Справа № 140/1386/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/1386/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Стасів Назарій Володимирович (далі позивач, Стасів Н.В.) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі відповідач, ГУ НП у Волинській області) про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у відмові в оформленні та подачі до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документів для призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язання оформити та подати необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказу ГУ НП у Волинській області від 29.11.2021 №0095 о/с позивач був звільнений зі служби в поліції відповідно до ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з 30.11.2021. На момент звільнення вислуга років складала 20 років 08 місяців 16 днів в календарному обчисленні, пільгова вислуга років - 28 років 05 місяців 26 днів.

Позивач зазначає, що йому стало відомо, що Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду своєю постановою у справі №805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №725/1959/17 від 19.09.2018, у справі №295/6301/17 від 27.03.2018 та прийшов до висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Позивач вважає, що з дня набрання рішенням у справі законної сили у нього виникло право на отримання пенсії за вислугу років на підставі Закону №2262-XII та Постанови №393, оскільки Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що пенсійне забезпечення працівників поліції здійснюється в порядку та на умовах, визначених Законом №2262-ХІІ.

Позивач, керуючись правовою позицією Верховного Суду у справі №805/3923/18-а, звернувся до ГУ НП у Волинській області із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років згідно з Законом №2262-ХІІ на пільгових умовах відповідно до Порядку №393. Проте 20.01.2022 ГУ НП у Волинській області надіслало відповідь за вих.№11/04/19-2022-2566, в якій повідомило про те, що відповідно до п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії за вислугу років призначаються незалежно від віку особам, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше, а тому підстави для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ст.12 Закону №2262-ХІІ, відсутні.

Позивач вважає, що відповідач не мав законних підстав для відмови у виготовлені документів для призначення пенсії за вислугу років та відмові у їх поданні до ГУ ПФУ у Волинській області, оскільки на час звільнення з ОВС в нього був наявний пільговий стаж відповідно до приписів статті 8 Закону України від 23.04.1992 №613-14 «Про участь України у міжнародних миротворчих операціях» та Постанови №393, який у пільговому обчисленні складав - 28 років 05 місяців 26 днів.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.25).

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.28-31) позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», зокрема п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» викладено у новій редакції: пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Наведена вище редакція Закону була чинною на момент звільнення Стасіва Н.В. з органів Національній поліції України. Станом на час розгляду даної справи вказані вище положення Закону України №2262-ХІІ неконституційними не визнавались.

Звертає увагу суду на те, що вимога пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» про необхідність мати особам, зазначеним у пунктах «б», «д», «ж» статті 1 - 2 Закону вислугу 25 календарних роки і більше на момент звільнення, є імперативною та не передбачає винятків.

Також представник ГУНП у Волинській області зазначає, що слід розмежовувати такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії). Проте, для призначення пенсії особі необхідно мати вислугу у календарних роках, відповідно статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». До вислуги років зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. Позивач не мав на момент звернення за призначенням пенсії необхідної календарної вислуги років, оскільки наявні 20 років 08 місяців 16 днів є меншими при необхідних 25 і більше календарних років.

Крім того, посилається на те, що жодної відсилочної норми стаття 17 Закону №2262-ХІІ не містить, а також не містить посилання на те, що види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії можуть бути встановлені підзаконними актами. Норми Закону України №2262-ХІІ не вказують, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах. Також зазначає, що уповноважений орган ГУ НП у Волинській області, який оформляє всі необхідні документи для призначення пенсії і своє подання про призначення пенсії, відповідальний за достовірність документів, відповідальний за правильність їх формування. Уповноважені і структурні підрозділи здійснюють перевірку даних обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. ГУ НП у Волинській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як встановлено частиною другою статті 19 Конституції України, і ніяким чином не порушувала прав та інтересів позивача.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ НП у Волинській області від 29.11.2021 №0095 о/с капітан поліції Стасів Н.В. був звільнений зі служби в поліції з 30.11.2021 за пунктом 7 частини 1 статті 77 закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), з посади старшого оперуповноваженого ГУ НП у Волинській області.

Вислуга на день звільнення складала: в пільговому обчисленні - 28 років 05 місяців 26 днів; для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні - 20 років 08 місяців 16 днів; в календарному обчисленні - 20 років 08 місяців 16 днів, в тому числі зараховано: служба в Збройних силах України - 05 років 08 місяців 24 дні, служба в органах внутрішніх справ - 08 років 10 місяців 29 днів, служба в Національній поліції - 06 років 00 місяців 23 дні (а.с.11).

03.01.2022 позивач звернувся до ГУ НП у Волинській області із заявою, в якій просив оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області необхідні документи для призначення йому пенсії за вислугу років (а.с.12-13).

ГУ НП у Волинській області листом від 20.01.2022 №11/04/19-2022 повідомило Стасіва Н.В. про те, що оскільки на день звільнення зі служби його вислуга років у календарному обчисленні не досягла 25 років і більше, Сектор з питань пенсійного забезпечення ГУ НП у Волинській області не має правових підстав для оформлення та подання документів для призначення пенсії відповідно до п.«а» ст.12 наведеного Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.14-15).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Згідно з вимогами пункту «б» статті 1-2 Закону №2262-ХІІ поліцейські є особами, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Частиною четвертою статті 17 Закону №2262-ХІІ визначено, що при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Згідно зі статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З наведених приписів законодавства слідує, що Законом №2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України 17.07.1992 постановою №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок №393).

Пунктом 1 Порядку №393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, військова служба, служба в органах внутрішніх справ.

Згідно з підпунктом «в» пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці «18» підпункту «в» пункту 3 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця «таємно».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про участь України у міжнародних миротворчих операціях» від 23.04.1992 №613-XIV вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці.

Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 по справі №480/4241/18 зробив наступні правові висновки:

- в цілях Закону №2262 календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

- для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

З матеріалів справи вбачається, що період служби Стасіва Н.В. у військовій частині А3977 з 07.08.2003 по 05.08.2004, у військовій частині А2210 з 21.07.2005 по 21.03.2006, у військовій частині А4150 21.03.2006 по 23.03.2006 (для поглибленого медичного обстеження) зарахований до вислуги років в пільговому обчисленні відповідно до статті 8 Закону України «Про участь України у міжнародних миротворчих операціях» від 23.04.1992 №613-XIV, що підтверджується довідками від 05.08.2004 №387, від 15.03.2006 №49 та витягом з наказу командира військової частини А2210 від 21.03.2006 №54 (а.с.19-21).

При цьому матеріалами справи підтверджується та обставина, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 07.12.2006 по 06.11.2015, який зарахований йому із застосуванням положення абзацу 18 підпункту «в» «таємно» пункту 3 Постанови №393, а служба в ГУ НП у Волинській області з 07.11.2015 по 30.11.2021 як пільгова вислуга не нараховувалась, що слідує з довідки ГУ ПН у Волинській області (а.с.18).

Таким чином, на момент звільнення вислуга років позивача складала у пільговому обчисленні 28 років 05 місяців 26 днів, з урахуванням норм Порядку №393, отже останній має право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ регулюється Порядком подання документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно з вказаним Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Пунктом 12 Порядку визначено, що Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Виходячи із положень вищевказаного Порядку, на уповноважені структурні підрозділи покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

У свою чергу, рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ приймають органи Пенсійного фонду України (статті 49 Закону №2262-ХІІ).

Також згідно з частиною другою статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону №2262-ХІІ.

Разом з тим, на відповідача у випадку вирішення питання про призначення позивачу пенсії відповідно до вказаного Закону покладено лише функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсію, необхідних для призначення пенсії документів.

ГУ НП у Волинській області не уповноважене приймати рішення про призначення позивачу певного виду пенсії, а зобов`язане лише підготувати та подати відповідний пакет документів до органів Пенсійного фонду України, оскільки саме органи Пенсійного фонду України приймають рішення щодо призначення певного виду пенсії для відповідної категорії осіб.

У порушення вимог пункту 12 Порядку № 3-1 відповідачем не здійснено оформлення всіх необхідних документів про призначення пенсії позивачу та подання їх у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії, окрім того, позивача з ними не ознайомлено, і не надіслано їх до відповідних органів для прийняття відповідного рішення, а фактично відмовлено позивачу у призначенні пенсії з посиланням на відсутність у останнього календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугу років.

Оскільки оцінка наявності (відсутності) права у позивача на зазначений вид пенсії могла бути надана лише органом, який призначає пенсії, на підставі документів, в направленні яких відповідачем фактично відмовлено, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень та по суті вирішив за орган, який призначає пенсії, відсутність у позивача права на призначення пенсії, а відтак, і відсутність необхідності в направленні документів.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені обставини у справі суд зазначає, що відмова відповідача у підготовці та направленні до відповідного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років є протиправною, а тому позовні вимоги про зобов`язання ГУ НП у Волинській області оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документи для призначення пенсії за вислугу років Стасіву Н.В. згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо відмови в оформленні та подачі до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Волинській області оформити та подати необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Стасів Назарій Володимирович (43021, Волинська обл., м.Луцьк, вул.В.Чорновола, 44/59, РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Винниченка, 11, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій