Справа № 280/12027/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2022 року м. Дніпросправа № 280/12027/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року (суддя Калашник Ю.В.) у справі №280/12027/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком з 30.07.2020 відповідно до ст.ст. 26, 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки та виплати відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - 2017-2019 роки, та виплатити недоплачений її розмір, з урахуванням різниці, що була виплачена раніше, починаючи з 30.07.2020;

зобов`язати відповідача виплатити позивачу відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення - 30.07.2020, з урахуванням призначення пенсії за віком відповідно до ст.ст. 26, 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з показниками середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що з 15.04.2009 їй призначено пенсію по вислузі років, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, а 30.07.2020 позивачка, після досягнення пенсійного віку, звернулася до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зазначала, що Пенсійним фондом неправомірно під час призначення пенсії за віком, відповідно до положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, взято показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки, оскільки відповідно до приписів Закону України Про загальнообов`язкове

державне пенсійне страхування пенсія повинна розраховуватись із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки. Також, позивачка вважала, що Пенсійним фондом їй протиправно відмовлено у виплаті грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій. З цих підстав просила позов задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки з 30.07.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.

В частині заявлених вимог щодо зобов`язання відповідача виплатити позивачці відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відмовлено.

Рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог, мотивовано тим, що право на отримання грошової допомоги, яка передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виникає у особи, зокрема, за умови неотримання особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії. Встановивши, що у спірному випадку до призначення пенсії за віком позивачка була одержувачем пенсії за вислугу років, суд дійшов висновку, що вказані обставини позбавляють позивачку права на отримання грошової допомоги у відповідності до п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в частині незадоволених позовних вимог, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду, в оскаржуваній частині, скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилається на те, що висновки суду першої інстанції щодо отримання позивачкою до призначення пенсії за віком пенсії за вислугу років зроблені за відсутності належних доказів на підтвердження такого факту, а позивачкою такі обставини заперечуються. З цих підстав позивачка вказує на те, що оскільки нею призначена пенсія за вислугу років фактично не отримувалась, то вона має право на призначення та виплату грошову допомогу на підставі п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що з 15.04.2009 позивачці призначено пенсію за вислугою років, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, як працівнику в галузі освіти.

30.07.2020 позивачкою до Головного управління ПФУ в Запорізькій області подано заяву про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За заявою позивачу призначено пенсію за віком.

17.08.2021 позивачкою подано заяву до відповідача про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 28.08.2021 №11801-11648/Ф-02/8-0800/21 позивачку повідомлено про відсутність підстав для виплати грошової допомоги у розмірі десяти мінімальних пенсій, оскільки позивачці раніш була призначена пенсія за вислугу років.

Не погодившись з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги, позивачка звернулась до суду із вказаним позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено позивакою, оскаржено в частині незадоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обґрунтованості, в частині незадоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з: 1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах; 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

При цьому, за умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Також, законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

Отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем, як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

Такі правові висновки суду першої інстанції узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 22.02.2018 у справі №310/3774/17, від 27.11.2018 у справі № 328/1619/17(2-а/328/80/17), від 11.07.2019 у справі №350/294/16-а та від 02.03.2020 у справі №175/4084/16-а(2-а/175/86/16).

Як свідчать матеріали справи 15.04.2009, за заявою позивачки, їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується протоколом №1136 від 21.04.2009 (а.с.36).

Згідно з наданою довідкою пенсія за вислугу років була фактично нарахована позивачці за період з 15.04.2009 по 20.04.2009 у розмірі 402,87грн. і вказані суми пенсії були направленні для поштового відділення для виплати (а.с.34).

Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачці до призначення пенсії за віком вже призначалася та нараховувалася пенсія за вислугу років.

При цьому, аргументи позивачки про те, що вона суми пенсії фактично з поштового відділення не отримувала, не можуть свідчити про наявність у неї права на отримання грошової допомоги, оскільки законодавство не ставить в залежність виникнення такого права від можливості чи неможливості отримання фактично нарахованої пенсії, чи від причин неотримання призначеної та перерахованої органом ПФУ пенсії.

З цих підстав, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог щодо зобов`язання відповідача виплатити позивачці відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення, в оскаржуваній позивачкою частині, з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року по справі №280/12027/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 16.06.2022

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк