Справа № 200/17350/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року справа №200/17350/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року (повне судове рішення складено 28 грудня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/17350/21 (суддя в І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

28 листопада 2021 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті - а.с.23) ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про:

визнання протиправними дії відповідачів щодо нарахування та виплати не в повному обсязі позивачеві разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій;

зобов`язання Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради нарахувати та виплатити позивачеві недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги;

зобов`язання Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради нарахувати та виплатити позивачеві недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Позов подано з підстав порушення відповідачем права позивача на отримання соціальної допомоги в належному розмірі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

22 грудня 2021 року від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, у якій позивач просив суд поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом.

В обґрунтування заяви, позивач зазначив, що про невідповідність розмірів грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Конституції України та інших законодавчих актів він дізнався кілька місяців назад із засобів масової інформації.

Позивач зазначив, що він не міг передбачити, що орган держави, в даному випадку Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, який покликаний захищати права та законні інтереси громадян у сфері соціального забезпечення, може ці права порушувати.

Крім того, позивач звернув увагу, що не має юридичної освіти, не знає особливостей законодавства, у зв`язку з чим не міг знати, що його права порушуються, тобто, що розмір грошової допомоги не відповідає вимогам законодавства.

З огляду на викладене, позивач вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин та просить суд визнати причини пропуску строку для подання позову поважними та поновити такий строк.

Крім того, зазначив, що додатковою причиною пропуску строку на звернення до суду за захистом порушених його прав є те, що він проходить службу та постійно перебуває в районі ООС (лінії розмежування) з метою виконання військового обов`язку та стримування агресії Російської Федерації проти України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року повернуто позов в частині вимог за 2020 рік.

Іншою ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву в частині вимог за 2021 рік, відкрито провадження у справі № 200/17350/21, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Не погодившись з ухвалою суду про повернення позову в частині вимог за 2020 рік, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги висловлено доводи аналогічні висловленим в клопотанні про поновлення строку. В апеляційній скарзі позивач зазначив, що строки звернення до суду ним не були порушені, а всі наявні у нього докази були подані до суду першої інстанції, а тому, на думку позивача, вимоги ухвали про залишення позову без руху ним були виконані.

У відзиві на апеляційну скаргу Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1).

Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IХ, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення в Україні правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, зазначена постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів справи.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заяви і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, слід зазначити, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть звужувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди повинні перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.12.2019 по справі № 9901/325/19.

Так, зі змісту позову встановлено, що при зверненні до суду позивачем оскаржуються протиправні дії відповідача в частині відмови донарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі, як учаснику бойових дій.

Слід вказати, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У позовній заяві позивачем вказано, що у 2020 році відповідач нараховував позивачу разову грошову допомогу до 5 травня у зменшеному розмірі.

З відповіді Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 12.11.2021 № Ж-2593/12.06-29 (а.с.14) вбачається, що виплата допомоги ОСОБА_1 здійснена у розмірі 1390 грн на рахунок Сумського прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1) згідно з платіжним дорученням від 08.04.2020 № 3496.

Доданим позивачем до позовної заяви витягом із зарахувань на картку позивача АТ КБ Приватбанк підтверджується надходження коштів в сумі 1390 грн 24.04.2020 (а.с.8).

Колегія суддів зазначає, що про порушення своїх прав позивач мав дізнатися під час отримання такої виплати у розмірі, з яким він не погоджується, а звернувся позивач до суду з зазначеним позовом 28.11.2021, тобто з порушенням шестимісячного строку встановленого пунктом 2 статті 122 КАС України.

Згідно постанови Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 380/5202/20 строк звернення до суду розпочинається з дати отримання щорічної допомоги до 5 травня.

Вказана правова позиція стосовно строків звернення до суду також викладена у постанові Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 815/3087/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 17-1 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, звернувшись до суду з зазначеним позовом 28.11.2021, позивач пропустив шестимісячний строк навіть якщо його обчислювати з 01.10.2020.

Також необхідно вказати, що факт звернення позивача до відповідача із заявою про нарахування і виплату недоплаченої частини одноразової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, не змінює моменту, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Такі звернення від позивача також мали місце після 01.10.2020.

Отже, апеляційний суд також не приймає до уваги посилання позивача на те, що він дізнався про свої порушені права з відповіді відповідача.

Верховний Суд у своїй постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19, наголосив на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Отже, як вже було зазначено вище, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

До того ж, слід зазначити, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що позивачем не надано жодного доказу щодо поважності пропуску строку для звернення до суду із даним позовом, а саме не вказано тих обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами.

При цьому колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на те, що він проходить службу та постійно перебуває в районі ООС (лінії розмежування) з метою виконання військового обов`язку та стримування агресії Російської Федерації проти України.

Так, згідно довідки В/ч НОМЕР_2 від 17.11.2021 № 12/560, ОСОБА_1 з 01.12.2020 безпосередньо перебуває в районі проведення операції Об`єднаних сил: м. Краматорськ, Донецька область (а.с.22).

В той же час, станом на 01.12.2020 позивач вже пропустив 6-місячний строк звернення до суду з вказаними вимогами, оскільки, розпочавши свій відлік з 24.04.2020, він сплив 24.10.2020.

Тому ця обставина також не може бути визнана поважною.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що підстави, зазначені позивачем для поновлення строку звернення до адміністративного суду, не є неповажними.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи переконливих доводів, які б були безпідставно залишені поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі № 200/17350/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 21 червня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

Т. Г. Гаврищук

А. А. Блохін