Справа № 160/21596/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/21596/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року по адміністративній справі № 160/21596/21, розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом Державної служби геології та надр України до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Позивач Державна служба геології та надр України звернулася до суду першої інстанції з позовом до відповідача Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі Соборного відділу ДВС), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу ДВС про арешт майна Казенного підприємства «Південукргеологія», яке є власністю Держави України, перебуває у КП «Південукргеологія» на праві оперативного управління на підставі Закону України «Про управління об`єктами державної власності», від 01.06.2018 року № 56468741.

Накладення арешт на майно чинить перешкоди позивачу, як особі, яка від імені держави управляє вказаним майном, на розпорядження майном КП «Південукргеологія» шляхом його передачі іншій особі ДП «Українська геологічна компанія», що підтверджується листом від 21.10.2021 року № 8-775, копія якого міститься у матеріалах справи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України провадження по справі закрите з підстав, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись з даною ухвалою, позивачем подана апеляційна скарга, в якій апелянт просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга ґрунтується на безпідставності посилань суду щодо неналежності даного спору до адміністративної юрисдикції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального права колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала суду першої інстанції відповідає, в зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до приписів п.1,2,7 ч.1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи,

суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Згідно ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий, однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Матеріали справи свідчать, що у зведеному виконавчому провадженні ВП № 56468741, відкритому на підставі судових наказів та виконавчих листів про стягнення заробітної плати, виданих Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, боржником зазначено КП "Південукргеологія", а стягувачем ОСОБА_1 ; постановою державного виконавця від 01.06.2018 року по виконавчому провадженню ВП № 56468741 накладено арешт на майно КП «Південукргеологія».

Із змісту позову вбачається, що позовні вимоги обґрунтовані бажанням позивача розпорядитися арештованим майном у порядку, передбаченому Законом України «Про управління об`єктами державно власності», при тому, що позивач Державна служба геології та надр України не є стороною у виконавчому провадженні ВП № 56468741, але вважає себе особою уповноваженою власником майна, на яке накладено арешт у виконавчому провадженні ВП № 56468741, на володіння, користування та розпорядження майном.

Таким чином спір стосується правовідносин, пов`язаних з розпорядження третьою особою від імені власника Держави Україна, правом власності на арештоване майно боржника у виконавчому провадженні.

Згідно приписів ч.1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В силу викладеного спір, який виник між позивачем та органом державної виконавчої служби (у тому числі із її посадовими і службовими особами), з приводу зняття арешту з нерухомого майна, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися судами загальної юрисдикції в порядку господарського судочинства з урахуванням суб`єктного складу сторін у справі.

Такий висновок відповідає сталій практиці застосування Верховним Судом норм матеріального права у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 22.08.2018 року у справі № 658/715/16-ц , від 18.09.2019 року у справі № 826/16025/18, від 12.02.2020 року у справі № 813/1341/15, від 22.01.2020 року у справі № 340/25/19, від 24.10.2019 року у справі № 820/5502/17, яку суд першої інстанції правомірно у відповідності до приписів ч.5 ст.242 КАС України врахував при розгляді справи по суті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції з дотриманням вимог КАС України на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України правомірно закрив провадження в адміністративній справі, оскільки заявлений позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, та роз`яснив позивачу право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.

Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі з`ясовані обставини, що мають значення для справи, та ухвала винесена з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року по адміністративній справі № 160/21596/21- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 30 діб.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий