вагових параметрів № 0069795 від 21.12.2021 року;

Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0067699 від 21.12.2021 року.

09.02.2022 року проводився розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно акту № 328011 від 21.12.2021 року та зафіксованих матеріалів перевірки вагового контролю.

За результатом розгляду якого прийняте рішення про винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 337046 від 09.02.2022 року, за порушення абз. 14 част. 1 ст., 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10 % при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або неподільного вантажу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся в суд з цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Положенням про Державну службі України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Статтею 3 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті № 1567 від 08.11.2006 передбачено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За статтею 33 Закону України від 08 вересня 2005 року № 2862-IV "Про автомобільні дороги" (далі - Закон № 2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

За пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Позивач зазначає, що ним перевозився подільний вантаж, який може переміщуватись по всіх осях транспортного засобу під час руху, тому зважування не може дати достовірних результатів.

З даного приводу слід акцентувати увагу, що автомобіль на ваги заїжджає повільно зі швидкістю 5-6 км на годину, тому така швидкість руху не може привести до зміщення вантажу (аналогічна позиція висловлена у постанові ВС по справі № 803/1540/16 від 24.07.2019).

Щодо доводів про відсутність методики виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі та вказане є підставою для виникнення об`єктивних сумнівів у достовірності результатів зважування, слід вказати таке.

Дійсно, на момент виникнення спірних правовідносин, відсутня затверджена Мінекономрозвитком методика виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі, якою мали б керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Водночас, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України № 3353-ХІІ, статті 33 Закону № 2862-IV визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач, суд вважає, що відповідачем правомірно проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу.

Наведене узгоджується з нормативним регулюванням, а саме скасування постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 671 пункту 19 Порядку № 879, в якій було вказано про те, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку, а пунктом 2 Порядку №879, на який посилається позивач, надаються тільки визначення понять застосованих у Порядку.

Отже, законодавець виключив норму про необхідність застосування будь-якої затвердженої методики визначення у спірних правовідносинах.

Позивач також обґрунтовує позовні вимоги тим, що загальна вага автомобіля не перевищувала нормативно допустимої ваги 44 т., а перевізник не може контролювати дотримання вагових норм на вісі під час перевезення сипучого вантажу - перевозився ячмінь.

Матеріали справи свідчать, що загальна вага транспортного засобу складає 40 т, що не перевищує нормативно допустиму вагу 44 т, але підставою для прийняття спірної постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу стали результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки MAN, що засвідчили фактичне навантаження на строєну вісь 23,33 т, при допустимих 22 т.

Відповідальність згідно санкції ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовується саме до перевізників подільних вантажів за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм: загальної ваги транспортного засобу та перевищення ваги на вісь відповідно до норм встановлених п. 22.5 ПДР.

Відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху. Правилами дорожнього руху передбачено п. 22.5, що рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на строєні осі понад 24 т у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до цих результатів вагові параметри вказаного транспортного засобу перевищують встановлені законодавством габаритно-вагових норми від 5 відсотків до 10 відсотків при перевезенні подільного вантажу на строєну вісь, фактична вага 23,33 т замість нормативно допустимої 22 т, що є правопорушенням передбаченим ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", тому відповідачем правомірно застосований до позивача адміністративно-господарський штраф та спірна постанова скасуванню не підлягає.

Також безпідставним, на думку суду, є посилання позивача на невідповідність зважувального обладнання вимогам законодавства, з огляду на таке.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255 затверджено Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених.

Відповідно до п. 8. Вимог, вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.

Відповідно до п. 9 Вимог, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

При цьому, судом встановлено, що посадовими особами Укртрансбезпеки проводилось зважування за допомогою ваг, які мають періодичну повірку та відповідають вимогам законодавства, що підтверджується відповідним свідоцтвом № 35-02/4127, яке є чинним до 26.05.2022 року про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26.05.2021 року.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивач не надав суду доказів протиправності постанови відповідача, тому позов задоволенню не підлягає.

Окремо суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок судів наводити підстави для свої рішень не означає необхідність відповідати на кожен аргумент сторін на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Судові витрати не розподіляються та покладається на позивача, оскільки у задоволені позову відмовлено .

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Левківське" до відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправної та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович