Справа № 380/12370/21
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 червня 2022 року

м. Київ

справа №380/12370/21

адміністративне провадження №К/990/13861/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Загороднюка А.Г., Білак М.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2022 року у справі № 380/12370/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати їй індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахування квітня 2014 року та квітня 2017 року як базових місяців;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, виплату здійснити із урахування виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати їй індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 06.12.2019 включно з урахування абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 06.12.2019 включно з урахування абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року суд задовольнив заяву представника позивача та залишив без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 06 грудня 2019 включно з урахування абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 06.12.2019 включно з урахування абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії відповідача щодо проведення нарахування індексації грошового забезпечення позивача у період з грудня 2015 року по лютий 2018 року з урахування квітня 2014 року та квітня 2017 року як базових місяців.

Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з врахуванням базового місяця індексації січня 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2022 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову.

06 червня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2022 року у справі № 380/12370/21.

Одночасно з цим, скаржник подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

З відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що справа №380/12370/21 розглядалася судами попередніх інстанцій за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права винятково в тому разі:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Під час касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та в інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, заявник має обов`язково аргументувати у касаційній скарзі наявність однієї або кількох обставин, перелік яких викладений у підпунктах а - г пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд звертає увагу скаржника, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній не зазначено, передбачені статтею 328 цього Кодексу підстави.

Таким чином, оскільки у касаційній скарзі не зазначено підстава (підстави), на якій (яких) вона подається, із належним обґрунтуванням у взаємозв`язку з відповідним підпунктами «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС, то така скарга має бути залишена без руху із встановленням скаржнику строку для виправлення вказаних недоліків.

Вирішуючи клопотання скаржника в частині поновлення строків на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частинами першою-третьою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Як убачається з доданих до касаційної скарги матеріалів, оскаржуване судове рішення ухвалено в порядку письмового провадження 25 лютого 2022 року, яке відповідно до доданої копії конверта, в якому суд апеляційної інстанції надіслав судове рішення, відповідач отримав 30 квітня 2022 року.

Ураховуючи наведені положення процесуального закону, а також те, що з касаційною скаргою відповідач звернувся протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (27 травня 2022 року), строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Враховуючи викладене, касаційна скарга має бути залишена без руху із встановленням скаржнику строку для виправлення вказаних недоліків шляхом подання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на підпункти «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про поновлення строку та поновити строк на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2022 року у справі № 380/12370/21.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2022 року у справі № 380/12370/21 залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

А.Г. Загороднюк

М.В. Білак ,

Судді Верховного Суду