Справа № 280/13034/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 червня 2022 року Справа № 280/13034/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, 24,2й поверх, ), до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач1) та Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального управління про застосування адміністративно-господарського штрафу №308356 від 07.12.2021 року.

Ухвалою суду від 28.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 10.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова про застосування адміністративно господарського штрафу є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Так, позивач зазначає, що відповідач протиправно стверджує про відсутність витягу з дозволу, який у водія був в наявності, а саме належним чином засвідчена його копія. Крім того, відповідачем не було вжито заходів щодо пересвідчення стосовно наявності витягу з дозволу та не проведено обєктивний та всесторонній розгляд справи. Позивач посилається також і на несвоєчасність повідомлення про розгляд справи про порушення, оскільки Акт № 289298 було складено 26.10.2021 та разом із запрошенням надіслано 26.11.2021. розгляд справи було призначено на 07.12.2021, однак позивачем лист було отримано лише 13.12.2021, що унеможливило його присутність під час розгляду справи про порушення транспортного законодавства. Просить позов задовольнити.

Відповідачем 1 до суду було надано відзив на позовну заяву, де вказано, що позивач не спростовує відсутність у водія під час проведення перевірки витягу з дозволу органу виконавчої влади на здійснення відповідного перевезення, але наполягає, що належним та достатнім документом в цьому випадку є наявність у водія копії дозволу. Разом з тим, до акту перевірки додано роздруківки фотокопій посвідчення водія на імя ОСОБА_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та витягу серії ВТБ № 000496 від 28.05.2020 з дозволу серії НОМЕР_3 від 28.05.2020, який не містить ознак засвідчення. Вказує на те, що чинним законодавством передбачено саме можливість замовлення автомобільним перевізником та видачі йому витягу з дозволу на кожний з маршрутів, визначених у дозволі, тобто саме витяг з дозволу, а не його копія. Також зазначив, що 26.11.2021 на адресу позивача за вих. № 100007/23.3/24-21 від 26.11.2021 було відправлено запрошення на розгляд справи про порушення транспортного законодавства на 07.12.2021, що підтверджується Реєстром відправлення рекомендованих листів зі штампом Укрпошти від 26.11.2021, списком № 12546 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих зі штампом Укрпошти від 26.11.2021 та копією фіскального чеку від 26.11.2021 до списку № 12546. Згідно із даними трекінгу відправлень з офіційного сайту Укрпошти відправлення № 846 вручено 13.12.2021. В свою чергу позивач або уповноважена особа на розгляд справи про порушення не зявились. Відповідач вважає, що вжив достатніх заходів щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи про порушення транспортного законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідач 2 до суду відзив на позовну заяву не надіслав.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 134.08.1993, основним видом діяльності якого є 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На підставі Дозволу на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування серії ПО № 000191, виданого Державною службою України з безпеки на транспорті 28 травня 2020 року, позивач здійснює перевезення пасажирів на міжміському міжобласному маршруті загального користування Сєвєродонецьк-Бердянськ на рейсах № 263/264.

Також позивач має витяг з дозволу на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування від 28 травня 2020 року серії ВТБ № 000496.

26 жовтня 2021 року відповідно до направлення на перевірку від 25 жовтня 2021 року № 014090 посадовими особами Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якого складено Акт № 289298 від 26.10.2021.

Перевіркою встановлено, що за результатами перевірки транспортного засобу БАЗ А079.24 (реєстраційний номер НОМЕР_4 ), що належить ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , документ, що посвідчує особу водія - посвідчення водія НОМЕР_5 від 17.06.2021, виявлено порушення перевезення пасажирів за міжміським маршрутом Сєвєродонецьк-Бердянськ, який виходить за межі однієї області без наявності на момент перевірки витягу з дозволу, передбаченого пунктом 30 постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176.

Відповідно до пункту 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567), 26.11.2021 на адресу позивача за вих. № 100007/23.3/24-21 від 26.11.2021 було відправлено запрошення на розгляд справи про порушення транспортного законодавства на 07.12.2021, що підтверджується Реєстром відправлення рекомендованих листів зі штампом Укрпошти від 26.11.2021, списком № 12546 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих зі штампом Укрпошти від 26.11.2021 та копією фіскального чеку від 26.11.2021 до списку № 12546. Згідно із даними трекінгу відправлень з офіційного сайту Укрпошти відправлення № 846 вручено 13.12.2021.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт уповноваженою особою Придніпровського міжрегіонального Укртрансбезпеки винесено постанову від 07 грудня 2021 року № 308356 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до позивача за порушення вимог ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн.

Вирішуючи позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), який відповідно до статті 3 регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно з статтею 1 Закону № 2344-III у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні:

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату;

рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Частинами чотирнадцятою, сімнадцятою та вісімнадцятою статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 39 Закону № 2344-III визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документами для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія автобуса є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 травня 2010 року № 279 «Про затвердження форми дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування, порядку його видачі та анулювання» (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 14 вересня 2016 року № 316), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 року за № 409/17704, затверджено Порядок видачі та анулювання дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування (далі - Порядок № 279).

Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 279 дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування (далі - дозвіл на перевезення) видається автомобільному перевізнику, який: а) за результатами конкурсу визнаний переможцем; б) за результатами конкурсу посів друге місце, у разі якщо перевізник-претендент, який став переможцем конкурсу, надав письмову відмову від одержання дозволу на перевезення; в) за результатами конкурсу посів друге місце, у разі дострокового анулювання дозволу суб`єкта господарювання, який був визнаний переможцем конкурсу; г) є тимчасовим, у разі анулювання дозволу на перевезення за відсутності суб`єкта господарювання, який за результатами конкурсу посів друге місце, або при його письмовій відмові від отримання дозволу на перевезення; ґ) є тимчасовим, у разі відкриття нового автобусного маршруту або нового рейсу для вивчення доцільності його функціонування; д) є тимчасовим, у разі визнання недійсним чи скасування судом рішення конкурсного комітету; е) є тимчасовим, у разі зупинення судом рішення конкурсного комітету.

До кожного дозволу на перевезення оформлюються витяги з нього у кількості, необхідній для виконання перевезень, обумовлених об`єктом конкурсу (пункт 3.3 розділу ІІІ Порядку № 279).

Відповідно до пункту 30 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 року № 1184), перевезення пасажирів за приміськими та міжміськими маршрутами, які виходять за межі території областей (міжобласні маршрути), здійснюється на підставі дозволу, який видається в установленому законодавством порядку. Витяг з дозволу повинен перебувати в автобусі.

Отже, з системного аналізу діючого законодавства слідує, що дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування повинен перебувати у перевізника, тоді як витяг з дозволу повинен перебувати в автобусі.

Таким чином, витяг з дозволу є «іншим документом, передбаченим законодавством», оскільки його наявність в автобусі передбачена нормативно - правовим актом - постановою Кабінету Міністрів України.

Таким чином щодо правомірності постанови від 07.12.2021 № 308356 суд зазначає, що під час здійснення перевезення водій повинен при собі мати витяг з дозволу на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршрутів загального користування затвердженого зразка, тобто, оригінал документу, виконаний на фірмовому бланку. Натомість, при проведенні перевірки водієм було надано завірену копію вказаного витягу. Доводи позивача стосовно того, що відповідач не вжив заходів щодо встановлення у водія витягу з дозволу судом не приймається до уваги, оскільки акт від 26.10.2021 № 289298 у графі "пояснення водія про причини порушень" міститься запис "я не согласен так как у меня есть ксерокопия заверенная печатью", тобто не надано витяг з дозволу на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршрутів загального користування затвердженого зразка, виконаного на фірмовому бланку.

Стосовно того, що відповідач розглянув справу про порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» без участі позивача та без належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, чим позбавив його права взяти участь у розгляді справи з метою свого захисту, надання письмових доказів та пояснень щодо виявлених під час перевірки порушень, викладених у акті № 289298 від 26.10.2021, суд зазначає наступне.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567)

Згідно із пунктом 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

З матеріалів справи встановлено, що 26.11.2021 на адресу позивача за вих. № 100007/23.3/24-21 від 26.11.2021 було відправлено запрошення на розгляд справи про порушення транспортного законодавства на 07.12.2021, що підтверджується Реєстром відправлення рекомендованих листів зі штампом Укрпошти від 26.11.2021, списком № 12546 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих зі штампом Укрпошти від 26.11.2021 та копією фіскального чеку від 26.11.2021 до списку № 12546. Згідно із даними трекінгу відправлень з офіційного сайту Укрпошти відправлення № 846 вручено 13.12.2021.

Судом встановлено, що згідно із інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на Офіційному сайті «Укрпошта» копію повідомлення направлено на адресу позивача 26.10.2021, 30.11.2021 повідомлення надійшло до відділення зв`язку, проте не було вручено під час доставки.

Вказане свідчить, що позивач мав можливість отримати дане повідомлення з 30.11.2021, проте вказаним правом не скористався.

Пунктом 27 Порядку № 1567 передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без її участі.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.02.2020 по справі № 820/4624/17.

За таких обставин, постанова Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 07 грудня 2021 року № 3, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн., є правомірною та скасуванню не підлягає.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, довів суду правомірність оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані і у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, 24,2й поверх, ), до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 20.06.2022.

Суддя А.В. Сіпака