Справа № 200/15214/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року справа №200/15214/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 р. у справі №200/15214/21 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г., повне судове рішення складено 08 грудня 2021 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в перерахунку пенсії по заробітку;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 25.10.2021 про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з наданням додаткових документів, а саме архівної довідки від 06.09.2021 №51 виданої Автодорожнім інститутом Державного освітнього закладу вищої професійної освіти «Донецький національний технічний інститут»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії за віком по заробітку на підставі архівної довідки від 06.09.2021р. №51 виданої Автодорожнім інститутом Державного освітнього закладу вищої професійної освіти «Донецький національний технічний інститут».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 р. позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в перерахунку пенсії. Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 25.10.2021р. про відмову в перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії за віком від 22.10.2021р. з зарахуванням до страхового стажу період навчання з 01.09.1976р. по 16.06.1980р. та з 01.09.1983р. по 31.07.1985р. в Горлівській філії Донецького політехнічного інституту.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що довідка уточнююча період навчання у ВНЗ видана організацією, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території, а тому період навчання орган Пенсійного фонду правомірно не зарахував до страхового стажу.

Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві апеляційна скарга у встановленому порядку не подана, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до вимог статті 308 Кодексу адміністративного судочинства, переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивачеві з 20.12.2018р. призначена пенсія за віком.

22.10.2021р. позивач звернувся через ВЕБ-портал до Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 25.10.2021р. відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що довідка уточнююча період навчання у ВНЗ видана організацією, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території, тому період навчання в Донецькому національному технічному університеті не має підстав.

Дипломом серії НОМЕР_1 від 03.06.1985р. підтверджено, що у період з 1976 року по 03.06.1985р. позивач навчався у Донецькому політехнічному інституті та здобув кваліфікацію інженера-механіка (а.с. 7).

Архівною довідкою Автомобільно-Дорожнього інституту Державного освітнього закладу вищої професійної освіти «Донецький національний технічний інститут Донецької народної республіки від 06.09.2021р. №51 підтверджено, що позивач 01.09.1976р. вступив на 1 курс денної форми навчання за спеціальністю «Автомобілі та автомобільне господарство» Горлівська філія Донецького політехнічного інституту; 16.06.1980р. позивача відраховано із складу студентів; з 01.09.1983р. по 31.07.1985р. позивач був студентом заочної форми навчання та видано диплом серії НОМЕР_1 від 03.06.1985р..

Трудова книжка позивача НОМЕР_2 видана 18.10.1985р. та не містить в собі відомостей щодо періоду навчання.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом цієї норми вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

За приписами ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто, відповідно до наведених норм закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Трудовий стаж у спірний період часу позивач набув за часів Української РСР, на території якої навчальний заклад здійснював свою діяльність, тобто за часів легітимної на той момент влади.

Всі первинні документи, на підставі яких позивач отримав право на призначення пенсії, були сформовані до проведення антитерористичної операції і не можуть піддаватися сумніву та позбавляти позивача права на отримання пенсії на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де позивач навчався.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів .

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах Лоізіду проти Туреччини (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), Кіпр проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать .

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу».

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 31.10.2019 року у справі № 711/10426/16-а, документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, оскільки вказана обставина не може слугувати підставою порушення прав громадян України на пенсійне забезпечення, що відповідає правозастосовній практиці в частині застосування так званих "намібійських винятків" Міжнародного суду ООН.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно скасовано спірне рішення та зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії за віком з урахуванням архівної довідки Автомобільно-Дорожнього інституту Державного освітнього закладу вищої професійної освіти «Донецький національний технічний інститут Донецької народної республіки від 06.09.2021р. №51.

Отже, в цій частині судове рішення має бути залишено без змін.

Водночас, суд першої інстанції безпідставно зобов`язав відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1976р. по 16.06.1980р. та з 01.09.1983р. по 31.07.1985р. в Горлівській філії Донецького політехнічного інституту, з огляду на наступне.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення, перерахунку пенсії.

Повноваження щодо призначення та перерахунку пенсії відноситься до компетенції відповідача і суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 25.10.2021р. відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що довідка уточнююча період навчання у ВНЗ видана організацією, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території.

Отже, відповідачем взагалі не вирішувалось питання щодо включення періоду навчання до страхового стажу, зокрема, з 01.09.1976р. по 16.06.1980р. на денній формі та з 01.09.1983р. по 31.07.1985 р. на заочній формі навчання, та не приймалось з цього приводу рішення.

Колегія суддів також звертає увагу, що у заяві про перерахунок пенсії від 22 жовтня 2021р. позивач просив пенсійний орган зарахувати до стажу роботи тільки навчання денної форми з 01.09.1976р. по 16.06.1980р..

Отже, з огляду на вказані обставини, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 р. у справі № 200/15214/21 - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 р. у справі № 200/15214/21 - змінити.

Абзац четвертий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 р. у справі № 200/15214/21 викласти в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська,16 м. Київ, 04053, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) про перерахунок пенсії за віком від 22.10.2021р. з зарахуванням архівної довідки Автомобільно-Дорожнього інституту Державного освітнього закладу вищої професійної освіти «Донецький національний технічний інститут Донецької народної республіки» від 06.09.2021р. №51».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 р. у справі № 200/15214/21 залишити без змін.

Повний текст постанови складений 21 червня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко