Справа № 580/2248/22
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року справа № 580/2248/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач 2) в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача 1 щодо відмови позивачу здійснити перерахунок та виплату пенсії із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в інвалютних карбованцях за період роботи з 11.12.1985 по 06.12.1989;

- зобов`язати відповідача 2 здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в інвалютних карбованцях за період роботи з 11.12.1985 по 06.12.1989, з моменту призначення пенсії за віком.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що він у період з 11.12.1985 по 06.12.1989 працював за кордоном у відрядженні в Тунісі та отримував заробітну плату по контракту в іноземній валюті, однак відповідач протиправно не здійснив перерахунок та виплату йому пенсії із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в інвалютних карбованцях за період роботи з 11.12.1985 по 06.12.1989.

Ухвалою суду від 25.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 1 у визначений судом строк відзив на позов не подав.

Відповідач 2 позов не визнав, надав до суду письмовий відзив в якому зазначив, що позивачу правомірно відмовлено у здійсненні перерахунку та виплати пенсії із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в інвалютних карбованцях за період роботи з 11.12.1985 по 06.12.1989, оскільки раніше діючим законодавством про пенсійне забезпечення не було передбачено обчислення розміру пенсії особам, які працювали за кордоном в установах колишнього СРСР чи УРСР або за відрядженням цих установ, із заробітку, отриманого в іноземній валюті, чи заробітку, виплаченого в інвалютних карбованцях.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

Позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Черкаській області із заявою в якій просив здійснити йому перерахунок пенсії із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в інвалютних карбованцях за період роботи з 11.12.1985 по 06.12.1989.

Головне управління ПФУ у Запорізькій області рішенням від 20.08.2021 №57 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії позивача, оскільки раніше діючим законодавством про пенсійне забезпечення не було передбачено обчислення розміру пенсії особам, які працювали за кордоном в установах колишнього СРСР чи УРСР або за відрядженням цих установ, із заробітку, отриманого в іноземній валюті, чи заробітку, виплаченого в інвалютних карбованцях.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі -Закон №1788-ХІІ) було передбачено включення у заробіток для обчислення пенсії всіх видів оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески.

За змістом статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим законом - на умовах передбачених абз.1 цієї частини. У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 01 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою працівників, зайнятих у галузях економіки України, відповідного року (кварталу).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 41 Закону №1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5, 6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Згідно із частиною першою статті 43 Закону №1058-IV перерахунок пенсій за віком, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Статтею 72 Закону №1788-ХІІ передбачено, що при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64, 67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України на загальних підставах.

Із матеріалів справи судом встановлено, що Головне управління ПФУ у Запорізькій області рішенням від 20.08.2021 №57 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії позивача із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в інвалютних карбованцях за період роботи з 11.12.1985 по 06.12.1989.

Статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» передбачено, що іноземна валюта - це валюта готівкою, грошові знаки (банкноти, білети державної скарбниці, монети), що знаходяться в обігу і є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені або ті, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, які знаходяться в обігу, платіжні документи у грошових одиницях іноземних держав та міжнародних розрахункових одиницях, кошти у грошових одиницях іноземних держав, міжнародних розрахункових одиницях та у діючій на території України валюті з вільною конверсією, які знаходяться на рахунках та вкладах у банківсько-кредитних установах на території України та за її межами.

Із змісту роз`яснення Зовнішекономбанку від 26 грудня 2001 року №6962/620303 відповідно до раніше діючих нормативних документів поточні рахунки радянських працівників, які працювали за кордоном у Зовнішекономбанку до 1993 року велися у інвалютних карбованцях, з умовним визначенням валюти внеску. Зачислення на рахунок здійснювалось на підставі платіжних доручень організацій, які направляли співробітників на роботу за кордон, суми вказувались також у інвалютних карбованцях. Інвалютні карбованці використовувались тільки у безготівкових рахунках до 1993 року, інвалютні карбованці обмінювалися на радянські карбованці у відношенні 1:1.

Розглядаючи вимогу про можливість включення до заробітку, з якого обчислюється пенсія, коштів, отриманих в інвалютних рублях, суд звертає увагу, що наведене поняття є умовним, і застосовувалось як одиниця обліку коштів. Виплата заробітку в інвалютних рублях відбувалась за обставин, коли організація виконувала роботи (надавала послуги) за кордоном за іноземну валюту, яку в обов`язковому порядку продавала Зовнішторгбанку СРСР, а останній, в свою чергу, конвертував таку валюту в інвалютні рублі для розрахунків з працівниками відповідної організації.

Нарахування коштів в інвалютних рублях на рахунок особи, яка працювала за кордоном, означало можливість придбання за ці кошти іноземної валюти (для розрахунків за кордоном), або отримання цих коштів у рублях для розрахунків на території СРСР. При цьому, балансова оцінка інвалютного рубля до рубля складала 1 до 1.

За таких обставин, для вирішення питання про можливість врахування при обчисленні пенсії заробітку, отриманого в інвалютних рублях, необхідно застосовувати загальні правила, визначені чинним законодавством.

Так, механізм оплати праці спеціалістів (на час роботи позивача) регулювався Правилами про умови праці радянських робітників за кордоном, затвердженими Державним комітетом Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 25 грудня 1974 року за №365, пункт 42 яких зазначав, що на соціальне страхування працівників установ СРСР за кордоном, які направлені з СРСР, а також прийнятих на роботу на місці на штатні посади з числа членів їх сімей, відповідні міністерства та відомства сплачують в СРСР у централізованому порядку страхові внески у відсотках, встановлених урядом СРСР від сум заробітної плати, виплачуваної названим працівникам в радянській та іноземній валютах.

Пунктом 1 статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» іноземна валюта іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучають з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу, кошти у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових (клірингових) одиницях, що перебувають на рахунках або вносяться до банківських та інших фінансових установ за межами України. Під терміном «іноземна валюта» розуміється як власне іноземна валюта так і банківські метали, платіжні доручення та інші цінні папери, виражені в іноземній валюті або банківських металах.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що інвалютні карбованці не є іноземною валютою, а є умовною грошовою одиницею, яку використовували для безготівкового нарахування коштів радянським спеціалістам, які працювали за кордоном. Курс цієї умовної одиниці до карбованця СРСР становив один до одного.

Судом із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 у період з 11.12.1985 по 06.12.1989 працював за кордоном у відрядженні Туніській Республіці і отримував зарплату по контракту в інвалютних рублях (карбованцях), що підтверджується довідкою від 31.05.2021 №3463-с, виданої Федеральною казначейською установою «Російський дердавний архів економіки».

Факт перебування позивача у закордонному відрядженні у Туніській Республіці у вказаний період також підтверджується копією трудової книжки позивача, копією довідки від 07.12.1989 №20/4-09 Міністерства меліорації та водного господарства СРСР, згідно якої позивач у період з 11.12.1985 по 06.12.1989 працював на посаді бурового майстра по контракту №720І23І500.

Оскільки інвалютні карбованці є штучною, умовною одиницею, що використовувалась в СРСР для безготівкових, зовнішньоекономічних розрахунків, і не підпадають під поняття іноземна валюта, тому посилання пенсійного фонду на відсутність підстав враховувати при визначенні розміру пенсії позивачу суми заробітної плати згідно наданих позивачем довідок за час його роботи за кордоном є необґрунтованими, а відповідачами до матеріалів справи не надано доказів того, що із сум, отримуваних позивачем в іноземній валюті, ним не сплачувалися внески на державне соціальне страхування.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі №552/1656/17 та постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №161/1774/20, від 19 березня 2019 року у справі №460/2612/18.

За таких обставин суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20.08.2021 №57 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в інвалютних карбованцях за період роботи з 11.12.1985 по 06.12.1989.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в інвалютних карбованцях за період роботи з 11.12.1985 по 06.12.1989, з моменту призначення пенсії за віком, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ