Справа № 120/1339/22-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 червня 2022 р. Справа № 120/1339/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (вул. Грибоєдова, 10-А, м. Вінниця, 21032; ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (далі - відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він має статут особи з інвалідністю внаслідок війни ІI групи, тому має право на пільги, а саме на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII), у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Проте, виплата зазначеної допомоги у 2021 році здійснювалась у розмірі меншому, ніж встановлено Законом № 3551-XII.

Окрім того, у позовній заяві вказується, що рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачала, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відтак, на думку позивача, оскільки, на час виплати разової грошової допомоги діяла редакція ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XI, то остання підлягала застосуванню при визначенні розміру оспорюваної виплати.

Відтак, позивач вважає відмову відповідача у виплаті недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік такою, що порушує його законні права та інтереси.

Ухвалою від 07.02.2022 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10.03.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги заперечує та зазначає, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи та має право на пільги згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Виплата грошової допомоги за 2021 рік, як вказує представник відповідача, здійснювалась позивачу відповідно допостанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 року № 325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої законами України«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`і«Про жертви нацистських переслідувань».

Окрім того, представник відповідача вказує, що Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації як виконавець розпоряджень по проведенню виплат одноразової грошової допомоги до 5 травня, в компетенцію якого не входить формування видатків Державного бюджету України, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у повній відповідності до чинних на момент вчинення дії законодавчих та інших нормативно-правових актів. Так, разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році ОСОБА_1 виплачена у повному обсязі, тому не має жодних підстав для визнання протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, оформлену листом від 22.12.2021 за вих. № 1211-Ю, у виплаті позивачу недоплачених коштів щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в сумі 10 246 гривень, та зобов`язання управління виплатити позивачу протягом одного місяця з дня набрання рішенням в цій справі законної сили недоплачені кошти щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в сумі 10 246 гривень.

Враховуючи вищевикладене, сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідченням серії Б від 18.02.2005.

Позивач має право на пільги, а саме на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

У 2021 року ОСОБА_1 виплачено грошову допомогу до 5 травня у розмірі 3906,00 грн., однак на переконання позивача, розмір такої допомоги для учасника бойових дій повинен становити вісім мінімальних пенсій за віком.

08.12.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже виплачених сум.

Листом від 22.12.2021 №1211-Ю Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації фактично відмовило ОСОБА_1 у перерахунку та доплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 10246,00 грн.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни як особливої окремої категорії громадян врегульовані, насамперед, приписами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII.

Пільги особам з інвалідністю внаслідок війни передбаченістаттею 13 Закону від 22.10.1993 № 3551-XII.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV статтю 13 Закону від 22.10.1993 № 3551-XII було доповнено такого змісту: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком».

Пунктом 20 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»(далі - Закон № 107-VI) текст статті 13Законувикладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008зміни, внесеніЗаконом № 107-VI, визнані неконституційними.

Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положеннястатті 13 Закону № 3551-XIIзастосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із підпунктом 5 пункту 63розділу І Закону України від 28.12.2014 № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин`розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК Українидоповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей12,13,14,15та16 Закону № 3551-XIIзастосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження встановлювати зокрема розмір разової грошової допомоги до 5 травня.

На реалізацію приписів цієї норми закону, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 08.04.2021 за № 325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», де передбачено, що особам з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи у 2021 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проводиться у розмірі 3906,00 грн.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі 1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідаєКонституції України, окреме положення пункту 26розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу Україниу частині, яка передбачає, що норми і положення статей12,13,14,15та16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ(далі - Закон № 3551) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, на час виникнення спірних відносинРішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 відновлено дію статті 13 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня особам з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Водночас відповідач, виплачуючи позивачу оспорювану допомогу, керувався нормами постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 за № 325.

Визначаючись із розміром допомоги, що належить до виплати суд враховує, що цій обставині надано оцінку при розгляді зразкової справи № 440/2722/20-а рішенням Верховного Суду від 29.09.2020, що залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021.

Відповідно до частини 3статті 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Розглядаючи зразкову справу, Верховний Суд дійшов висновку, що з 27.02.2020 (день прийняття рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі 1-247/2018 (3393/18) позивач набув право на соціальне забезпечення у порядку редакції Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-ХІV, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня особам з інвалідністю І групи внаслідок війни величиною десять мінімальних пенсій за віком

Велика Палата у п.п. 48-54 постанови від 13.01.2021 зазначила, що вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком слід визначати із урахуваннямстатті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІVта закону України про Державний бюджет України на відповідний рік.

У 2021 році мінімальний розмір пенсії за віком становить 1769 грн (розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановленийЗаконом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»).

Тому, при розрахунку суми недоплаченої позивачу допомоги слід враховувати мінімальний розмір пенсії за віком - 1769 грн.

Відтак, із урахуванням встановлених обставин та висновків Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд доходить висновку, що виплачуючи позивачу оспорювану допомогу за 2021 рік у розмірі встановленомупостановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 за № 325відповідач допустив порушення нормстатті 13 Закону від 22.10.1993 № 3551-XIIу редакціїЗакону від 25.12.1998 № 367-XIV, яка передбачала виплату особам з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни допомоги до 5 травня в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Відтак, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову відповідача, викладену у листі від 22.12.2021 №1211-Ю, щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

З приводу позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплатити позивачу протягом одного місяця з дня набрання рішення в цій справі законної сили недоплачені кошти щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в сумі 10246 грн., суд зазначає наступне.

Перерахунок та виплата конкретної суми грошової допомоги відноситься до дискреційних повноважень відповідача в силу ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якою передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Отже позовні вимоги в цій частині є наразі передчасними та задоволенню не підлягають.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для зазначення у резолютивній частині рішення суми недоплаченої допомоги, оскільки рішення суду носить зобов`язальний характер, а визначення точної суми до виплати відноситься до завдань відповідача, що виникатимуть на виконання покладеного судом обов`язку. Також, суд не вважає за необхідне зобов`язувати здійснити виплату протягом одного місяця, оскільки спір виник щодо недоплати спірної допомоги, а не періоду протягом якого така має бути виплачена, відтак така вимога є передчасною.

Відтак, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік згідно з ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, із урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу приписів ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відтак, перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить переконання про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується. При цьому, з огляду на вищезазначене, суд вважає безпідставним посилання позивача на те, що з відповідача належить стягнути 908 грн. судового збору. Більш того, до позовної заяви ОСОБА_1 не долучено жодного документу, який підтверджував понесення ним витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, викладену у листі від 22.12.2021 за №1211-Ю, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік згідно з статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як особі з інвалідністю ІІ групи, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, із урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (вул. Грибоєдова, 10-А, м. Вінниця, 21032; ).

Рішення в повному обсязі сформовано: 20.06.2022.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна