Справа № 140/3686/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3686/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 23.12.2021 № 25 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання призначити пенсію за віком з дати виникнення права на пенсію відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до загального стажу період роботи у Горохівській центрощадкасі з 02.09.1980 по 31.10.1980 та роботи у ТзОВ "Горохів Інформ" за період з 02.01.1993 по 25.03.1995.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 23.12.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, однак відповідач 23.12.2021 прийняв рішення № 25 про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років. Відповідно до вказаного рішення, відповідачем не зараховано період роботи відповідно до довідки № 31-15/101 від 22.11.2021, оскільки відсутні накази на прийняття та звільнення та період роботи з 02.01.1993 по 25.03.1995, оскільки відповідно до записів трудової книжки позивача прийнято на роботу в ТзОВ «Горохів Інформ», а відтиск печатки ТзОВ «Омета-Волинь».

Однак, позивач з такими твердженнями не погоджується та зазначає, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи та сумнів відповідача щодо її заповнення не може мати наслідком неврахування певного періоду роботи до страхового стажу особи. При цьому зазначає, що недотримання правил ведення трудової книжки несе негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи щодо якої такі порушення були вчинені. Формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Так у трудовій книжці позивача наявні записи № №1, 2 про період його роботи з 02.09.1980 по 31.10.1980 у Горохівській центрощадкасі на посаді ревізора та в період з 02.01.1993 по 25.03.1995 на посаді директора ТзОВ "Горохів Інформ" (засновником якої було ТзОВ "Омета- Волинь") (записи у трудовій книжці №№17,18).

Позивач зазначає, що як вбачається із статуту та установчого договору ТзОВ «Омета-Волинь» було одним із засновників ТзОВ «Горохів Інформ», а тому при звільненні позивача як директора у трудовій книжці поставлена печатка ТзОВ «Омета-Волинь», що підтверджує додатково як процедуру створення підприємства так і факт його роботи.

Водночас позивач звертає увагу, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформацію щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відтак вважає, що відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу період його роботи з 02.09.1980 по 31.10.1980 та з 02.01.1993 по 25.03.1995.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав, мотивуючи тим, що за документами електронної пенсійної справи страховий стаж позивача становить 25 років 10 місяців 15 днів. Період роботи з 02.01.1993 по 25.03.1995 на ТзОВ «Горохів Інформ» не зараховано, оскільки записи у трудовій книжці засвідчені печаткою підприємства, що не відповідає його назві. Також не враховано період роботи у Горохівській центрощадкасі з 02.09.1980 по 31.10.1980 через відсутність документів. У зв`язку з чим прийнято рішення від 23.12.2021 № 25 про відмову в призначенні пенсії за віком.

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.12.2021 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення йому пенсії за віком та подав необхідні документи (а.с. 25).

23.12.2021 ГУ ПФУ у Волинській області прийняло рішення № 25 про відмову у призначенні пенсії по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому зазначено, що згідно наданих документів страховий стаж позивача становить 25 років 10 місяців 15 днів. До страхового стажу згідно наданих документів не зараховано періоди роботи згідно довідки № 31-15/101 від 22.11.2021, оскільки відсутні накази на прийняття та звільнення; період роботи з 02.01.1993 по 25.03.1995, оскільки прийнято на роботу в ТзОВ «Горохів Інформ», а засвідчено печаткою ТзОВ «Омета-Волинь».

Позивач, не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ у Волинській області про відмову у призначенні пенсії за віком, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до статті 2 Закону № 1788-XII за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

З аналізу наведеного слідує, що необхідною умовою для виникнення у особи права на отримання пенсії за віком є наявність відповідного страхового стажу роботи та досягнення відповідного віку.

З рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 23.12.2021 № 25 слідує, що відповідачем не зараховано період роботи ОСОБА_1 відповідно до довідки № 31-15/101 від 22.11.2021 (з 02.09.1980 по 31.10.1980 у Горохівській центрощадкасі) у зв`язку з відсутністю наказів про прийняття та звільнення з роботи та період роботи з 02.01.1993 по 25.03.1995 з огляду на те, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу у ТзОВ «Горохів Інформ», а записи в трудовій книжці завірені печаткою ТзОВ «Омета-Волинь».

Щодо не зарахування відповідачем періоду роботи позивача з 02.09.1980 по 31.10.1980 у Горохівській центрощадкасі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника, а в разі відсутності трудової книжки або ж якщо в останній відсутні певні записи або вони є неточними, підтвердження трудового стажу здійснюється за допомогою інших даних та документів.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі № 235/805/17, від 06.12.2019 у справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 у справі № 242/2536/16-а.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 02.09.1980 прийнятий на роботу ревізором в Горохівську центрощадкасу та 31.10.1980 звільнений за власним бажанням на підставі статті 36 КЗпП УССР (а.с. 10-11). Вказана обставина підтверджена і довідкою філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 22.11.2021 № 31-15/101 (а.с. 35)

Проаналізувавши вищенаведене, суд зазначає, що наданими документами підтверджено факт роботи ОСОБА_1 в період з 02.09.1980 по 31.10.1980 у Горохівській центрощадкасі.

На думку суду, записи в трудовій книжці про роботу позивача за спірний період з 02.09.1980 по 31.10.1980 у Горохівській центрощадкасі відповідають вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять чітку дату прийому та звільнення з роботи, посади на яких працював позивач та засвідчені підписом керівника підприємства.

Відтак, відповідач безпідставно дійшов висновку, що вказаний період роботи позивача не підтверджено наказами про прийняття та звільнення з роботи, і такий висновок не може бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу роботи ОСОБА_1 . А тому оскаржуване рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Разом з тим, зазначена підстава не була єдиною для прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу та відповідачем не зараховано ОСОБА_1 ще період його роботи з 02.01.1993 по 25.03.1995 з огляду на те, що останній прийнятий на роботу директором ТзОВ «Горохів Інформ», а записи в трудовій книжці завірені печаткою ТзОВ «Омета-Волинь».

З цього приводу суд зазначає наступне.

20.06.1974 постановою Держпраці СРСР № 162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (далі - Інструкція № 162), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до абзацу першого пункту 1.1. Інструкції № 162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Заповнення трудових книжок та вкладишів до них здійснюється мовою союзної, автономної республіки, автономної області, автономного округа, на території яких розташовано дане підприємство, установа, організація, та офіційною мовою СРСР (пункт 2.1. Інструкції № 162).

Згідно з абзацами другим, третім пункту 2.2. Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції № 162 усі записи трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується адміністрацією підприємства, де було зроблено відповідний запис. Адміністрація підприємства за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.5. Інструкції № 162).

Абзацом першим пункту 2.10. Інструкції № 162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані. Посилання на відповідні документи вносяться на внутрішньому боці обкладинки та засвідчуються підписом керівника підприємства чи спеціально уповноваженою ним особою і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (абзаци перший-третій пункту 2.12. Інструкції № 162).

Аналогічні за змістом положення містить також Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі -Інструкція № 58).

З положень пункту 2.4. Інструкції № 58 вбачається, що необхідним реквізитом під відповідним записом у трудовій книжці працівника є печатка.

Трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 як основний документ про трудову діяльність містить записи про прийняття його на посаду директора ТзОВ «Горохів Інформ» 02.01.1993 (наказ № 1.5 від 02.01.1993) та звільнення з роботи 25.03.1995 (наказ № 40К від 25.03.1995). Дані записи завірені підписом директора ТзОВ «Омета-Волинь» та печаткою цього підприємства, що не відповідає назві підприємства.

Позивач на підтвердження факту зайнятості у спірний період у ТзОВ «Горохів Інформ» надав Статут ТзОВ «Горохів Інформ», затверджений на зборах засновників протоколом № 1 від 20.10.1992 (а.с. 48-61), Установчий договір про заснування та діяльність ТзОВ «Горохів Інформ» від 20.10.1992 (а.с. 62-71) та витяг з протоколу засідання загальних зборів засновників товариства від 20.10.1992 (а.с. 72-72).

Жодних інших доказів того, що позивач працював у спірний період у ТзОВ «Горохів Інформ» (наказів про прийняття та звільнення з роботи, відомостей про нарахування заробітної плати, тощо) матеріали справи не місять.

На думку суду, надані позивачем документи не є тими документами, які б підтверджували факт зайнятості останнього у ТзОВ «Горохів Інформ» у спірний період.

У поясненні, наведеному у позовній заяві, позивач зазначив, оскільки ТзОВ «Омета-Волинь» було одним із засновників ТзОВ «Горохів Інформ», а тому у трудовій книжці записи про прийняття та звільнення його з роботи завірені печаткою саме цього підприємства.

З такими твердженнями суд не погоджується та зазначає наступне.

20.10.1992 протоколом № 1 на зборах засновників затверджено Статут ТзОВ «Горохів Інформ» (а.с. 48-61). Пунктом 1.2 якого визначено, що товариство є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий рахунок та інші рахунки в установах банків, круглу печатку із своїм найменуванням та зображенням емблеми товариства. Товариство набуває прав юридичної особи з моменту його державної реєстрації.

У товаристві створюється виконавчий орган: дирекція на чолі з генеральним директором або одноособний орган - директор. Членами дирекції можуть бути як учасники, так і особи, які не є учасниками. Положення про виконавчий орган товариства затверджується зборами учасників (п. 6.6 Статуту).

Дирекція (директор) вирішує всі питання діяльності товариства, за винятком тих, що входять до виконавчої компетенції Зборів учасників (п.6.7 Статуту).

Директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства. Таким правом можуть бути наділені Зборами учасників і інші члени дирекції. Директор здійснює керівництво поточною діяльністю товариства на засадах єдиноначальства в межах компетенції і прав, що визначені Статутом та рішеннями Зборів учасників (п. 6.10, 6.11 Статуту).

Отже, з наведеного випливає, що ТзОВ «Горохів Інформ» є самостійною юридичною особою, має круглу печатку із своїм найменуванням та зображенням емблеми товариства.

Відтак будь-які дії, вчинені від імені ТзОВ «Горохів Інформ», в тому числі і записи в трудових книжках працівників, мають бути завірені печаткою саме цього підприємства.

З наданого позивачем установчого договору про заснування та діяльність ТзОВ «Горохів Інформ» від 20.10.1992 вбачається, що учасниками цього договору є ТзОВ «Омета-Волинь», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Найвищим органом товариства є Збори його учасників, які складаються з учасників або призначених ними представників. Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу можуть члени дирекції, які не є власниками товариства. Учасник товариства вправі передати свої повноваження іншому учаснику або представнику іншого учасника товариства. Збори учасників вибирають голову товариства (стаття 12 установчого договору).

До компетенції зборів учасників належить вирішення будь-яких питань з діяльності товариства, зокрема, визначення основних напрямків діяльності товариства; затвердження перспектив і планів, а також звітів про виконання, в тому числі річних результатів діяльності. Прийняття Статуту товариства та несення до нього змін і доповнень, зібрання та відкликання членів дирекції/директора; реорганізації та ліквідації дочірніх підприємств, філій, представництв, затвердження їх статутів та положень (стаття 15 установчого договору).

У статті 20 установчого договору зазначено, що у товаристві може створюватись колегіальний орган - дирекція, яку очолює генеральний директор або одноосібний директор.

20.10.1992 на засіданні загальних зборів засновників ТзОВ «Горохів Інформ» було обрано на посаду директора ТзОВ «Горохів Інформ» ОСОБА_1 , про що свідчить витяг з протоколу засідання (а.с. 72) та 28.10.1992 внесено відомості про державну реєстрацію вказаного підприємства до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

ТзОВ «Омета-Волинь» є одним з учасників ТзОВ «Горохів Інформ», однак вказана обставина не наділяє керівника такого товариства правом засвідчувати власним підписом і печаткою підприємства ТзОВ «Омета-Волинь» дії, вчинені ТзОВ «Горохів Інформ», в тому числі і записів в трудовій книжці позивача ОСОБА_1 .

Суд погоджується з твердженням позивача, що вказаними документами підтверджується процедура створення ТзОВ «Горохів Інформ». Проте, такими документами не підтверджується факт роботи ОСОБА_1 саме у період з 02.01.1993 по 25.03.1995.

Відповідно до установчих документів ОСОБА_1 обрано директором саме 20.10.1992, а запис у трудовій книжці за № 17 про прийом на роботу здійснено лише 02.01.1993.

На момент обрання позивача директором товариства він перебував на обліку в центрі зайнятості.

При цьому суд зауважує, що підставою запису в трудову книжку про роботу директором підприємства позивача є не установчий договір, чи статут, а наказ № 1.5 від 02.01.1993.

Однак, є незрозумілим хто видавав цей наказ.

Станом на 02.01.1993 товариство було зареєстровано як юридична особа і відповідно повинно було мати усі реквізити, в тому числі печатку, якою і повинні завірятися записи в трудовій книжці.

Більш того, позивачем не надано жодного документу про те, що в зазначений період він виконував обов`язки директора товариства, що в свою чергу тягне за собою покладення на нього відповідних обов`язків та функцій, які б могли підтверджувати факт його роботи.

При цьому, установчі документи не містять кінцевої дати перебування позивача на посаді директора ТзОВ «Горохів Інформ».

В матеріалах справи відсутній протокол зборів засновників про те, що ОСОБА_1 увільнено від виконання обов`язків директора ТзОВ «Горохів Інформ».

Будь-яких документів щодо спростування наявних неточностей позивачем не надано.

Суд зауважує, що Статут товариства, установчий договір не передбачають права засновників ТзОВ «Горохів Інформ» засвідчувати своїми печатками та видавати відповідні накази про прийняття, звільнення директора даного товариства, а лише надано право засновникам на їх обрання та звільнення. Однак, при цьому такі накази, а відповідно вчинені на підставі них записи в трудову книжку повинні засвідчуватися підприємством, юридичною особою, де особа працювала директором, чого в даному випадку немає.

Враховуючи зазначене вище, судом не можуть бути взяті до уваги твердження позивача про те, що Статутом та установчим договором пояснюється та обставина, чому відповідні записи у трудову книжку внесені засновником ТзОВ «Горохів Інформ» - ТзОВ «Омета-Волинь».

Не внесені відомості про керівника підприємства і до ЄДР, що підтверджується відповідним витягом. При цьому, до графи «дані про перебування юридичної особи в процесі припинення» внесено запис за № 0000878 від 23.11.2012 - включення відомостей про юридичну особу з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію, вважається недійсним.

Суд зазначає, що пунктами 2.6. - 2.9. Інструкції № 58 визначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

При цьому, п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників", передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З аналізу вказаних норм судом встановлено, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств.

Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17 зроблено висновок про те, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Суд звертає увагу, що позивач в спірний період був прийнятий на роботу директором ТзОВ «Горохів Інформ», а тому відповідно до чинного законодавства був відповідальним за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок та як керівник підприємства повинен був дотримуватись законодавчо встановленого порядку заповнення трудової книжки, чого в даному випадку не зробив.

Також при вирішенні питання про зарахування спірного періоду роботи у ТзОВ «Горохів Інформ», суд звертає увагу на наступне.

Пунктом 17 Порядку № 637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 Порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Тобто, пунктами 3 (вказаного вище) 17, 18 Порядку № 637 передбачено випадки підтвердження трудового стажу за відсутності правильних записів трудової книжки.

Як вже зазначалося вище, позивач у спірний період працював директором товариства, а відтак у випадку ліквідації підприємства, а також при відсутності документів у архівних установах ( по цьому підприємству), період роботи може бути підтверджено і іншими документами які можуть знаходитися в інших установах організаціях пов`язаних з діяльністю підприємства та роботою його керівника (податкові та бухгалтерські звіти, підписані господарські договори тощо), які підтверджують роботу директором товариства у вказаний період.

Якщо і вказані документи відсутні, то таке підтвердження можливе на підставі показів свідків, які працювали на цьому підприємстві у даний період та мають належно оформлені документи та відповідні записи в трудовій книжці.

Однак, будь-яких додаткових документів при призначенні пенсії позивачем ГУ ПФу у Волинській області подано не було, та про інші обставини на підставі яких може бути вирішено питання про зарахування стажу не повідомлено.

Отже, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно не враховано період роботи позивача з 02.01.1993 по 25.03.1995 у ТзОВ «Горохів Інформ» до страхового стажу, оскільки факт зайнятості останнього у спірний період не підтверджено належними доказами.

Відтак оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії від 23.12.2021 № 25 в частині не зарахування позивачу до страхового стажу періоду роботи з 02.01.1993 по 25.03.1995 у ТзОВ «Горохів Інформ» прийнято відповідачем з дотримання вимог чинного законодавства та є правомірним, а тому підстави для його скасування в цій частині відсутні.

При вирішенні спору в частині позовних вимог зобов`язального характеру суд враховує, що умовами призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону №1058-IV з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року є досягнення особою віку 60 років та наявність страхового стажу не менше 28 років.

Станом на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком та на дату досягнення ним віку 60 років безспірний страховий стаж становить 25 років 10 місяців 15 дні, а тому навіть з урахуванням спірного періоду роботи з 02.09.1980 по 31.10.1980 у Горохівській центрощадкасі страховий стаж позивача становить менше 28 років, тобто умова для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV не виконується.

Суд звертає увагу, що обчислення стажу є повноваженнями органу, що призначає пенсію, які реалізовуються виключно в процесі прийняття рішення про призначення пенсії, та з урахуванням того, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах, а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 496,20 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, сплачений згідно з квитанцією від 03.05.2021 № 31.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову в призначенні пенсії № 25 від 23.12.2021 в частині не зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 відповідно до довідки № 31-15/101 від 22.11.2021.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22в, ).

Суддя Р.С. Денисюк