Справа № 440/3124/22
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

20 червня 2022 рокум. ПолтаваСправа № 440/3124/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області "Про розірвання договору №3 про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування по м. Лубни від 23 березня 2018 року" №6 від 26 січня 2022 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 березня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області №6 від 26 січня 2022 року "Про розірвання договору №3 про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування по м. Лубни від 23 березня 2018 року" та заборони виконавчому комітету Лубенської міської ради вчиняти дії, спрямовані на розірвання договору № 3 про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування по м. Лубни від 23 березня 2018 року та оголошення, проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Лубни до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Вказана заява обґрунтована тим, що Виконавчим комітетом Лубенської міської ради прийнято рішення №6 від 26 січня 2022 року, яким вирішено розірвати договір №3 про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування по м. Лубни від 23 березня 2018 року, та рішення № 31 від 23 лютого 2022 року про оголошення конкурсу з перевезення пасажирів на маршрутах (перевезення по яких забезпечував ФОП ОСОБА_1 згідно договору №3 від 23 березня 2018 року). Після проведення конкурсу буде укладений новий договір, що призведе до зміни відносин при виконанні перевезення на маршруті, у томі числі й зміна перевізника. Таким чином, у разі настання таких правових наслідків буде істотно ускладнено поновлення порушених прав позивача, що унеможливить ефективний судовий захист порушених прав позивача, оскільки в подальшому виникне необхідність звернення до суду з позовом про скасування (визнання нечинним) договору з іншим перевізником, або визнання протиправним та скасування результатів нового конкурсу та договору, укладеного за його результатом, що позбавить позивача на ефективність судового захисту. Негативні наслідки настануть також щодо інших осіб, які не є учасниками спору.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частин першої та другої статті 151 вказаного Кодексу позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В постанові від 07 квітня 2020 року у справі №826/13413/18 Верховний Суд зазначив, що вищезазначені підстави забезпечення позову є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Так, у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 826/16509/18 щодо "очевидності" ознак протиправності дій та порушення прав позивача зазначено, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних рішень (дій) поза обґрунтованим сумнівом.

Сама ж лише незгода позивача із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Оцінюючи викладені у заяві про забезпечення позову обставини та довід заявника про протиправність проведених Виконавчим комітетом Лубенської міської ради перевірок, прийнятих ним приписів та рішень, суд зауважує, що заявником не наведено очевидних ознак протиправності рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області "Про розірвання договору №3 про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування по м. Лубни від 23 березня 2018 року" №6 від 26 січня 2022 року та встановлення ухвалою суду ознак протиправності оскаржуваного рішення буде фактично вирішенням спору по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позов, та оцінка оскаржуваному рішенню може бути надана судом лише за наслідками розгляду самої справи, з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які сторони надають суду саме в ході розгляду адміністративної справи.

Стосовно іншого аргументу позивача щодо існування загрози істотного ускладнення поновлення його прав та виконання рішення суду у зв`язку з проведенням нового конкурсу на маршрут та укладенням договору на маршрут перевезення з новим перевізником суд зауважує, що під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та суд не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які можуть вплинути на права, свободи та інтереси інших осіб та не стосуватися предмета спору.

Так, відповідно до статті 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» забезпечення організації пасажирських перевезень покладається: на міських, приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території однієї територіальної громади, - на виконавчий орган ради, що представляє інтереси відповідної територіальної громади.

Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081 /далі - Порядок № 1081/.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 1081 організатором перевезень на автобусному маршруті загального користування є, зокрема виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту - на маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут).

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку об`єктом конкурсу може бути: маршрут (кілька маршрутів) та/або оборотний рейс (кілька оборотних рейсів) міжміського автобусного сполучення; маршрут (кілька маршрутів) міського або приміського автобусного сполучення; сукупність оборотних рейсів міського або приміського автобусного сполучення за умови, що кількість таких рейсів на об`єкті конкурсу становить не менш як 50 на день; сукупність маршрутів приміського та маршрутів або оборотних рейсів міжміського сполучення.

Пунктами 7 та 8 Порядку № 1081 встановлено, що об`єкт конкурсу визначається організатором перевезень відповідно до встановленого порядку як самостійно, так і за зверненням підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також фізичних осіб - підприємців і громадян.

Переможця чи переможців конкурсу визначає організатор перевезень на підставі рішення конкурсного комітету окремо щодо кожного об`єкта конкурсу.

Відповідно до пункту 49 Порядку № 1081 рішення про результати конкурсу оформляється протоколом, який підписується головуючим, секретарем та присутніми членами конкурсного комітету і подається організатору перевезень протягом п`яти робочих днів.

Організатор перевезень протягом десяти робочих днів від дати надходження протоколу конкурсного комітету опрацьовує матеріали проведеного конкурсу з перевезення пасажирів та у разі відсутності зауважень до порядку проведення конкурсу приймає рішення окремо за кожним об`єктом щодо переможця чи переможців конкурсу, а також того, хто зайняв друге місце у разі проведення конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах.

За наявності підстав вважати рішення конкурсного комітету про результати конкурсу такими, що прийняті з порушенням законодавства, приймається обґрунтоване рішення із зазначенням змісту порушень про скасування рішення конкурсного комітету щодо результатів конкурсу або скасування свого рішення як за окремими об`єктами конкурсу, так і в цілому всього конкурсу.

Пунктом 53 Порядку № 1081 передбачено, що організатор перевезень на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах не пізніше десяти робочих днів з дня опублікування свого рішення на офіційному веб-сайті укладає з переможцем конкурсу договір згідно з обов`язковими та додатковими (за наявності) умовами конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.

Організатор перевезень на міжобласних автобусних маршрутах не пізніше десяти робочих днів з дня опублікування свого рішення на офіційному веб-сайті, доводить його до відома Укртрансбезпеки для видачі протягом не пізніше десяти робочих днів з дня надходження такого рішення автомобільному перевізнику (перевізникам) дозволу (дозволів) за встановленою формою та відповідно до процедури видачі таких дозволів.

У разі письмової відмови перевізника-претендента, який став переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах, від укладення з організатором перевезень договору такий договір укладається з перевізником-претендентом, який зайняв друге місце. У разі відсутності перевізника-претендента, який зайняв друге місце, рейс (маршрут) включається до об`єкта іншого конкурсу.

У договорі (дозволі) визначаються умови перевезень на рейсі (рейсах) та/або маршруті (маршрутах) відповідно до визначеного об`єкта конкурсу.

Як слідує із змісту заяви про забезпечення адміністративного позову представник позивача просить заборонити відповідачу вчиняти дії, спрямовані на оголошення, проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Лубни до набрання законної сили судовим рішенням в цій адміністративній справі.

Суд зазначає, що відповідно до частини шостої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Згідно матеріалів справи організатором проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Лубни є Виконавчий комітет Лубенської міської ради як орган місцевого самоврядування.

Відтак, вжиття заходу забезпечення позову у спосіб заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на оголошення, проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Лубни буде втручанням у проведення відповідного конкурсу, що є не допустимим згідно положень частини шостої статті 151 КАС України.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що представником позивача не доведено наявності підстав, передбачених статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України, які є обов`язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-152, 154, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.І. Слободянюк