Справа № 420/22645/21
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/22645/21
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Дата і місце ухвалення 05.01.2022 р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування наказу на проведення перевірки,

В С Т А Н О В И В:

18.11.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просило скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області від 16.11.2021 року № 8252-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Транс-Сервіс» ()».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

В поданій апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що оскаржений наказ прийнятий податковим органом у відповідності до п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, з метою виконання покладених на контролюючий орган функцій з контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів. Апелянт вказував на те, що фахівцями контролю за підакцизними товарами було проведено аналіз діяльності ТОВ «Транс-Сервіс» та встановлено факти, які давали можливість для правомірного винесення наказу на проведення фактичної перевірки.

Апелянт не погодився з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскаржуваний наказ не містить підставу для проведення фактичної перевірки та вважає такий висновок суду необґрунтованим.

З огляду на викладене апелянт просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.01.2022 року та прийняти по справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Транс-Сервіс».

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що 16.11.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області було прийнято наказ № 8252-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» ()», згідно якого на підставі п.п. 191.1.4 п. 191.1 ст. 191, п.п. 191.1.14 п. 191.1 ст. 191, ст. 20, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, наказано з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, провести з 16.11.2021 року, тривалістю 10 діб, фактичну перевірку ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» (), податкова адреса: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд.20-/1, адреса господарської одиниці: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Сухомлинська, 32. Перевіряємий період з 01.01.2020 року по дату закінчення фактичної перевірки.

Відповідач посилався на те, що на підставі вказаного наказу та направлення на перевірку посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області здійснено вихід за місцем здійснення діяльності товариства з метою проведення перевірки, однак представником товариства було відмовлено у допуску перевіряючих до проведення перевірки, про що зроблено запис адвокатом на оскаржуваному наказі.

Не погоджуючись з прийнятим наказом від 16.11.2021 року № 8252-п «Про проведення фактичної перевірки», ТОВ «Транс-Сервіс» оскаржило його до суду першої інстанції, посилаючись на його протиправність та необґрунтованість.

В поданому позові товариство посилалось на те, що спірний наказ не відповідає вимогам Податкового кодексу України. Позивач вказував на те, що у спірному наказі метою призначення проведення фактичної перевірки вказано «здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв», однак норми Податкового кодексу України, які стали юридичною підставою для прийняття означеного наказу не містять такої підстави для проведення фактичної перевірки.

На думку позивача, прийнятим Головним управлінням ДПС в Одеській області наказ містить істотні недоліки, які не дозволяють вважати його таким, що прийнятий з дотриманням вимог законодавства України.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення поданого товариством позову, з огляду на наступне:

Надаючи оцінку доводам позивача щодо протиправності оскаржуваного наказу, колегія суддів виходить з наступного:

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.3 п.75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п. 80.1 ст. 81 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - направлення на проведення такої перевірки; - копії наказу про проведення перевірки; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Як вже зазначалось вище, зі змісту наказу № 8252-п від 16.11.2021 року слідує, що фактична перевірка ТОВ «Транс-Сервіс» була призначена на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, однак, у спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності Товариства вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

Відповідачем не надано жодних доказів, які б підтвердили, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувала інформація про порушення Товариством вимог законодавства. У самому наказі про призначення перевірки, податковий орган не конкретизує суть порушення.

Посилання контролюючого органу на доповідну записку начальника управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області від 15.11.2021 року, яка начебто і стала підставою для проведення фактичної перевірки ТОВ «Транс-Сервіс», колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, зі змісту вказаної доповідної записки не вбачається встановлення контролюючим органом будь-якої інформації, яка б свідчила про порушення товариством вимог податкового чи іншого законодавства.

Більш того, у вказаній доповідній записці викладено пропозицію провести фактичну перевірку саме з метою недопущення порушень чинного законодавства у сфері обігу пального, та з метою перевірки наявності ємностей, однак Податковий кодекс України не містить таких підстав для проведення фактичної перевірки.

Таким чином, відповідачем не надано доказів отримання інформації, яка зумовлює виникнення обґрунтованої та законодавчо встановленої необхідності для контролюючого органу зі здійснення належного податкового контролю.

При вирішенні справи суд першої інстанції врахував правову позиція Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 820/4895/18.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі №640/21536/19.

У вказаній постанові Верховного Суду від 08 вересня 2020 року (справа N 640/21536/19) вказано, що призначення фактичної перевірки за підставами, вказаними у підпункті 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України повинно супроводжуватись повідомленням або інформацією про порушення платником податків законодавства у відповідній сфері правовідносин.

Враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08 вересня 2020 року у справі № 640/21536/19, предметом спору в якій була саме правомірність наказу про проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, колегія суддів вважає, що для проведення фактичної перевірки не достатньо лише факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Головне управління ДПС в одеській області не довело наявності підстав, в розумінні підпункту 80.2.5 пункту 8.2 статті 80 ПК України, для проведення фактичної перевірки ТОВ «Транс-Сервіс», що свідчить про протиправність прийнятого наказу та наявність підстав для його скасування.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Транс-Сервіс».

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують та не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Згідно ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на залишення без змін рішення суду першої інстанції, судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук