Справа № 540/1132/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/1132/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить:

- скасувати та визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 082 від 25.11.2021 року щодо відмови в зарахуванні часу перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв`язку з професійним захворювання з 20.06.2007 року по 17.11.2021 року до пільгового стажу за списком № 1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 час перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв`язку з професійним захворювання з 20.06.2007 року по 17.11.2021 року до пільгового стажу за списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 роботу з шкідливими та важкими умовами праці з 28.03.2001 року по 04.06.2002 року до пільгового стажу за списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 роботу з виключенням невигідного заробітку з 01.05.2005 року по 30.04.2007 року для обрахунку пенсії, починаючи з 29.03.2021 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою щодо перерахунку його пенсії згідно ст.. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» проте відповідач своїм рішенням від 25.11.2021 року відмовив у задоволенні заяви посилаючись на те, що стаж за списком № 1 ОСОБА_1 складає 9 років 3 місяці 7 днів, що є недостатнім для перерахунку пенсії. ОСОБА_1 зазначає, що законодавством передбачено зарахування всього часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, та не поставлено в залежність від того працював чи не працював інвалід в цей період.

Вважаючи рішення відповідача протиправним позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.03.2022 №11/0/9-22, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, територіальна підсудність справ Херсонського окружного адміністративного суду визначена Одеському окружному адміністративному суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2022, справу №540/1132/22 розподіллено головуючому судді Скупінській О.В.

Одеському окружному адміністративному суду надано доступ до електронної справи №540/1132/22.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року суддя ухвалив залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

20 квітня 2022 року від представника позивача до суду (вх. №ЕП/6049/22) надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 27.04.2022 відкрито провадження у адміністративній справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області копії всіх матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27 травня 2022 року ухвалено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Ухвалою суду від 16 червня 2022 року ухвалено продовжити розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

10 травня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшли витребувані копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (вх. № 15935/22).

13 травня 2022 року до суду надійшов відзив (вх. .№ ЕП/13170/22) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Позивачу було призначено пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва згідно п.«а» ст.23 Закону №1788. Розмір пенсії позивача було обчислено відповідно до ст. 65 Закону № 1788 з урахуванням заробітної плати з 01.08.1995 по 01.04.1996, з 01.07.1996 по 31.07.1998, з 01.11.1998 по 31.12.1999, з 01.02.2000 по 31.01.2001 та за період страхового стажу з 01.07.2003 по 31.05.2007.

17.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (за місцем проживання) стосовно переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно ст.8 Закону №345. Разом із заявою ОСОБА_1 були надані: паспорт, довідки РНОКПП та про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.04.2019. Документи, які підтверджують пільговий стаж до заяви не долучені. Розглянувши матеріали пенсійної справи позивача встановлено, що пільговий стаж за Списком № 1 становить 9 років 3 місяці 7 днів, за Списком № 2 10 місяців 10 днів, зараховані при призначенні пенсії по інвалідності. Отже загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 25 років 10 місяців 24 дні.

Проте, відповідачем виявлено розбіжності в даті переводу на підземні роботи, зазначеній у трудовій книжці під №11 (10.01.1996 дата наказу 15.01.1997). У довідці № 643 від 10.09.2021 ПРАТ «Шахтоуправління «Покровське» в загальній частині зазначено, що ОСОБА_1 працював 50% і більше облікового періоду на підземних роботах, за період роботи з 31.01.2000 по 05.02.2001. Пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками № 1 та № 2 не менш 80 відсотків робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. Оскільки за відсутності додаткових уточнюючих довідок, підтвердження періодів роботи ОСОБА_1 , що зараховуються до стажу на пільгових умовах за Списком № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, неможливо встановити зайнятість згідно ч.3 ст.114 Закону №1058.

Також в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 відсутні документи про підтвердження роботи в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці у періоди з 31.01.2000 по 05.02.2001, з 28.03.2001 по 04.06.2002, тому ці періоди не зараховано до пільгового стажу.

Рішенням №82 від 25.11.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до ст.8 Закону №345, у зв`язку із відсутністю, передбаченого Законом пільгового стажу 15 років. ОСОБА_1 наполягає на зарахуванні до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоду перебування на інвалідності у зв`язку із професійним захворюванням з 20.06.2007 по 17.11.2021. Однак за наявними у пенсійній справі документами у ОСОБА_1 відсутнє право на призначення зазначеного виду пенсії, та відповідно відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу періоду з 20.06.2007 по 17.11.2021.

Щодо вимоги ОСОБА_1 виключити з розрахунку середньомісячної заробітної плати періоду з 01.05.2005 по 30.07.2007 відповідач зазначає, що частиною 3 статті 43 Закону №1058 передбачено, що раніше призначені пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, за умови наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії, на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату та інших документів, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, які відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання враховується заробітна плата, з якої було раніше призначено пенсію, за документами, наявними у пенсійній справі, або за вибором пенсіонера заробітна плата за період роботи, передбачений абз.1 ч.1 ст.40 Закону №1058.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.04.2019 року №5125-.

ОСОБА_1 20.06.2007 року була встановлена третя група інвалідності з причин професійного захворювання та призначено пенсію по інвалідності згідно з п. «а» ч.1 ст. 23 Закону України №1788 «Про пенсійне забезпечення»: пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

17 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення/перерахунок пенсії, а саме переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно ст. 8 Закону № 345.

25.11.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення № 82, яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у зв`язку з неповним пакетом документів та відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1 шахтарі 15 років. При цьому, в даному рішенні відповідач зазначив, що пільговий стаж ОСОБА_1 по Списку № 1 становить 9 років 3 місяці 7 днів та по Списку № 2 становить 10 місяців 10 днів зараховано при призначенні пенсії по інвалідності та загальний трудовий стаж становить 25 років 10 місяців 24 дні.

Позивач не погодившись з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у перерахунку пенсії, звернувся з позовною заявою до суду.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача на підставі поданих сторонами письмових доказів, наявних в матеріалах справи, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Стаття 3 Конституції України, відповідно, гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України №3-рп/2012 від 25.01.2012, згідно якого «Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї».

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Щодо зарахування до пільгового стажу в пільговому обчисленні періоду інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 20.06.2007 по 17.11.2021 слід зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, до матеріалів пенсійної справи залучено дані щодо встановлення позивачу третьої групи інвалідності внаслідок трудового каліцтва/професійного захворювання з 20.06.2007. Відповідно до довідки МСЕК серія АВ №0869919 ОСОБА_1 на повторному огляді 30.10.2018 довічно встановлено 3 групу інвалідності.

Згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

У відповідності до ст.9 ч.4 Закону України «Про охорону праці» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом. Згідно ч.5 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Такий же порядок зарахування часу перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання передбачений і п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Період знаходження позивача на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 20.06.2007 року на день звернення по 17.11.2021 року, складає 14 років 4 місяців 27 днів, за ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зараховується до пільгового стажу з урахуванням кратності, оскільки ті гарантії, які передбачені чинним законодавством при застосуванні пільгового трудового стажу, залишаються за особою, яка обіймала відповідні посади передбачені списком № 1, до того, як відбулося трудове каліцтво або професійне захворювання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.12.2019 року у справі №185/8991/16-а(2-а/185/49/17).

Пунктом 6 частини 4 статі 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», доповнивши частину 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» абзацом 4 такого змісту: «Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах».

Згідно правового висновку, сформованого Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2019 року у справі №392/17/17, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач отримав трудове каліцтво, через яке не мав можливості фактично працювати на провідних професіях, тому суд приходить до висновку, що періоди інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 20.06.2007 по день звернення позивача до відповідача 17.11.2021 повинні бути зараховані до пільгового стажу.

Таким чином, доводи відповідача в наданому до суду відзиві щодо відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду з 20.06.2007 по 17.11.2021 суд відхиляє.

Стосовно вимоги позивача, щодо зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 роботу з шкідливими та важкими умовами праці з 28.03.2001 року по 04.06.2002 року до пільгового стажу за списком №1, суд зазначає таке.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що період його роботи з 28.03.2001 року по 04.06.2002 року пенсійним органом не зараховано до пільгового стажу ані за Списком № 1 ані за Списком № 2 (арк. пенсійної справи № 39).

В оскаржуваному рішенні відповідач не наводить обґрунтування прийняття саме такої позиції з приводу вказаного періоду роботи позивача.

Натомість, в поданому до суду відзиві та в своєму листі-відповіді від 22.09.2021 року відповідач зазначив, що в матеріалах пенсійної справи відсутні документи про підтвердження роботи в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці у періоди з 31.01.2000 року по 05.02.2001, з 28.03.2001 року по 04.06.2002 року, тому вказані періоди не зараховано до пільгового стажу.

Згідно зі ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до п. 1, п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №637 від 12.06.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

За відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд звертає увагу, що положення зазначеної Постанови вказують на пріоритет пенсіонера в отриманні підтверджуючих документів про трудовий стаж, водночас це не виключає можливості пенсійного органу здійснити відповідний пошук документів на підтвердження заявлених у трудовій книжці періодів.

При огляді трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , копія якої надана суду позивачем та міститься в матеріалах пенсійної справи останнього, було встановлено, що 28.03.2001 року ОСОБА_1 прийнято майстром підземним з повним робочим днем в шахті на діл. ОТК, запис в трудовій книжці №4. Наступний запис в трудовій книжці №5 датується 02.07.2003 року переведений майстром-слюсарем V розряду з повним робочим днем в шахті на діл. 7.

Таким чином, трудова книжка позивача містить повні відомості, що є обов`язковими для зарахування вказаного періоду роботи до пільгового, а саме це зайнятість з повним робочим днем на підземній роботі.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частина 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Щодо атестації робочих місць то варто зазначити, що на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці. Отже, суд вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а.

Таким чином, суд вважає, що існують підстави зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 роботу ОСОБА_1 з шкідливими та важкими умовами праці з 28.03.2001 року по 04.06.2002 року.

У своєму листі - відповіді Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22.09.2021 №27885-27690/Ч-03/8-2800/21 зазначило, що при проведенні попереднього розрахунку встановлено, що розмір пенсії позивача доцільніше обчислювати із заробітної плати, визначеної за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.05.2007.

Згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу позивач працював та сплачував страхові внески з 01.07.2000 по 31.05.2007.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Згідно зі ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті ! Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі «Стреч проти Сполучного Королівства» («STRETCH v. THE UNITED KINGDOM» № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини»). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність («MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY» № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

Отже, з вищенаведеного можна прийти до висновку, що позивач має обґрунтоване право звертатись до відповідача з проханням не застосувати той чи інший період роботи за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, але з дотримання умови щодо 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Між тим, позовна вимога про зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з виключенням невигідного заробітку не може бути задоволена судом, оскільки позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушеного права і суд не може втручатись в дискреційні повноваження пенсійного органу.

В спірному рішенні від 25.11.2021 року відповідач однією з підстав відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 зазначив неподання заявником повного пакету документів.

Разом з цим, постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1), затверджено Порядок та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п. 1.1 цього Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до п. 4.1, 4.2 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу I цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону (п. 1.7, 3.3 Порядку №22-1).

Судом встановлено, що відповідач отримав заяву про призначення пенсії разом із документами, і вивчивши вказані документи встановив, що поданих документів недостатньо для підтвердження пільгового стажу, проте, всупереч вимогам закону відповідачем не надано позивачу допомоги у підготовці матеріалів для розгляду комісією з питань підтвердження стажу роботу на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років за спірні періоди, не вказано позивачу, які ще конкретні документи потрібно подати для розгляду, не з`ясовано можливості у позивача надати додаткові документи, а натомість відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що дії відповідача Головного управління пенсійного фонду в Херсонській області щодо відмови позивачу в переході на інший вид пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав подання недостатніх документів є передчасними.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює нарахування та призначення пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Відтак, виключно до компетенції Пенсійного фонду відноситься призначення пенсії, позаяк суд не може своїм рішенням втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо прийняття ним рішень.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення в т.ч. про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Із змісту вказаних норм вбачається, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ст. 245 КАС України.

На виконання постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.03.2021 за №339/35961 органи Пенсійного фонду України застосовують екстериторіальний принцип призначення та перерахунку пенсій.

Саме тому спірне рішення від 25.11.2021 року прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, оскільки на вказаний пенсійний орган була розподілена заява ОСОБА_1 від 17.11.2021 року за принципом екстериторіальності.

З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням положень ч.2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити шляхом зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області, який приймав спірне рішення та допустив порушення пенсійних прав позивача, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.11.2021 року про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, з урахуванням позиції суду, викладеної у рішенні та зарахуванням пільгового стажу роботи за даним судовим рішенням.

Щодо позовної вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання зарахувати спірні періоди до стажу роботи та здійснити перерахунок та виплату пенсії, суд зазначає таке.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до абз.13 п.4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п.4.2 Порядку №22-1. Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що призвело до порушення його прав, суд доходить висновку про необхідність повторного розгляду заяви позивача саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, як визначений суб`єкт призначення.

Отже, за наслідками розгляду справи, судом встановлено, що позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність дій щодо відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ч.3 ст.139 КАС України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією від 02.02.2022.

Отже, оскільки задоволено основну позовну вимогу позивача сплачений судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 992,40 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №082 від 25.11.2021 року щодо відмови в зарахуванні часу перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 20.06.2007 року по 17.11.2021 року до пільгового стажу за списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворювання з 20.06.2007 року по 17.11.2021 року до пільгового стажу за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 роботу з шкідливими та важкими умовами праці з 28.03.2001 року по 04.06.2002 року до пільгового стажу за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.11.2022 року про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням позиції суду, викладеної у рішенні та зарахованим стажем роботи даним судовим рішенням.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідачі

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул.28 Армії,6, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА