Справа № 160/1712/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2022 року м. Дніпросправа № 160/1712/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А., за участю секретаря судового засідання Солодкової К.А., представника позивача - Огнєва В.О., представника відповідача - Жиделяєва Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «РВ ГРУПП» та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року в адміністративній справі №160/1712/21 (суддя у інстанції Турова О.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " РВ ГРУПП" до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю " РВ ГРУПП" звернулося до суду з позовом до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, в якому просило:

- визнати бездіяльність Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України щодо не визначення ТОВ «РВ ГРУПП» , як такого, що має право здійснювати розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян суб`єктів підприємницької діяльності, протиправною;

- зобов`язати Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України внести ТОВ «РВ ГРУПП» до Переліку установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян суб`єктів підприємницької діяльності на необмежений строк.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України щодо не розгляду по суті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «РВ ГРУПП» про включення до Переліку установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян суб`єктів підприємницької діяльності, №28/10-20. Зобов`язано Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України розглянути по суті заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РВ ГРУПП» про включення до Переліку установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян суб`єктів підприємницької діяльності, №28/10-20 та прийняти відповідне рішення за наслідками її розгляду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не враховано абз.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а саме, що відповідно до принципу мовчазної згоди, суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документи дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі видано або не направлено. Так, позивач направив до відповідача заяву про внесення до Переліку установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств з необхідними документами, проте у встановлений законом строк не отримав відповіді на таку заяву, а тому в даному випадку слід застосовувати приписи абз.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Також апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року було подано Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України, в якій відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що з урахуванням вимог Порядок №475 прийняття відповідачем рішення за результатами розгляду заяви позивача про внесення до Переліку установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств з необхідними документами є 19.11.2020 року, а Порядок втратив чинність 13.11.2020 року, відтак застосування Порядку є неможливим.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційних скарг, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що листом від 28.10.2020 року за вих.№28/10-20 ТОВ «РВ ГРУПП» звернулося до Міндовкілля з приводу включення позивача до Переліку установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян суб`єктів підприємницької діяльності, посилаючись на ч.9 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Вищевказаний лист ТОВ «РВ ГРУПП» від 28.10.2020 за вих.№28/10-20 отримано Міндовкілля 30.10.2020р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Листом від 02.12.2020р. №25/6-14/10770-20 Міндовкілля повідомило позивачу, що на підставі рішення Державної регуляторної служби України від 18 серпня 2020 року №25 «;Про необхідність усунення Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України порушень принципів державної регуляторної політики» Міністерством юстиції України наказом від 23 жовтня 2020 року № 3708/5 було скасовано рішення про державну реєстрацію наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 01 жовтня 2012 року №475 «Про затвердження Порядку внесення установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, до переліку Мінприроди України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2012 року за №1755/22067, а наказом Міндовкілля від 20 жовтня 2020 року №289 скасовано наказ Мінприроди від 01 жовтня 2012 року №475, отже, на даний час відсутній затверджений порядок щодо внесення підприємств та визначені умови внесення організацій з розробки документів до Переліку.

03.12.2020р. ТОВ «РВ ГРУПП» звернулося до Міндовкілля з листом №3/02-20, в якому просило надати роз`яснення щодо можливості ТОВ «РВ ГРУПП», яке не включене до Переліку, здійснювати підприємницьку діяльність з надання послуг щодо розробки документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, враховуючи норми ст.42 та п.8 ч.1 ст.92 Конституції України і ч.9 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Листом від 22.12.2020р. №25/6-14/12198-20 Міндовкілля у відповідь на звернення позивача від 03.12.2020р. №3/02-20 надано роз`яснення, в яких зазначено, що у зв`язку із скасуванням наказу Мінприроди від 01.10.2012р. №475, на даний час відсутній затверджений порядок щодо внесення підприємств до Переліку, разом з тим, відповідно до ч.9 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» на офіційному сайті міністерства розміщено Перелік суб`єктів підприємницької діяльності, яким надається таке право.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Приписами ч.9 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено, що Перелік установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Слід зазначити, що Міндовкілля є органом, до повноважень якого віднесено вирішення питання про включення установ, організацій та закладів до Переліку.

На виконання статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» з метою визначення переліку установ, організацій та закладів, які здійснюють розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, розроблено та наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 01.10.2012р. №475 затверджено Порядок внесення установ, організацій та закладів, які здійснюють розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, до переліку Мінприроди України, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2012р. за №1755/22067 (далі Порядок №475).

Цим Порядком було визначено умови внесення організацій з розробки документів до переліку установ, організацій та закладів, які здійснюють розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності (далі - Перелік) та передбачено, що установи, організації та заклади здійснюють розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, після внесення їх до Переліку. До Переліку вносяться організації, які мають вимірювальні лабораторії, уповноважені (атестовані) на проведення відповідних вимірювань (забруднювальних речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню та для яких затверджено методики вимірювання), що засвідчується свідоцтвом про уповноваження (атестацію) (п.1.2 Порядку №475); внесення до Переліку організацій проводить Міністерство екології та природних ресурсів України безкоштовно (п.1.3 Порядку №475).

Документи, які необхідно надати організації для внесення до Переліку були визначені у п.2.1 розділу ІІ Порядку №475.

Розділом ІІІ Порядку №475 було визначено порядок внесення організацій до Переліку та, зокрема, передбачено, що отримані заява та документи згідно з розділом ІІ цього Порядку розглядаються Мінприроди України у двадцятиденний строк з дня надходження документів; про результати розгляду Мінприроди України повідомляє організацію листом (п.3.1); у разі відмови у внесенні організації до Переліку Мінприроди України направляє заявнику лист з обґрунтуванням такої відмови за підписом уповноваженої особи (п.3.2); підставами для прийняття рішення про відмову у внесенні організації до Переліку є: виявлення недостовірних відомостей в документах, поданих заявником; відсутність достатньої кваліфікації фахівців для здійснення такої діяльності відповідно до абзацу сьомого пункту 2.1 розділу ІІ цього Порядку; невідповідність матеріально-технічної бази заявника вимогам цього Порядку (п.3.3).

18.08.2020р. Державною регуляторною службою України прийнято рішення №25 «Про необхідність усунення Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України порушень принципів державної регуляторної політики згідно із вимогами Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», яким запропоновано Міндовкілля визнати таким, що втратив чинність наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 01.10.2012р. №475 «Про затвердження Порядку внесення установ, організацій та закладів, які здійснюють розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, до переліку Мінприроди України», як такий, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства України та порушує принцип державної регуляторної політики, оскільки процедура внесення організації до Переліку має бути встановлена виключно законом, а не підзаконним актом, водночас, Закон України «Про охорону атмосферного повітря» не містить норм щодо процедури внесення організації до Переліку та не встановлює обов`язкових вимог для організацій подавати до уповноваженого органу відповідні документи для включення до Переліку, а також не визначає підстав для прийняття рішення про відмову у внесенні організацій до Переліку та про виключення організацій з Переліку, з урахуванням чого постає питання щодо правової обґрунтованості та об`єктивності запровадження механізму державного регулювання, передбаченого Порядком №475, оскільки його доцільність законодавчо не підтверджено. Також у рішенні зазначено, що процедура внесення організації до Переліку має ознаки адміністративної послуги, а відповідно до ст.5 Закону України «Про адміністративні послуги» виключно законами, які регулюють суспільні відносини щодо надання адміністративних послуг, встановлюються, зокрема, перелік та вимоги до документів, необхідних для отримання адміністративної послуги; суб`єкт надання адміністративної послуги та його повноваження щодо надання адміністративної послуги; платність або безоплатність надання адміністративної послуги; граничний строк надання адміністративної послуги; перелік підстав для відмови у наданні адміністративної послуги. Тобто, процедура внесення організації до Переліку має бути встановлена виключно законом, а не підзаконним актом.

Наказом Міндовкілля від 20 жовтня 2020 року №289 на виконання рішення Державної регуляторної служби України від 18.08.2020р. №25 скасовано наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 01 жовтня 2012 року №475 «Про затвердження Порядку внесення установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, до переліку Мінприроди України».

Наказом Міністерства юстиції України від 23 жовтня 2020 року №3708/5, з урахуванням рішення Державної регуляторної служби України від 18.08.2020р. №25 скасовано рішення про державну реєстрацію наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 01 жовтня 2012 року №475 «Про затвердження Порядку внесення установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, до переліку Мінприроди України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2012 року за №1755/22067.

Відповідно до Примітки до Наказу Міністерства юстиції України від 23 жовтня 2020 року №3708/5, Наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 01 жовтня 2012 року №475 «Про затвердження Порядку внесення установ, організацій та закладів, які здійснюють розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, до переліку Мінприроди України» виключено з Державного реєстру нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади 13 листопада 2020 року

Таким чином, Порядок №475 втратив чинність 13.11.2020р.

Так, у розумінні приписів ч.9 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» право на здійснення господарської діяльності щодо розробки документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, мають лише організації, які включені Міндовкілля до Переліку, який останнє розміщує на своєму офіційному сайті, відсутність організації у такому переліку виключає право останньої на здійснення вищенаведеної господарської діяльності. При цьому, Закон України «Про охорону атмосферного повітря» не містить норм щодо процедури внесення організації до Переліку та не встановлює обов`язкових вимог для організацій подавати до уповноваженого органу відповідні документи для включення до Переліку, а також не визначає підстав для прийняття рішення про відмову у внесенні організацій до Переліку та про виключення організацій з Переліку, наведені вимоги та умови були закріплені Порядком №475, який втратив чинність 13.11.2020р. Водночас, норма ч.9 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», якою на Міндовкілля покладено повноваження щодо вирішення питання про включення організацій до Переліку, лишається чинною.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що на час звернення позивача до відповідача із листом від 28.10.2020 року за вих.№28/10-20 з приводу включення ТОВ «РВ ГРУПП» до Переліку, так і на час отримання цього листа Міндовкілля (30.10.2020р.), Порядок №475 був чинний, та саме у передбачені таким порядком строки відповідач повинен був надати відповідь.

Водночас, відповідачем з порушенням встановленого чинним на момент його отримання та розгляду п.3.1 Порядку №475 строку на його розгляд - двадцятиденний строк з дня надходження документів, з урахуванням якого це звернення позивача мало бути розглянуте до 19.11.2020р., в той час, як фактично воно було розглянуто лише 02.12.2020р.

Посилання відповідача, що на час надання відповіді - 19.11.2020р., Порядок №475 втратив чинність, не спростовує того факту, що відповідач повинен був надати відповідь у строках передбачених таким Порядком, адже як зазначено раніше, на момент отримання відповідачем заяви від позивача такий Порядок був чинний.

Також слід зазначити, що з листа Міндовкілля від 02.12.2020р. №25/6-14/10770-20 слідує, що відповідач фактично не розглянув по суті звернення позивача щодо включення останнього до Переліку, а лише повідомив про неможливість вирішення цього питання через скасування Порядку №475 та відсутність у зв`язку із цим відповідного законодавчого регулювання означеного питання.

Правові засади реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері надання адміністративних послуг, визначено Законом України «Про адміністративні послуги».

Так, статтею 9 Закону України «Про адміністративні послуги» визначено порядок надання адміністративних послуг та, зокрема, передбачено, що адміністративні послуги надаються суб`єктами надання адміністративних послуг безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг. Заява на отримання адміністративної послуги (далі - заява) подається в письмовій, усній чи електронній формі. Перелік та вимоги до документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, визначаються законом. Забороняється вимагати від суб`єкта звернення документи або інформацію для надання адміністративної послуги, не передбачені законом. Суб`єкт надання адміністративної послуги не може вимагати від суб`єкта звернення документи або інформацію, що перебувають у володінні суб`єкта надання адміністративних послуг або у володінні державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ або організацій, що належать до сфери їх управління. Для отримання адміністративної послуги суб`єкт звернення у випадках, передбачених законом, подає документи (якщо відомості, що містяться в них, не внесені до відповідних інформаційних баз в обсязі, достатньому для надання адміністративної послуги), зокрема: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, у тому числі військовослужбовців; 2) документи, що посвідчують: особу іноземця; особу без громадянства; отримання статусу біженця чи притулку в Україні (зокрема, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист); 3) документи військового обліку; 4) свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану; 5) документи, що підтверджують надання особі спеціального права на керування транспортним засобом відповідної категорії; 6) документи, що посвідчують проходження обов`язкового технічного контролю транспортних засобів відповідної категорії; 7) документи на транспортний засіб та його складові частини, у тому числі реєстраційні документи; 8) документи про трудову діяльність, трудовий стаж і заробітну плату громадянина; 9) документи про освіту та/або професійну кваліфікацію, науковий ступінь та вчене звання і документи, пов`язані з проходженням навчання, що надаються закладами освіти; 10) довідки, висновки та інші документи, що надаються закладами охорони здоров`я; 11) документи Національного архівного фонду та інші архівні документи відповідно до законодавства про Національний архівний фонд та архівні установи; 12) рішення, вироки, ухвали і постанови судів; 13) установчі документи юридичної особи; 14) рішення, висновки і дозволи, що приймаються (надаються) органами опіки та піклування відповідно до законодавства; 15) документи медико-соціальної експертизи; 16) посвідчення та документи, що підтверджують право громадянина на отримання соціальної допомоги; 17) документи про державні і відомчі нагороди, державні премії та знаки розрізнення.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.10 Закону України «Про адміністративні послуги» граничний строк надання адміністративної послуги визначається законом. У разі якщо законом не визначено граничний строк надання адміністративної послуги, цей строк не може перевищувати 30 календарних днів з дня подання суб`єктом звернення заяви та документів, необхідних для отримання послуги.

Таким чином, внесення суб`єкта господарювання до Переліку має здійснюватися відповідно до приписів ч.9 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та з урахуванням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» і Закону України «Про адміністративні послуги», які як станом на час звернення позивача до відповідача, так і станом на час розгляду справи є чинними.

Отже, бездіяльність відповідача саме з приводу не розгляду по суті заяви ТОВ «РВ ГРУПП» про включення до Переліку установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян суб`єктів підприємницької діяльності, №28/10-20 є протиправною, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

При цьому, права позивача у даному випадку порушено саме вищевказаною протиправною бездіяльністю відповідача щодо не розгляду по суті заяви ТОВ «РВ ГРУПП» про включення його до Переліку, а не бездіяльністю щодо не визначення ТОВ «РВ ГРУПП» , як такого, що має право здійснювати розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян суб`єктів підприємницької діяльності, бо безпосередньому включенню організації до Переліку має передувати розгляд звернення останньої з цього приводу по суті, який, як встановлено судом, у даному випадку фактично відповідачем здійснено не було, а тому, керуючись приписами ч.2 ст.9 КАС України, якою, зокрема, передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а також враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог і визнати протиправною бездіяльність Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України щодо не розгляду по суті заяви ТОВ «РВ ГРУПП» про включення до Переліку №28/10-20, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права позивача у даному випадку є належним та це необхідне для ефективного захисту цього порушеного права.

Так, поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З урахуванням Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями (вільним розсудом, адміністративним розсудом) СВП розуміють такі повноваження, які передбачають можливість СВП самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів рішення або дій.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що оскільки відповідач не розглядав заяву позивача по суті порушеного у ній питання щодо включення ТОВ «РВ ГРУПП» у Перелік, тобто не реалізував надані йому законом дискреційні повноваження відносно вирішення питання про наявність або відсутність підстав для включення позивача до Переліку, суд, за таких обставин, не може втручатися у дискрецію Міндовкілля та зобов`язувати останнє безпосередньо включити ТОВ «РВ ГРУПП» у цей Перелік без розгляду звернення останнього з цього приводу по суті самим відповідачем.

Посилання позивача в даному випадку на абз.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» є безпідставними, адже як зазначено раніше, відповідач не розглянув по суті заяву позивача та суд не може за суб`єкта владних повноважень надати оцінку, чи було подано позивачем всі необхідні документи.

Таким чином, з метою відновлення порушеного права позивача, суд першої інстанції правильно вийшов за межі заявлених позовних вимог та зобов`язав відповідача розглянути по суті заяву ТОВ «РВ ГРУПП» про включення до Переліку №28/10-20 та прийняти відповідне рішення за наслідками її розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «РВ ГРУПП» та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року в адміністративній справі №160/1712/21 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року в адміністративній справі №160/1712/21 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 18.05.2022 року, в повному обсязі постанова складена 20.06.2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко