Справа № 560/16469/21
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 560/16469/21

20 червня 2022 року м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Кузьмишин В.М., розглянувшив порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання діяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року, для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Сушко О.О., судді - Мацький Є.М., Залімський І.Г.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року визнано неповажними причини пропуску Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року та відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення.

При цьому, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року залишено без руху та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, 02 травня 2022 року відповідачем подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2022 року відповідачу поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року, відкрито провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

30 травня 2022 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів - Сушка О.О., Мацького Є.М., Залімського І.Г.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив про те, суддями Сушко О.О., Залімським І.Г., Мацьким Є.М. 04 травня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі №560/16469/21 з порушенням п.1 ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 298, п.1 ч. 2 ст. 255, п. 2 ч. 5 ст. 242, п.1 ч. 2 ст. 2, п. 1 ч. 2 ст. 6 КАС України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 57 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", ст.ст. 3,19,24 Конституції України.

На думку позивача, судом апеляційної інстанції було порушено кілька статей КАС України, в результаті чого було порушено його законне право скористатись рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.12.2021 по справі №560/16469/21 у своїх власних інтересах.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2022 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, зупинено провадження у справі №560/16469/21, а справу передано для вирішення питання про відвід суддів у порядку, передбаченому ст. 31 КАС України.

Автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями від 15 червня 2022 року, головуючим суддею для вирішення питання про відвід визначено суддю Кузьмишина В.М.

Згідно із ч. 8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною одинадцятою вказаної статті визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід колегії суддів, суд зазначає таке.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 36, 37 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Згідно з ст.ст. 126, 129 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

За приписами ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст.10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium", "Grieves vs UK"). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України".

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" визначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно із ч.3 ст.39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід повинен бути вмотивованим.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Дослідивши доводи ОСОБА_1 щодо відводу членів колегії суддів у даній справі та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що наведені у заяві про відвід обставини не можуть слугувати підставою для відведення колегії суддів, оскільки підставою для відводу колегії суддів у складі Сушка О.О., Мацького Є.М., Залімського І.Г., є його не згода з процесуальним рішенням, яке ними прийняте, а саме у зв`язку із винесенням ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі №560/16469/21.

Отже, наведені обґрунтування заявленого відводу суперечить приписам частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак, суд дійшов висновку, що заявник, подаючи заяву про відвід колегії суддів не навів обґрунтованості сумнівів у неупередженості та об`єктивності суддів, а обставини, які викладені у заяві про відвід не свідчать про упередженість або певну зацікавленість суддів у наслідках розгляду цієї справи, а тому не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів у об`єктивності чи неупередженості членів колегії суддів: головуючого судді - Сушка О.О., суддів - Мацького Є.М., Залімського І.Г., або свідчили про неможливість їх участі у розгляді даної справи, позивачем не зазначено.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді - Сушка О.О., суддів - Мацького Є.М., Залімського І.Г., у справі № 560/16469/21.

Справу №560/16469/21 передати до відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства суду для передачі її попередньо визначеній колегії суддів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Кузьмишин В.М.