Справа № 120/3804/22
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 червня 2022 р. Справа № 120/3804/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (відповідач). За змістом позовних вимог позивач просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Гаврилюка Сергія Васильовича від 11.04.2022 про відкриття виконавчого провадження №68774863, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 139009,04 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має намір стягнути виконавчий збір у виконавчому провадженні, яке фактично не виконано, в якому виконавчий документ повернутий стягувачу. Позивач вважає, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду. Таким чином, на переконання позивача, у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у спірній постанові, а отже, така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону № 1404-VІІІ та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 13.05.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк для усунення її недоліків шляхом надання до суду доказів отримання постанови від 11.04.2022 ВП № 68774863 про відкриття виконавчого провадження та/або заяви про поновлення строку звернення до суду і доказів поважності причин його пропуску.

Ухвалою від 10.06.2022 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови. Цією ж ухвалою відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України); встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позов. Також зазначеною ухвалою витребувано у Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 68774863.

17.06.2022, у встановлений судом строк, Літинським відділом Державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) подано витребувані докази та відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить у задоволенні адміністративного позову відмовити. Свою позицію обґрунтовує тим, що 22.02.2022, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем з виконання ВП № 59332158 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Довіра та гарантія" про повернення виконавчого листа №232/4432/12 від 19.02.2013 стягувачу, пунктом 3 якої постанову про стягнення виконавчого збору від 12.06.2019 виділено в окреме виконавче провадження.

23.02.2022 , як зазначено у відзиві, постанова № 59332158 від 12.06.2019 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 139009,04 грн зареєстрована в Автоматизованій системі виконавчого провадження за номером ВП 68774863.

Поряд із цим, з 24.02.2022 у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, до реєстру автоматизованої системи виконавчого провадження було заблоковано доступ, що унеможливлювало вчинити виконавчі дії щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання ВП № 68774863. Тому, як зазначає відповідач, державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання ВП № 68774863 щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 139009,04 грн винесена в автоматизованій системі виконавчого провадження після відновлення доступу до Реєстру, тобто 11.04.2022.

В обґрунтування правомірності вказаної постанови відповідач зазначає, що стягувач звернувся з заявою про повернення виконавчого документу відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VІІІ, у зв`язку з чим настають наслідки, які передбаченні частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VІІІ, - якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору. При цьому, звертає увагу, що норми статті 27 вказаного Закону містять вичерпний перелік підстав та умови за якими виконавчий збір не стягується, зокрема, визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладене відповідач вважає, що державний виконавець, діяв в межах та у спосіб, визначений законодавством України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

За правилами частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, встановив, що на виконанні Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) перебувало виконавче провадження ВП № 59332158 з виконання виконавчого листа № 232/4432/12, виданого 25.02.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованості за кредитним договором № МЬ-В02/005/2007 від 19.12.2007.

12.06.2019 державним виконавцем з виконання зазначеного виконавчого документа винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 59332158. Одночасно державним виконавцем 12.06.2019 відповідно до вимог ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1

16.02.2022 на підставі ухвали суду № 232/4432/12 від 27.09.2021 державним виконавцем у ВП № 59332158 замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувана товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Довіра та гарантія".

22.02.2022 , керуючись п.1 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем з виконання ВП № 59332158 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану на підставі заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Довіра та гарантія" про повернення виконавчого листа № 232/4432/12 від 19.02.2013 стягувачу. В пункті 3 постанови про повернення виконавчого документа стягувану ВП № 59332158 державним виконавцем зазначено, що постанову про стягнення виконавчого збору від 12.06.2019 виділити в окреме виконавче провадження.

11.04.2022 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 68774863 з виконання постанови Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) № 59332158 від 12.06.2019 щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 139009,04 грн.

Позивач, вважаючи вказану постанову протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом № 1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VІІІ установлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

За змістом пункту 5 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VІІІ постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди також є виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно із частиною 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (п. 1 ч. 2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

За приписами частини 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно із нормами ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Повертаючись до обставин справи, суд наголошує, що сума виконавчого збору 139009,04 грн визначена у постанові державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 12.06.2019 ВП № 59332158 (з урахуванням постанови про виправлення помилки у процесуальному документі від 16.04.2021) і саме ця постанова є виконавчим документом, на підставі якого було винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2022 ВП № 68774863.

Позивач фактично наводить доводи щодо незгоди із постановою органу виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, яку у цій справі не оскаржує.

Суд звертає увагу, що постанова про стягнення виконавчого збору, на підставі якої відкрито виконавче провадження, є чинною. Також, до матеріалів справи не долучено жодних доказів щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2022 ВП № 68774863.

Крім цього суд зазначає, що окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1302/29432; далі - Інструкція).

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції №512/5 передбачено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Аналізуючи норми Закону № 1404-VIII та положення Інструкції № 512/5, суд приходить висновку, що згідно з частиною четвертою статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред`явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується у частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 у справі 821/1109/17.

Вказане узгоджується з пунктами 20, 22 розділу III Інструкції № 512/5, відповідно до яких повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Таким чином, законодавець визначив, що після повернення виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, у якому наводить суму стягнутого та залишок нестягненої суми виконавчого збору задля того, щоб відкоригувати послідуюче стягнення виконавчого збору, у разі повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання. Водночас, така сума стягнення аж ніяк не впливає на розмір виконавчого збору, який після внесення змін до статті 27 Закону № 1404-VIII стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Отже, саме тому у випадках, передбачених чинним законодавством, після повернення виконавчого документа або закриття виконавчого провадження, якщо виконавчий збір не було стягнуто, відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору є обов`язком, а не правом державного виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 460/2478/19, від 26.01.2022 у справі №460/5748/21.

З наданих відповідачем доказів встановлено, що постанова № 59332158 від 12.06.2019 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 139009,04 грн зареєстрована в Автоматизованій системі виконавчого провадження за номером ВП 68774863, що підтверджується витягом в АСВП з електронного журналу реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження по Літинському відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі за 23.02.2022.

Поряд із цим, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 у Україні введено воєнний стан.

З початком дії в Україні воєнного стану робота автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - "АСВП") була зупинена. Державне підприємство "Національні інформаційні системи" тимчасово заблокувало доступ до АСВП та Єдиного реєстру боржників для недопущення будь-яких несанкціонованих дій з інформацією, що міститься в зазначених реєстрах. Зупинення роботи реєстрів, в свою чергу, зупинило здійснення державними та приватними виконавцями виконавчих дій.

Відтак, постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2022 ВП №68774863 з виконання постанови від 12.09.2029 ВП № 59332158 щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 139009,04 грн винесена державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження після відновлення доступу до Реєстру.

При цьому суд враховує, що позивачем процедура прийняття спірної постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2022 ВП №68774863 не оспорюється.

З огляду на викладене, враховуючи не оскарження позивачем постанови державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору 12.06.2019 ВП № 59332158, відсутні підставі для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2022 ВП №68774863, про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 139009,04 грн.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, в процесі судового розгляду позивач не обґрунтував протиправність прийняття відповідачем оскаржуваної постанови, натомість відповідачем доведена правомірність та обґрунтованість прийняття рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, в задоволенні позову необхідно відмовити.

З огляду на те, що позивачеві відмовлено у задоволенні її позову, підстави для стягнення на його користь понесених нею судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Літинський відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (22300, Вінницька область, Вінницький район, смт. Літин, вул. Героїв Чорнобиля, 17, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович