Справа № 440/18768/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/18768/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/18768/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

29.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ в Полтавській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення з 01.12.2019 розміру пенсії ОСОБА_1 з 80% до 70% сум грошового забезпечення, відображених у довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 28.05.2021 №33/37-4/1690, а також дії щодо обмеження з 01.12.2019 виплати десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратити працездатність;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині нездійснення виплати ОСОБА_1 всієї суми перерахованої пенсії за період з 01.12.2019 по 31.10.2021 в розмірі 171 484,00 грн, а також бездіяльність щодо ненарахування і невиплати йому компенсації за несвоєчасну виплату цієї суми пенсії згідно з законодавством;

- зобов`язати ГУПФ в Полтавській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.12.2019 щомісячну пенсію у розмірі 80% грошового забезпечення згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 28.05.2021 №33/37-4/1690 без обмеження суми виплат перерахованої пенсії максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, а також здійснити виплату суми всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.12.2019 по дату перерахунку пенсії, разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату усіх сум несвоєчасно виплаченої йому пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у найближчий виплатний період однією сумою та без відстрочення такої виплати будь-якими строками, а саме - протягом 30 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 у справі №440/8499/21 здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 28.05.2021 №33/37-4/1690. Однак під час перерахунку пенсії відповідач протиправно, як на думку позивача, обмежив розмір його пенсії максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність та зменшив її до розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення замість 80%, що був визначений при призначенні пенсії.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду 04.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на відсутність підстав для виплати позивачу перерахованої з 01.12.2019 пенсії без обмеження її максимальним розміром, оскільки статтею 43 Закону №2262-ХІІ та статтею 2 Закону №3668-VI передбачено обмеження пенсії на рівні 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб. Норми Закону №3668-VI щодо обмеження максимальним розміром пенсії є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами, у т.ч. й пенсійними органами. Пенсію позивачу перераховано виходячи з 70% грошового забезпечення відповідно до чинної частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вимогу здійснити виплату компенсації втрати частини доходів вважає заявленою на майбутнє, а тому передчасною (а.с. 41-43).

У відповіді на відзив представник позивача навів доводи аналогічні тим, що наведені у позовній заяві (а.с. 50-51).

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач перебуває на обліку у ГУПФ в Полтавській області, з лютого 2013 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" у розмірі 80% грошового забезпечення.

28.05.2021 Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" складено довідку за №33/37-4/1690 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за листопад 2019 року (а.с. 47), яку надіслано до ГУПФ в Полтавській області для перерахунку пенсії, проте добровільно ГУПФ в Полтавській області такого перерахунку здійснено не було.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 у справі №440/8499/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд, зокрема зобов`язав ГУПФ в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Полтавській області" №33/37-4/1690 від 28.05.2021.

На виконання рішення суду у справі №440/8499/21 ГУПФ в Полтавській області здійснено перерахунок пенсії позивача за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення на підставі вищевказаної довідки. За результатами проведеного перерахунку підсумок пенсії (з надбавками) виходячи з основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення склав 18929,98 грн (а.с. 48). При цьому розмір пенсії ОСОБА_1 після перерахунку відповідачем було обмежено максимальним розміром 18540,00 грн.

Вважаючи протиправними дії ГУПФ в Полтавській області щодо зменшення з 01.12.2019 розміру пенсії до 70% грошового забезпечення, дії по обмеженню виплати з 01.12.2019 щомісячної пенсії максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, а також бездіяльність ГУПФ в Полтавській області з приводу нездійснення виплати всієї суми перерахованої пенсії за період з 01.12.2019 по 31.10.2021 в розмірі 171484,00 грн з нарахуванням компенсації за несвоєчасну виплату цієї суми пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частин другої та третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (набрала чинності з 01.01.2017) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (з урахуванням змін, внесених Законами від 24.12.2015 №911-VIII, від 06.12.2016 №1774-VIII (надалі - Закон №3668-VI) визначено, що максимальний розмір пенсії (...) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до (...) законів України (...) "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", (...), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Закон №3668-VІ набрав чинності з 01.10.2011, як те передбачено пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Законом №3668-VI частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ викладено у такій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Законом України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Спір у цій справі стосується правомірності обмеження пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.12.2019 максимальним розміром, що становить десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з частинами першою та другою статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Суд зауважує, що обмеження пенсії позивача максимальним розміром у спірних відносинах вмотивовані відповідачем посиланням на частину сьому статті 43 Закону №2262-ХІІ та статтю 2 Закону №3668-VI.

Водночас Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

У пункті 2 резолютивної частини згаданого рішення Конституційного Суду України визначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Системний аналіз норм законодавства з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 дає суду підстави для висновку про те, що з 20.12.2016 частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром 10 прожитковими мінімумами для непрацездатної особи, є нечинною та не підлягає застосуванню у спірних відносинах.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 16.04.2020 у справі №620/1285/19, від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18.

Внесені Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до частини сьомої 43 Закону №2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Такий висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 09.11.2020 у справі №813/678/18.

З огляду на викладене частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій військовослужбовців максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Суд визнає помилковими посилання пенсійного органу щодо наявності у статті 2 Закону №3668-VI положень стосовно можливості обмеження пенсії максимальним розміром на рівні 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, оскільки Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності військовослужбовців як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17.03.2004 №7-рп/2004).

Обмеження максимального розміру пенсії порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

При цьому суд враховує, що положення статті 2 Закону №3668-VІ є аналогічними за змістом положенням частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

За таких обставин зважаючи на факт визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, приймаючи до уваги те, що обмеження пенсії максимальним розміром порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, суд зазначає, що пенсійний орган відмовляючи позивачу у виплаті перерахованої на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 28.05.2021 №33/37-4/1690 пенсії без обмеження її максимальним розміром, діяв всупереч приписам Конституції України та Закону №2262-ХІІ.

З урахуванням цього суд дійшов висновку щодо протиправності дій ГУПФ в Полтавській області під час виплати пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку з 01.12.2019 з обмеженням максимального розміру.

При обранні належного способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також зважає на принцип ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене суд, з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне визнати протиправними дії ГУПФ в Полтавській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку з 01.12.2019 із застосуванням обмеження максимального розміру, у зв`язку з чим пенсійний орган слід зобов`язати здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром.

Вирішуючи позовні вимоги з приводу визначення відсоткового значення грошового забезпечення ОСОБА_1 на рівні 80% замість 70% сум грошового забезпечення, суд враховує ту обставину, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 у справі №440/3521/20 суд зобов`язав ГУПФ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 у розмірі 80% грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.

Вказані обставини встановлені у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 у справі №1640/3521/20, а відтак в силу приписів статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають доказуванню знову.

Таким чином судовим рішенням, яке набрало законної сили, за позивачем визнано право на отримання пенсії у розмірі 80 % грошового забезпечення.

Враховуючи цю судову преюдицію, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії ГУПФ в Полтавській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 з обмеженням її максимального розміру виходячи із 70 відсотків грошового забезпечення, а також зобов`язати пенсійний орган здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату його пенсії виходячи із 80 відсотків грошового забезпечення, відображеного у довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 28.05.2021 №33/37-4/1690 без обмеження її максимальним розміром.

Вирішуючи позовну вимогу в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату суми всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.12.2019 по дату перерахунку пенсії, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону №2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статті 52 "Загальний порядок виплати пенсій. Органи, що виплачують пенсії" Закону №2262-ХІІ виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Згідно з частиною другою статті 55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Оскільки статтею 52 Закону №2262-ХІІ визначено загальний порядок виплати пенсії за поточний період, а інші норми Закону №2262-ХІІ не містять положень щодо виплати однією сумою пенсії, нарахованої за минулий період, то суд доходить висновку, що вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити виплату недоплаченої частини розміру пенсії однією сумою не має нормативного підґрунтя, а тому не підлягає задоволенню.

Щодо вимог про зобов`язання виплатити позивачу компенсацію згідно з постановою КМУ від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" за несвоєчасну виплату всіх сум пенсії суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі - Закон № 2050-III) від 19.10.2000 №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з положеннями статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону №2050-III).

Статтею 3 Закону № 2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (надалі - Порядок №159).

Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Системний аналіз чинного правового регулювання спірного питання дає змогу дійти висновку про те, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Враховуючи той факт, що дохід у вигляді перерахованої пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення та без обмеження суми пенсії максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, позивачу ще не нарахований та не виплачений, наразі відсутні підстави вважати, що після нарахування та виплати пенсії відповідачем не буде нараховано та виплачено компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії згідно з постановою КМУ від 21.02.2001 №159.

Отже, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє. У цій частині права позивача не є порушеними, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів.

Отже, адміністративний позов слід задовольнити частково.

Стосовно клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання ГУПФ в Полтавській області подати звіт про його виконання у місячний строк з дня набрання чинності суд зазначає про відсутність підстав для його задоволення з огляду на відсутність належних обґрунтувань.

Позивач судових витрат не поніс, тому підстави їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 з обмеженням її максимального розміру виходячи з 70 відсотків грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) виходячи з 80 відсотків сум грошового забезпечення, відображених у довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 28.05.2021 №33/37-4/1690, та без обмеження її максимальним розміром.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун