Справа № 160/23507/21
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2022-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо не зарахування до загального страхового стажу, який дає йому право на пенсію за віком усіх періодів відповідно до трудової книжки №265 від 04.10.1985 року та періоди роботи згідно з архівними довідками №464-Щ та №465-Щ від 30.09.2021 року за періоди з 01.01.1984 року по 31.12.2000 року, і з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати йому до загального страхового стажу для призначення пенсії за віком періоди за записами трудової книжки №265 від 04.10.1985 року та періоди роботи згідно з архівними довідками №464-Щ та №465-Щ від 30.09.2021 року за періоди з 01.01.1984 року по 31.12.2000 року, та з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року, і врахувати відповідно заробітну плату за такі періоди, та провести перерахунок його пенсії з моменту настання права на пенсію, а саме з 30.11.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На виконання вимог ухвали суду - 28.12.2021 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву. В даному відзиві відповідач-1 зокрема зазначає про таке, що ОСОБА_1 звернувся 01.11.2021 року до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Заява позивача про призначення пенсії за віком та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням ПФУ у Львівській області. Рішенням Головного управління ПФУ у Львівській області від 04.11.2021 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком через відсутність загального страхового стажу 28 років. З огляду на вищезазначене, Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області не розглядало заяву позивача про призначення пенсії по суті та не приймало рішення про відмову в призначенні пенсії. Зважаючи на викладене, відповідач-1 просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 31.01.2022 року було залучено до участі у справі другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
На виконання вимог ухвали суду - 13.04.2022 року Головне управління ПФУ у Львівській області подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що при розгляді наданих позивачем документів було виявлено відсутність загального страхового стажу 28 років. Загальний страховий стаж позивача складає 20 років 08 місяців 26 днів. Позивача одночасно було повідомлено, що зарахувати відомості з трудової книжки №265 від 04.10.1985 та архівної довідки від 30.09.2021року №464-Щ про відпрацьовані вихододні ОСОБА_1 в колгоспі ім.Карла Маркса, КСП Південне Криничанського району Дніпропетровської області за період з 01.01.1984 року по 31.12.2000 року немає підстав, оскільки трудова книжка заповнена із порушенням вимог Інструкції про ведення трудових книжок №162 від 20.06.1974 року. Так, на титульному аркуші наявне виправлення в даті народження, яке не завірене належним чином, а в архівній довідці від 30.09.2021 р. №464-Щ в підставах видачі зазначено не повні ПІБ ( ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 ) та не зазначено дату його народження. Отже, врахувати вказані періоди роботи до загального трудового стажу немає підстав. Зважаючи на викладене, відповідач-2 також просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідачів, викладену у відзивах на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у вигляді анкети особи для внесення (доповнення) даних (ми) в реєстрі застрахованих осіб реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування для автоматичного призначення пенсії, яка зареєстрована 01.11.2021 року.
Заява від 01.11.2021 року про призначення пенсії за віком відпрацьовувалась по принципу єдина черга та автоматизованим шляхом потрапила на відпрацювання до спеціалістів Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Рішенням №74 від 04.11.2021 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління ПФУ у Львівській області позивачу у призначенні пенсії за віком відмовлено через відсутність загального страхового стажу - 28 років.

Вказаним рішенням Головне управління ПФУ у Львівській області встановило, що загальний стаж роботи позивача становить - 20 років 08 місяців 26 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано усі періоди згідно з трудовою книжкою, оскільки трудова книжка заповнена із порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (на титульному аркуші трудової наявне виправлення в даті народження, яке не завірене належним чином). Період роботи з 01.01.1984 року по 31.12.2000 року не зараховано, оскільки згідно з архівною довідкою №464-Щ від 30.09.2021 року в підставах видачі зазначено не повні ПІБ позивача та не зазначено дату його народження.

Вважаючи протиправними дії відповідача-1 щодо відмови в призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з позовом.

Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058-IV).

Абзацом 2 частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 26 років при призначенні пенсії (період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року).

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок № 637).

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку №22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку №22-1).

Згідно з ст.62 Закону №1788-XII та ч.1 ст.48 КЗпП України, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Позивачем, до заяви про призначення пенсії з поміж інших документів, було надано копії архівних довідок:

- №464-Щ від 30.09.2021 року про відпрацьовані вихододні ОСОБА_1 в колгоспі ім.Карла Маркса, КСП Південне Криничанського району Дніпропетровської області за період з 01.01.1984 року по 31.12.2000 року;

- №465-Щ про заробітну плату ОСОБА_1 в колгоспі ім.Карла Маркса, КСП Південне Криничанського району Дніпропетровської області за період з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року.

Довідку про відпрацьовані вихододні позивача за період з 01.01.1984 року по 31.12.2000 року не зараховано відповідачем-2 до трудового стажу з відстав порушення вимог Інструкції про ведення трудових книжок №162 від 20.06.1974 року. Відповідач-2 стверджує, що на титульному аркуші, наявне виправлення в даті народження, яке не завірене належним чином, а в архівній довідці від 30.09.2021 р. №464-Щ в підставах видачі зазначено не повні ПІБ позивача та не зазначено дату його народження.

Так, відповідно до трудової книжки колгоспника (позивача) №265 видно, що трудова книжка заповнена 04.10.1985 року, колгосп ім.Карла Маркса, ІНФОРМАЦІЯ_1 , рік вступу в члени колгоспу - 1984 р.

Суд встановивши зміст спірних правовідносин не погоджується з вказаними висновками пенсійного органу, з огляду на наступне.

Відсутність будь-якої інформації від підприємства не може бути наслідком позбавлення позивача права на призначення їй пенсії за віком, враховуючи, що останній має необхідний стаж, який підтверджується записами у трудовій книжці та іншими документами.

Пунктом 1 Порядку №637 також передбачено, що основним документом, якій підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п.20 Порядку № 637).

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 року №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Вказану позицію підтримує Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 року по справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (у редакції протоколів № 11 та № 14 (04 листопада 1950 року) визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І цієї Конвенції.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд вважає, що відомості, зазначені в трудовій книжці позивача, та в довідках підтверджують наявність в нього стажу роботи за період з 01.01.1984 року по 31.12.2000 року. А отже, слід визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування до загального страхового стажу, який дає право на пенсію за віком, усіх періодів відповідно до трудової книжки №265 від 04.10.1985 року та періоди роботи згідно з архівними довідками №464-Щ та №465-Щ від 30.09.2021 року за періоди з 01.01.1984 року по 31.12.2000 року, і з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року.

Але суд вважає необґрунтованою позовну вимогу про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу, оскільки пенсія йому ще не призначена, а згідно з вимогами ст.58 Закону №1058 Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Так, в своєму відзиві на позов відповідач-1 також зазначив, що право на пенсійну виплату позивач набуде після досягнення 65-річного віку, з 01.12.2026 року.

Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. Крім того, дана вимога заявлена на майбутнє.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково з викладених вище підстав.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі у розмірі 454 грн. (908 грн. : 2).

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 , усіх періодів відповідно до трудової книжки №265 від 04.10.1985 року та періоди роботи згідно з архівними довідками №464-Щ та №465-Щ від 30.09.2021 року за періоди з 01.01.1984 року по 31.12.2000 року, і з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу для призначення пенсії за віком усіх періодів відповідно до трудової книжки №265 від 04.10.1985 року та періоди роботи згідно з архівними довідками №464-Щ та №465-Щ від 30.09.2021 року за періоди з 01.01.1984 року по 31.12.2000 року, і з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року.

У задоволенні решти позовної заяви відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнкопп НОМЕР_1 ) судові витрати по справі у розмірі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма