Справа № 380/3999/21
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року

м. Київ

справа №380/3999/21

адміністративне провадження № К/990/2084/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шевцової Н.В.,

суддів: Кашпур О.В., Данилевич Н.А.,

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №380/3999/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Львівській області

про визнання протиправним та скасування наказу

за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Галайського Ореста Вікторовича

на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року, прийняту у складі судді -доповідача Кухтея Р.В., суддів Шевчук С.М., Шинкар Т.І.,

УСТАНОВИВ:

І. Установлені судами фактичні обставини справи, короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції

1. У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області(далі - відповідач, ГУ ДФС), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області від 04 січня 2021 року №1 в частині оголошення догани.

2. 08 липня 2021 року рішенням Львівського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

3. 11 листопада 2021 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі №380/3999/21 та прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ДФС про визнання протиправним та скасування наказу задоволено повністю.

4. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС №1 від 04 січня 2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани ОСОБА_1 старшому оперуповноваженому з особливо важливих справ відділу протидії злочинам у сфері обігу товарів акцизної групи управління протидії економічним правопорушенням ГУ ДФС.

5. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС сплачений судовий збір.

6. 19 листопада 2021 року до Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника позивача Галайського О.В. про ухвалення додаткового рішення для компенсації судових витрат, в якому він просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 11700 грн.

7. 13 грудня 2021 року ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду заяву представника позивача - Галайського Ореста Вікторовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №380/3999/21 залишено без розгляду на підставі статей 139, 143 Кодексу адміністративного судочинства України.

8. Залишаючи заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що представником позивача до закінчення судових дебатів у справі не було подано ані доказів розміру судових витрат, ані заяви про те, що докази розміру судових витрат будуть надані після ухвалення судового рішення та протягом п`яти днів.

8.1. Крім того, з посиланням на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16 вересня 2021 року у справі №200/1887/20-а, суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованим покликання представника позивача у заяві про ухвалення додаткового судового рішення на зазначення в позові прохання покласти судові витрати на відповідача, оскільки системний аналіз положень статей 139, 143 КАС України вказує на те, що таке питання має вирішуватись судом кожної інстанції окремо, за ініціативою заінтересованої у відшкодуванні витрат особи.

ІІ. Касаційне оскарження

9. Не погодившись із ухвалою суду апеляційної інстанції представник позивача подав касаційну скаргу до Верховного Суду, яку зареєстровано 17 січня 2022 року.

10. На обґрунтування підстави касаційного оскарження позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції відмовив в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з порушенням статті 139 КАС України.

10.1. Вказує, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18 серпня 2021 року у справі №300/3178/20, а саме про те, що оскільки розгляд справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій відбувався у порядку письмового провадження, а тому судові дебати не проводились. Отже, зазначення у позовній заяві вимоги про стягнення судових витрат з відповідача може вважатися за цих умов дотриманням вимог частини сьомої статті 139 КАС України.

10.2. Крім того, доводить помилковість застосування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 вересня 2021 року у справі № 200/1887/20-а, про те, що питання щодо розподілу судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу, які сторона понесла в ході розгляду справи в суді, вирішується саме судом тієї інстанції, який ухвалив рішення по суті, до цієї справи, оскільки саме суд апеляційної інстанції прийняв остаточне рішення у справі.

11. Враховуючи викладене, представник позивача просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року та ухвалити додаткове рішення у справі.

12. 15 лютого 2022 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., Данилевич Н.А., Кашпур О.В. відкрито касаційне провадження у зв`язку із доведенням наявності підстав касаційного оскарження та обставин, які свідчать, що наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи.

13. Верховним Судом витребувано справу №380/3999/21 з Львівського окружного адміністративного суду.

14. 11 квітня 2022 року справа №380/3999/21 надійшла до Верховного Суду.

15. Касаційна скарга представника позивача не містить клопотання про розгляд справи за участю представника позивача.

16. Відзив на касаційну скаргу представника позивача не надходив, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку.

ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування

17. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

18. Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

19. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

20. Згідно з частиною другою статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

21. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

22. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

23. Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

24. Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

25. Частиною третьою статті 143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

26. Згідно з частиною четвертою статті 143 КАС України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

27. Відповідно до частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

28. За приписами статті 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

ІV. Позиція Верховного Суду

29. Верховний Суд, переглянувши оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

30. Залишаючи без розгляду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що представником позивача не дотримано вимоги частини сьомої статті 139 КАС України, оскільки представником позивача до закінчення судових дебатів у справі не було подано ані доказів розміру судових витрат, ані заяви про те, що докази розміру судових витрат будуть надані після ухвалення судового рішення та протягом п`яти днів.

30.1. Крім того, з посиланням на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16 вересня 2021 року у справі №200/1887/20-а, суд апеляційної інстанції вказав, що Покликання представника позивача Галайського О.В. у заяві про ухвалення додаткового судового рішення на зазначення в позові прохання покласти судові витрати на відповідача, колегія суддів вважає необґрунтованою, оскільки системний аналіз положень статей 139, 143 КАС України вказує на те, що таке питання має вирішуватись судом кожної інстанції окремо, за ініціативою заінтересованої у відшкодуванні витрат особи.

31. У контексті викладених підстав для касаційного оскарження, Суд зазначає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До останніх належить, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

32. У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 520/8309/18 викладено правову позицію, відповідно до якої, враховуючи положення статей 134 та 139 КАС України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідних для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

33. Також законодавцем визначено процесуальний наслідок незаявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з момент у винесення рішення у справі. У такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

34. Виходячи з викладеного тлумачення статей 134 та 139 КАС України, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що умовою прийняття рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу є подання позивачем до закінчення судових дебатів заяви про ці витрати.

35. Як установлено судами попередніх інстанцій, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду, якою ухвалено остаточне рішення в цій справі, прийнята 11 листопада 2021 року, а заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі в розмірі 11700,00 грн представником позивача подана до суду лише 16 листопада 2021 року.

36 Крім того, як свідчать матеріали справи, представником позивача до заяви про ухвалення додаткового судового рішення додано договір про надання правової допомоги, розрахунки на виконання робіт та акти виконаних робіт.

37. Як вбачається з матеріалів справи, позивач в адміністративному позові просив покласти судові витрати на відповідача. При цьому розгляд справи у суді апеляційної інстанцій відбувся у відкритому судовому засіданні без участі учасників справи, які про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому судові дебати не проводились.

38. Ураховуючи викладене, оскільки у суді апеляційної інстанції справа розглядалась без проведення судових дебатів, то позивач мав подати докази, що підтверджують розмір понесених ними судових витрат, або заяву про те, що докази розміру судових витрат будуть надані після ухвалення судового рішення та протягом п`яти днів до закінчення розгляду справи, виходячи з приписів частини третьої статті 143 КАС України.

39. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом, зокрема, в ухвалі від 23 грудня 2021 року у справі №640/10796/19.

40. Матеріали справи не містять підтверджень того, що позивач або його представник подали докази, що підтверджують розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції до ухвалення Восьмим апеляційним адміністративним судом судового рішення у справі №380/3999/21, або заяву про те, що докази розміру судових витрат будуть надані після ухвалення судового рішення та протягом п`яти днів, у зв`язку з чим заява представника позивача про розподіл судових витрат у порядку частини сьомої статті 139 КАС України підлягала залишенню без розгляду.

41. Отже, правильними є висновок суду апеляційної інстанції про недотримання представником позивача вимог частини сьомої статті 139 КАС України в частині строків подання заяви щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

42. Відтак доводи представника позивача про помилковість застосування судом апеляційної інстанції постанови від 16 вересня 2021 року у справі №200/1887/20-а не знайшли свого підтвердження, оскільки заяву про ухвалення додаткового судового рішення представник позивача подав саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду, який ухвалив остаточне рішення по суті справи, що не є спірним, однак з порушенням строків подання заяви щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

43. Ураховуючи встановлені обставини, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій про наявність підстав для залишення заяви про ухвалення додаткового судового рішення без розгляду.

44. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновку суду апеляційної інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

45. Таким чином, суд касаційної інстанції визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

46. Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

VI Судові витрати

47. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Галайського Ореста Вікторовича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №380/3999/21 залишити без змін.

3. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

СуддіН.В. Шевцова О.В. Кашпур Н.А. Данилевич