Справа № 620/11793/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

при секретарі - Поляновській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівської митниці на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" до Чернігівської митниці про визнання протиправним та скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2021 року позивач - Приватне акціонерне товариство "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської митниці, яким просив:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Північної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UA102170/2021/000020/1 від 18 березня 2021 року;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102170/2021/00029, оформлену Північною митницею Державної митної служби України;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Північної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA102170/2021/000040/2 від 28 квітня 2021 року;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102170/2021/00061, оформлену Північною митницею Державної митної служби України;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Північної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA102170/2021/000042/2 від 30 квітня 2021 року;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102170/2021/00063, оформлену Північною митницею Державної митної служби України;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Північної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA102170/2021/000043/2 від 19 травня 2021 року;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102170/2021/00064, оформлену Північною митницею Державної митної служби України.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, поверхнево досліджено обставини справи, проігноровано надані митницею докази, в рішенні не зазначено мотивів відхилення аргументів та доказів митниці. Крім того позивачем до митного оформлення не було надано документів передбачених п. 5.1 контракту, що є його невід`ємною частиною. Також поза увагою суду залишене питання впливу взаємозв`язку продавця та покупця на ціну товар, оскільки при подані документів до митного оформлення позивача заявлено пов`язаною особою з продавцем товару.

Додатково зазначив, що судом першої інстанції невірно визначено розмір судового збору, що підлягав стягненню на користь позивача.

Приватним акціонерним товариством "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" подано до суду відзив, відповідно до якого позивач зазначає, що вважає помилковим висновок Чернігівської митниці про те, що до митного оформлення не було надано всіх необхідних документів, що визначені п. 5.1 Контракту, водночас зазначена інформація має надаватись однією стороною контракту іншій в рамках господарських відносин та не може вважатися невід`ємною частиною такого контракту.

Також позивач наголосив, що посилання відповідача в апеляційній скарзі на наявність розбіжностей в основних документах, які начебто мали значення для визначення митної вартості, але на які суд першої інстанції не звернув увагу є безпідставними оскільки суть зауважень відповідача зводиться до наявності розбіжностей в умовах оплати за товар, що визначені в контракті та інвойсах, водночас зазначені розбіжності не призвели до неповноти або невідповідності відомостей про заявлену митну вартість відповідного товару, а тому не є підставою для здійснення коригування митної вартості на підставах визначених ст. 55 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення судового, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 10 грудня 2015 року між ПАТ "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.- Прилуки" (Покупець) та Бритіш Американ Тобакко (GLP) Лімітед (Продавець) укладено контракт № Т01/16-U, згідно якого Продавець продає, а Покупець купує тютюн у кількості та асортименті, що зазначається у додатках до даного контракту, які укладаються сторонами та є невід`ємними частинами даного контракту (т.1 а.с.29-39).

Відповідно до умов вказаного контракту Продавець здійснює доставку на умовах DDU склад Покупця в Прилуках, визначених в "ІНКОТЕРМС-2000", протягом строку дії даного Контракту. Ціна розуміється на умовах DDU склад Покупця в Прилуках. Всі ризики, а саме, але не обмежуючись цим, втрати, пошкодження товару переходять до Покупця після прийняття товару на склад Покупця у відповідності з умовами DDU "ІНКОТЕРМС-2000". Покупець сплачує 100% вартості доставленого товару шляхом банківського переказу на рахунок Продавця протягом 30 днів з кінця місяця, що слідує за місяцем, в якому підтвердження поставки було відправлено, або за згодою сторін оплата за товар може здійснюватись Покупцем у формі повної або часткової попередньої оплати на підставі рахунків, наданих Продавцем.

18 березня 2021 року, 28 квітня 2021 року, 30 квітня 2021 року, 19 травня 2021 року ПАТ "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.- Прилуки", з метою митного оформлення товарів, до відповідача подані митні декларації №№ UA102170/2021/045433, UA102170/2021/045724, UA102170/2021/045739, UA102170/2021/045824 (т.1 а.с.48-65).

Митна вартість товару була визначена позивачем із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

До вищевказаних митних декларацій товариством додано наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 10 грудня 2015 року № Т01/16-U з додатками, що супроводжували поставку (у додатках до контракту встановлено вартість кожної партії товару за кг); рахунки-фактури (інвойси), в яких зазначено ідентифікуючі дані товару, вартість його за кг, а також загальна вага та загальна вартість, що підлягає сплаті за товар; ліцензія на виробництво тютюнових виробів; інші документи, що супроводжували поставку товару.

Відповідачем винесено повідомлення декларанту - ПАТ "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.- Прилуки", в якому позивачу запропоновано надати протягом 10 календарних днів додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару, каталоги специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення.

На виконання вищевказаного повідомлення відповідача, ПАТ "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.- Прилуки", з метою підтвердження заявленої митної вартості товару надано Чернігівській митниці додаткові документи, а саме: прайс-лист, копію митної декларації країни відправлення, експертний висновок, виписку з бухгалтерської документації.

Однак, 18 березня 2021 року, 28 квітня 2021 року, 30 квітня 2021 року, 19 травня 2021 року Північною митницею Державної митної служби України винесені рішення про коригування митної вартості товарів №№ UA102170/2021/000020/1, UA102170/2021/000040/2, UA102170/2021/000042/2, UA102170/2021/000043/2 (т.1 а.с.66, 68,70, 72).

Обставинами прийняття рішення відповідачем зазначено:

"- наявний у електронному виді прайс-лист виданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору (контракту) - Бритіш Американ Тобакко (GLP) Лімітед. За даними, що заявляє декларант у ДМВ сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) пов`язані між собою, перевірити документально по відсутність впливу взаємозв`язку на ціну не є можливим. Також, прайс-лист не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що, у свою чергу, унеможливлює ідентифікацію однойменних товарів в інших, поданих до митного оформлення документах;

- наявні у електронному виді декларації країни відправника не містять усіх складових митної вартості відповідно до заявлених декларантом умов поставки;

-наявний у електронному виді експертний висновок від 16 березня 2021 року № ЧК-120 ґрунтується виключно на даних прайс-листа, а тому не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України, щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів. Висновок не містить посилань щодо використаних джерел отримання інформації, включаючи і джерела Інтернет ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар. Також, даний висновок не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що, у свою чергу, унеможливлює ідентифікацію однойменних товарів в інших, поданих до митного оформлення документах".

Також відповідачем прийняті картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №№ UA102170/2021/00029, UA102170/2021/00061, UA102170/2021/00064, UA102170/2021/00063, якими позивачу відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечить можливість прийняття відповідачем митних декларацій (т. 1 а.с.67, 69, 71, 73).

Вважаючи оскаржувані рішення відповідача та картки відмов протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у відповідача не було підстав для витребування у декларанта додаткових документів, оскільки сумніви з підстав, викладених у оскаржуваному рішенні, не обґрунтовані у розумінні ст. 53 МК України, а отже відповідач не спростував такими сумнівами числові значення складових митної вартості товарів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення регулюються Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Статтею 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТЗЕД; фактурну вартість товарів; митну вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати).

Відповідно до ст. 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Статтею 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (ч. 4).

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5).

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч. 1).

Частино 2 ст. 52 МК України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Частиною 3 ст. 57 МК України визначено, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже ст. 52 МК України визначено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2).

Частиною 1 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Таким чином, митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Разом з тим, саме припущення митного органу щодо подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей не є беззаперечною підставою для незастосування обраного декларантом методу визначення митної вартості, у зв`язку з чим вимагає від суду в кожному випадку здійснювати аналіз поданих декларантом документів.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

Крім того митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють органу доходів і зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 МК України.

З урахуванням викладеного митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є не підтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовiрностi наданої iнформацiї, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч.3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Як вбачається з карток відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:

UA102170/2021/00029 під час митного оформлення задекларованих товарів позивач надав зокрема: зовнішньоекономічний контракт від 10 грудня 2015 року № Т01/16-U з додатками, що супроводжували поставку (у додатках до контракту встановлено вартість кожної партії товару за кг); рахунки-фактури (інвойси), в яких зазначено ідентифікуючі дані товару, вартість його за кг, а також загальна вага та загальна вартість, що підлягає сплаті за товар; ліцензія на виробництво тютюнових виробів; автотранспортну накладну; сертифікат про походження товару; книжку МДП; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосування Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів;

UA102170/2021/00061 під час митного оформлення задекларованих товарів позивач надав зокрема: зовнішньоекономічний контракт від 10 грудня 2015 року № Т01/16-U з додатками, що супроводжували поставку (у додатках до контракту встановлено вартість кожної партії товару за кг); рахунки-фактури (інвойси), в яких зазначено ідентифікуючі дані товару, вартість його за кг, а також загальна вага та загальна вартість, що підлягає сплаті за товар; ліцензія на виробництво тютюнових виробів; автотранспортну накладну; сертифікат про походження товару; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосування Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів; виписки з бухгалтерської документації; висновок про вартісні характеристики товару; прайс лист; копію митної декларації країни відправлення;

UA102170/2021/00064 під час митного оформлення задекларованих товарів позивач надав зокрема: зовнішньоекономічний контракт від 10 грудня 2015 року № Т01/16-U з додатками, що супроводжували поставку (у додатках до контракту встановлено вартість кожної партії товару за кг); рахунки-фактури (інвойси), в яких зазначено ідентифікуючі дані товару, вартість його за кг, а також загальна вага та загальна вартість, що підлягає сплаті за товар; консамент; ліцензія на виробництво тютюнових виробів; автотранспортну накладну; сертифікат про походження товару; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосування Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів; виписки з бухгалтерської документації; висновок про вартісні характеристики товару; прайс лист; копію митної декларації країни відправлення;

UA102170/2021/00064 під час митного оформлення задекларованих товарів позивач надав зокрема: зовнішньоекономічний контракт від 10 грудня 2015 року № Т01/16-U з додатками, що супроводжували поставку (у додатках до контракту встановлено вартість кожної партії товару за кг); рахунки-фактури (інвойси), в яких зазначено ідентифікуючі дані товару, вартість його за кг, а також загальна вага та загальна вартість, що підлягає сплаті за товар; консамент; ліцензія на виробництво тютюнових виробів; автотранспортну накладну; сертифікат про походження товару; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосування Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів; виписки з бухгалтерської документації; висновок про вартісні характеристики товару; прайс лист; копію митної декларації країни відправлення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що до митного оформлення не подавалися документи передбачені п. 5.1 контракту.

Відповідно до п. 5.1 контракту від 10 грудня 2015 року № Т01/16-U продавець до перетину державного кордону України надає покупцю наступні документи: інвойс (оригінал), експортна митна декларація (копія), вагові (пакувальні листи) (оригінал), сертифікати походження (оригінал), сертифікат якості (оригінал), фітосанітарний сертифікат (оригінал), фумігаційний сертифікат (оригінал), бортовий Коносамент/Товаротранспортна накладна (оригінал), калькуляція розрахунку цін.

Колегія суддів погоджується з доводом апелянта, що позивачем не надано до митного оформлення всіх документів визначених п. 5.1 контракту, зокрема фітосанітарного сертифікату та калькуляції розрахунку ціни, водночас на думку колегії суддів позивачем надано документи, що необхідні для визначення митної вартості за ціною контракту та містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

Щодо посилання апелянта на наявність розбіжностей в контракті та інвойсах щодо умов оплати а саме 30 днів з кінця місяця, що слідує за місяцем в якому підтвердження поставки було поставлено, або за згодою сторін оплата за товар може здійснюватися покупцем ф формі повної або часткової попередньої оплати на підставі рахунків поданих продавцем (п. 4 контракту) та протягом 30 днів з кінця місяця, що слідує за місяцем, в якому підтвердження поставки було відправлено (інвойс) та ненадання позивачем платіжних доручень на повну або часткову попередню оплату до митного оформлення колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України визначено зокрема, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості декларант надає на письмову вимогу митного органу додаткові документи.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу, що у процедурах контролю митної вартості товару предметом доказування є ціна товару та складові митної вартості, водночас умови на яких повинна здійснюватися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються, а тому розбіжності щодо умов оплати товару в документах доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями, які є підставою для витребування митним органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнівів в достовірності задекларованої митної вартості.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача не було підстав для витребування у декларанта додаткових документів, оскільки сумніви з підстав, викладених у оскаржуваному рішенні, не обґрунтовані у розумінні ст. 53 МК України.

Щодо доводів апелянта про неврахування судом першої інстанції впливу взаємозв`язку продавця та покупця на ціну товару колегія суддів зазначає наступне.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивачем подано до митного оформлення лист-калькуляцію який виданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору (контракту) - Бритіш Американ Тобакко (GLP) Лімітед що є пов`язаним з покупцем, про що заявлено самим декларантом.

Відповідно до ч.ч. 12-14 ст.58 МК України той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що законодавець покладає саме на орган доходів та зборів обґрунтування впливу взаємозв`язку між позивачем та продавцем на вартість товару.

Так як відповідачем не було надано належного письмового обґрунтування впливу взаємозв`язку між позивачем та продавцем на вартість товару (ч. 13 ст. 58 Митного кодексу України), слід вважати, що такі відносини не вплинули на вартість товару.

З урахуванням вищевикладеного та оскільки митна вартість була підтверджена достовірними документами, які містять відомості про складові вартості, визначені на підставі об`єктивних даних, що піддаються обчисленню, суд вважає неправомірними висновки відповідача, за наслідками вивчення поданих документів для митного оформлення товарів, про відсутність підстав для застосування першого методу для визначення митної вартості товару.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції відповідачем у оскаржуваному рішенні та картці відмови не обґрунтовано необхідність застування ним саме шостого (резервного) методу для визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з оскаржуваного рішення судом першої інстанції стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь Приватного акціонерного товариства "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" судовий збір у сумі 19431,57 грн.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що визначена судом сума є необґрунтованою та завищено.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, складала 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2021 року приписами Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15 грудня 2020 року №1082-ІХ встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи різниця митних платежів становить 481 238,13 грн., отже позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів є вимогами майнового характеру.

З урахуванням викладено судовий збір за подання позовної заяви складає:

за вимоги майнового 7 218,57 грн. (481 238,13 грн. х 1,5%);

за вимоги немайнового характеру - 9 080,00 грн. (2270,00 грн. х 4).

Отже з урахуванням викладеного на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 16 298,57 грн.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, водночас суд першої інстанції не вірно розрахував суму судового збору що підлягає стягненню з відповідача, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню в зазначеній частині.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь Приватного акціонерного товариства "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" судового збору у сумі 19 431,57 грн.

Прийняти у вказаній частині нове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь Приватного акціонерного товариства "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" судовий збір у сумі 16 298,57 грн.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку

Повний текст постанови складено "20" червня 2022 року.