Справа № 160/2660/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/2660/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року (головуючий суддя Врони О.В.)

у справі №160/2660/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , через свого представника, звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

-визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зарахуванні до загального страхового стажу позивачки періоду навчання з 01.09.1996 по 12.06.2001 у Дніпропетровському державному технічному університеті залізничного транспорту, у призначенні пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 на підставі заяви про призначення пенсії №316 від 10.12.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1996 по 12.06.2001 у Дніпропетровському державному технічному університеті залізничного транспорту;

- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №316 від 10 грудня 2020 року про призначення пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020;

- з 13 грудня 2020 року призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено у зарахуванні позивачці до загального страхового стажу періоду її навчання з 01.09.1996 по 12.06.2001 з підстав ненадання довідки із зазначенням форми навчання, а також у призначенні пенсії за віком на підставі п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивачкою надавались органу Пенсійного фонду всі належні докази на підтвердження періоду її навчання у Дніпропетровському державному технічному університеті залізничного транспорту із зазначенням періоду та форми навчання: диплом, додаток до диплома, трудова книжка. Підставою відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідачем визначено відсутність необхідного віку відповідно до п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», втім позивачка просила призначити пенсію за віком відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», маючи для цього всі підстави.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1996 по 12.06.2001 у Дніпропетровському державному технічному університеті залізничного транспорту, у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 на підставі заяви про призначення пенсії №316 від 10.12.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1996 по 12.06.2001 у Дніпропетровському державному технічному університеті залізничного транспорту.

Повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №316 від 10 грудня 2020 року про призначення пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що у цій справі підлягають застосуванню саме норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, а не Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», як помилково вважає відповідач. При цьому суд встановив, що позивачка на час звернення до органу Пенсійного фонду має достатній вік та загальний стаж роботи, необхідні для призначення пенсії за Списком №1. Щодо зарахування до загального стажу позивачки періоду її навчання з 01.09.1996 по 12.06.2001 суд дійшов висновку, що вказаний період підтверджений позивачкою належними документами, що дозволяють відповідачу зарахувати його до загального трудового стажу.

Відмовляючи в частині позовних про призначення, нарахування та виплати позивачці пенсії з 13.12.2020, суд першої інстанції зазначив, що у спірних правовідносин такі повноваження є виключною компетенцією пенсійного органу, оскільки на час розгляду справи пенсія ще не призначена.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції у частині відмовлених позовних вимог, представник позивачки подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм чинного законодавства, просить скасувати рішення суду у цій частині та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не врахував, що повторний розгляд заяви позивачки від 10.12.2020 не захистить права та інтереси позивачки, оскільки це не дає гарантії того, що відповідач і надалі не буде зловживати своїм статусом та незаконно вимагати додаткових документів та відмовляти в призначенні пенсії з аналогічних підстав. Представник позивачки зазначає, що вирішення питання про призначення позивачці пенсії за віком не є дискреційними повноваженнями відповідача. Вимога призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком за Списком №1 не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії не захистить її права в повній мірі.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з визначених вказаною правовою нормою повноважень суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення суду першої інстанції та доводів і вимог, викладених в апеляційній скарзі, питання законності та обґрунтованості рішення суду в частині задоволених позовних вимог не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції в межах цього апеляційного провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.12.2020 звернулась із заявою встановленої форми до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через портал електронних послуг Пенсійного фонду України, вх. № 316 від 10.12.2020, про призначення пенсії за віком, до якої подані документи, зокрема, трудова книжка НОМЕР_1 , диплом НОМЕР_2 , додаток до диплому про вищу освіту НР № 14412451, довідка про підтвердження наявного трудового стажу № 918 від 30.11.2020, витяг з наказів про атестацію робочих місць за умовами праці за Списком № 1.

Одночасно позивачка подала заяву щодо призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, в якій просила:

зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 періоди роботи: з 24.07.2001 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 16.12.2008, з 18.12.2008 по 23.12.2008, з 26.12.2008 по 05.01.2009, з 07.01.2009 по 08.01.2009, з 10.01.2009 по 13.01.2009, з 15.01.2009 по 15.01.2009, з 18.01.2009 по 20.01.2009, з 22.01.2009 по 22.01.2009, з 24.01.2009 по 27.01.2009, з 30.01.2009 по 17.06.2009, з 23.06.2009 по 26.07.2015, з 06.08.2015 по 17.07.2016, з 28.07.2016 по 02.07.2017, з 13.07.2017 по 02.08.2017, з 03.08.2017 по 01.09.2018, з 13.09.2018 по 01.09.2019, з 03.09.2019 по 30.11.2020 майстром шляховим управління залізничного транспорту у виробництві «гірничі роботи» в Акціонерному товаристві «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»;

з 13.12.2020 (після виповнення заявницею 45 років) призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020.

Листом №0400-010303-8/119964 від 15.12.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило про відмову в призначенні пенсії з тих підстав, що для зарахування до загального стажу роботи періоду навчання з 01.09.1996 по 12.06.2001 необхідно надати довідку із зазначенням форми навчання. Також органом Пенсійного фонду України вказано про відсутність у позивачки права на пенсію відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки на дату звернення за призначенням пенсії заявниця не досягла передбаченого законом віку.

Позивачка, вважаючи таку відмову протиправною, оскаржила її до суду.

При цьому, як встановлено вище, позивачкою, окрім іншого, заявлені позовні вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути її заяву № 316 від 10.12.2020 про призначення пенсії за віком та з 13.12.2020, а також позовні вимоги про зобов`язання відповідача з 13 грудня 2020 року призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020.

Переглядаючи справу в частині висновків суду про відмову в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача з 13.12.2020 призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком за Списком №1, суд апеляційної інстанції з огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, вважає за необхідне зазначити таке.

З огляду на зміст листа відповідача повідомлення про відмову в призначення пенсії від 15.12.2020 на заяву позивачки від 10.12.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку Пенсійним органом не прийнято рішення за наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, оскільки означений лист за своєю суттю не є таким рішенням в розумінні Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За правилами ст. 82 цього Закону документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1058-IV, як зазначено в його преамбулі, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Частиною п`ятою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п.1.7 наведеного вище Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів.

Перелік документів, необхідних для призначення пенсії, міститься в п.2.1 вказаного Порядку.

За правилами п.4.1 наведеного вище Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно з п.4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку №22-1).

Відповідно до п.4.7 цього ж Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Виходячи з аналізу наведених норм, підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Фактичні обставини у справі свідчать, що позивач має всі необхідні умови і має право на призначення пенсії, реалізація якого повинна здійснюватися у встановленому національним законодавством порядку.

В спірному випадку відповідач, повідомляючи позивача листом від 15.12.2020 про відмову в призначенні пенсії, фактично не розглянув по суті заяву позивача від 10.12.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, що і зумовило пред`явлення позивачем в межах цієї справи позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №316 від 10 грудня 2020 року про призначення пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, які були задоволені судом першої інстанції.

Задоволення позову в цій частині виключає зобов`язання відповідача в примусовому (судовому) порядку прийняти відповідне, конкретне рішення, оскільки згідно наведених вище правових норм саме відповідач є уповноваженим органом для призначення пенсії і прийняття певного рішення залежить від результатів розгляду поданих заявником документів, що віднесено до виключної компетенції органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до Рекомендацій № К(80)2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятим Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 термін «дискреційне повноваження» означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Отже, дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з`ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Доводи в апеляційній скарзі, що повторний розгляд заяви позивачки від 10.12.2020, про що саме в просила позивачка в позовній заяві, не дає гарантії того, що відповідач і надалі не буде зловживати своїм статусом та незаконно вимагати додаткових документів та відмовляти в призначенні пенсії з аналогічних підстав, суд апеляційної інстанції не приймає в якості підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача прийняти відповідне рішення, оскільки ці доводи гарантуються на припущеннях і не відповідають завданню адміністративного судочинства, закріпленого в ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі №160/2660/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко