Справа № 696/385/21
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року справа № 696/385/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Михайлівської сільської ради (20825, Черкаська область, Кам`янський район, с. Михайлівка, вул. Г.Майдану, 27) в якому просить:

-зобов`язати відповідача внести зміни в розпорядження Лубенської сільської ради № 31 від 30.11.2020 року щодо дати припинення повноважень секретаря Лубенської сільської ради у відповідності до Закону України №562 від 16.04.2020 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" і зробити відповідний запис в трудову книжку;

-стягнути з Михайлівської сільської ради 38578,13грн. - середньомісячну заробітну плату за шестимісячний термін після звільнення;

-стягнути з Михайлівської сільської ради 6443,10грн. - компенсації за невикористану відпустку при звільненні;

-стягнути з Михайлівської сільської ради 10000 грн. - моральної шкоди.

В обґрунтування зазначено, позивач обиралася секретарем Лубенської сільської ради. Відповідач будучи правонаступником активів та пасивів, всіх майнових прав та обов`язків відмовив у виплаті середнього заробітку на період її працевлаштування всупереч вимог закону. При цьому, відповідно до вимог законодавства України при звільненні працівника йому виплачуються в день звільнення всі суми, що належать працівнику, а на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. Крім того, вказано, що розпорядження № 31 від 30 листопада 2020 року щодо припинення повноважень секретаря Лубенської сільської ради є протиправним.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволені позову повністю. В обґрунтування зазначив, що секретар сільської ради обирається на строк повноважень ради, а тому повноваження секретаря ради закінчуються в день закінчення повноважень ради. Однак, звільнення датовано 30.11.2020 на підставі розпорядження від 30.11.2020 за №31, проте днем припинення повноважень позивача є саме 17.11.2020. Наголошено, що Лубенська сільська рала лише в стадії припинення та не являється ліквідованою, а тому до відповідача не перейшли всі права та обов`язки, зокрема щодо стягнення середнього заробітку на період працевлаштування за шість місяців.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до Записів трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 30.06.2006 звільнена з посади бібліотекаря Лубенської загальноосвітньої школи I-III ступенів у зв`язку з обранням секретарем Лубенської сільської ради. В період з 01.07.2006 по 04.11.2015 позивач обиралась секретарем Лубенської сільської ради, а 30.11.2020 повноваження припинені на підставі розпорядження сільського голови № 31 від 30.11.2020 року у відповідності до Закону України №562 від 16.04.2020 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" і зроблено відповідний запис в трудову книжку.

Крім того, згідно розпорядження № 31 від 30.11.2020 ОСОБА_1 зобов`язано виплатити грошову компенсацію за 14 днів невикористаної додаткової відпустки за період з 01.07.2019 по 01.07.2020 та за 12 днів невикористаної основної відпустки за період з 01.07.2019 по 30.11.2020 разом 26 календарних днів.

Згідно бухгалтерської довідки Михайлівської сільської ради №1 від 23 червня 2021 року та додаків до неї вказано, що під час передачі бухгалтерських справ Лубенської сільської ради до відділу бухгалтерського обліку, звітності, економічного розвитку та господарської діяльності виконавчого комітету Михайлівської сільської ради кредиторська заборгованість по заробітній платі, в тому числі компенсація за невикористану відпустку, була відсутня, що підтверджується розрахунково-платіжними відомостями Лубенської сільської ради. Заборгованості по заробітній платі, виплаті відпускних та компенсації за невикористану відпустку Лубенською сільською радою передано не було для подальшої їх виплати виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради. Крім того, будь-які інші кошти, а також будь-яка кредиторська заборгованість від Лубенської сільської ради, згідно передавального акту від 21 січня 2021 року до Михайлівської сільської ради не передавалась.

Згідно листа відділу освіти, молоді, спорту та культури Кам`янської районної державної адміністрації від 08.12.2020 №252/11-01, Лубенська загальноосвітня школа I-III ступенів ліквідована у 2012 році.

Згідно з рішенням Михайлівської сільської ради від 18.12.2020 №1-16/VIІI, розпочато процедуру реорганізації Лубенської сільської ради () шляхом приєднання до Михайлівської сільської ради (), яка є правонаступником всього майна та прав.

26.02.2021 Рішенням Михайлівської сільської ради від №4-18/VIІІ затверджений передавальний акт Лубенської сільської ради від 21.01.2021, згідно якого відсутня кредиторська заборгованість.

Рішенням Михайлівської сільської ради від 17.11.2020 №1-1/VIІІ підтверджується початок повноважень новообраних депутатів.

Листом від 18.01.2021 №51/02-09 відповідач на звернення позивача повідомив про відсутність підстав для задоволення заяви щодо виплати середньомісячної заробітної плати на час працевлаштування та компенсації.

Вважаючи відмову протиправною позивач звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Нарахування та виплата заробітної плати є обов`язком роботодавця.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону №280/97-ВР сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.

Частиною 5 ст. 12 Закону №280/97-ВР визначено, що на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради. (ч. 1 ст. 50 Закону №280/97-ВР).

Відповідно до ст. 4 Закону України від 11.07.2020 №93-IV "Про статус депутатів місцевих рад" (далі - Закон України №93-IV) депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів".

Повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Повноваження депутата місцевої ради, обраного замість того депутата, який вибув, або на повторних виборах, починаються з дня заслуховування на черговому після виборів депутата місцевої ради пленарному засіданні відповідної місцевої ради повідомлення територіальної виборчої комісії про підсумки виборів.

Інформація про підсумки виборів доводиться територіальною виборчою комісією до відома відповідної місцевої ради. Спори щодо набуття повноважень депутатів місцевої ради вирішуються судом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.6 Закону України №93-IV депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю. Депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.

Позивач обиралась та працювала секретарем Лубенської сільської ради на постійній основі, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 Закону України №93-IV у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі. З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради. Депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді. Час, коли колишній депутат тимчасово не працював у зв`язку з неможливістю надання йому попередньої або рівноцінної роботи (посади) безпосередньо після закінчення строку його повноважень, зараховується, але не більше шести місяців, до страхового стажу і стажу роботи (служби) за спеціальністю, за якою депутат працював до обрання у місцеву раду, де він виконував свої обов`язки на постійній основі.

Тобто, право на отримання середнього заробітку, отриманого на виборній посаді, має особа, якщо вона не є пенсіонером та не була забезпечена попередньою роботою, а за її відсутності - іншою рівноцінною роботою на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. Такий заробіток зберігається на період 6 місяців і підлягає виплаті з відповідного місцевого бюджету.

Доказів отримання позивачем одного зі вказаних вище видів пенсії та її працевлаштування відсутні. Щодо обставин її працевлаштування то згідно листа відділу освіти, молоді, спорту та культури Кам`янської районної державної адміністрації від 08.12.2020 №252/11-01, Лубенська загальноосвітня школа I-III ступенів ліквідована у 2012 році в якій позивач працювала на посаді бібліотекаря до обрання на виборну посаду.

Суд вказує, що у разі коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, а надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Закон України №93-IV покладає на роботодавця обов`язок забезпечити депутату, строк повноважень якого завершився, надання попередньої роботи (посади) і лише в разі її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

При цьому, суд з матеріалів справи з`ясував, що відповідач будучи у відповідності до рішення Михайлівської сільської ради від 18.12.2020 №1-16/VIІI, від 26.02.2021 №4-18/VIІІ правонаступником всього майна та прав Лубенської сільської ради не надав позивачук іншу рівноцінну роботу.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що не є правонаступником Лубенської сільської ради, оскільки зазначені твердження суперечать Законам України та вищезазначеним рішенням самого відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, завершуються в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою. Після завершення повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, їхні виконавчі комітети продовжують здійснювати свої повноваження до затвердження сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою, персонального складу її виконавчого комітету. Протягом зазначеного строку сільський, селищний, міський голова, обраний об`єднаною територіальною громадою, очолює такі виконавчі комітети та входить до їх персонального складу. Після завершення повноважень сільського голови, який одноособово виконував функції виконавчого органу сільської ради у територіальній громаді, що увійшла до об`єднаної територіальної громади, відповідні функції одноособово виконує сільський, селищний, міський голова, обраний об`єднаною територіальною громадою, з дня набуття ним повноважень до затвердження відповідною сільською, селищною, міською радою персонального складу її виконавчого комітету.

Тобто, відповідно до ч. 3 ст. 8 наведеного Закону об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

До прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень, закріплених у пункті 6-1 частини шостої, сьомої розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»: майнові зобов`язання, майнові та немайнові права юридичних осіб - органів місцевого самоврядування розформованої територіальної громади, територія якої включена до територій кількох сформованих територіальних громад, розподіляються між правонаступниками таких юридичних осіб відповідно до передавальних актів пропорційно обсягу розподілу майна, майнових прав та залишків бюджетних коштів між сформованими територіальними громадами; новообрані ради можуть прийняти рішення про розподіл майна, майнових прав та зобов`язань розформованої територіальної громади, територія якої включена до територій кількох сформованих територіальних громад, за іншими критеріями, ніж визначені підпунктами 5 і 6 цього пункту. Такі рішення приймаються згідно з приписами бюджетного законодавства та враховуються при здійсненні реорганізації відповідних органів місцевого самоврядування і складанні передавальних актів (розподільчих балансів) за результатами реорганізації.

Абзацом 3 п. 7 розд. ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку в державному секторі 101 «Подання фінансової звітності», затвердженого наказом Мінфіну від 28.12.2009 №1541, визначено, що звітним періодом суб`єкта державного сектору, що ліквідується або припиняє свою діяльність шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), є період з початку року до моменту ліквідації. За загальним правилом, передбаченим ч. 2 ст. 107 ЦКУ, після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі приєднання), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, що оспорюються сторонами.

Частиною 4 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» встановлено, що з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою, у порядку, визначеному цим Законом, здійснюється реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, та розміщених поза адміністративним центром об`єднаної територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні юридичні особи - сільські, селищні, міські ради припиняються у порядку, визначеному цим Законом.

Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків всіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.

В той же час, відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами абз. 3 п. 3 Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно з довідками, заробітна плата позивача за останні повні два місяці перед звільненням становила у вересні 2020 року - 4140 грн, у жовтні 2020 року - 7548,57 грн. Всього за 2 місяці - 11688,57 грн. Середньоденна заробітна плата становить 11688,57/43робочі дні = 271,82 грн.

Таким чином, середній заробіток позивача за 6 місяців становить: 5844,28 грн (середньомісячна заробітна плата) х 6 (місяців) та складає = 35 065,71 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, беручи до уваги, що після закінчення повноважень позивача на обраній посаді відповідачем не виконано обов`язку з працевлаштування її на попередній або іншій посаді, тобто не дотримано гарантій, встановлених у ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача середньої заробітної плати за 6 місяців.

Щодо зобов`язати відповідача внести зміни в розпорядження Лубенської сільської ради № 31 від 30.11.2020 року про дату припинення повноважень секретаря Лубенської сільської ради у відповідності до Закону України №562 від 16.04.2020 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" і зробити відповідний запис в трудову книжку суд зазначає таке.

Виходячи зі змісту підпункту 4 пункту 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" № 562-IX від 16 квітня 2020 року, в день відкриття першої сесії Михайлівської сільської ради 17 листопада 2020 року повноваження секретаря Лубенської сільської ради Сербін Є.П. закінчуються.

Зважаючи на відсутність у новообраної Михайлівської сільської ради прав правонаступника щодо сільських рад, які увійшли до складу відповідної територіальної громади (станом на день 17 листопада 2020 року проведення її першої сесії), оформлення розпорядчих документів щодо звільнення з посад виборних осіб відбувається у сільській раді, в якій вони працювали на виборних посадах.

За таких обставин сільський голова, який увійшов до складу Михайлівської територіальної громади, у свій останній день роботи як керівник Лубенської сільської ради мав змогу видати розпорядження про звільнення у зв`язку з припиненням повноважень на підставі підпункту 4 пункту 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" № 562-IX від 16 квітня 2020 року, щодо секретаря сільської ради.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення (днем звільнення вважається останній день роботи працівника - абзац 2 пункту 2.27 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція)) видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Отже, у день припинення своїх повноважень голова Лубенської сільської ради згідно зі ст.ст. 47, 116 КЗпП України зобов`язаний був звільнити працівників, видати працівникам сільської ради оформлені трудові книжки та виплатити всі суми, що належать їм і собі.

Нормою підпункту 13 пункту 1 Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій" № 1009-IX від 17 листопада 2020 року встановлено, що після закінчення повноважень рад, що припиняються, їхніх виконавчих комітетів, сільського голови, який одноособово виконував функції виконавчого органу сільської ради, що припиняється, видані ними нормативно-правові акти, невиконані акти індивідуальної дії зберігають чинність на відповідних територіях та для відповідних осіб. При цьому бюджети розформованих територіальних громад виконуються окремо до закінчення бюджетного періоду з урахуванням особливостей, встановлених підпунктами 16 і 17 цього пункту (підпункт 15 пункту 1 цього Закону).

З наданих позивачем доказів вбачається, що в день припинення повноважень сільського голови 17 листопада 2020 року звільнення працівників сільської ради, вручення працівникам сільської ради трудових книжок не відбулося.

Отже, всупереч вимогам Закону, секретар сільської ради Сербіна Є.П. не припинила повноважень 17 листопада 2020 року, продовжувала виконувати обов`язки секретаря Лубенської сільської ради до 30 листопада 2020 року, про що зроблений запис в її трудовій книжці.

30 листопада 2020 року розпорядження № 31 "Про припинення повноважень секретаря Лубенської сільської ради", звільнено позивача та зазначено виплати грошової компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 01 липня 2019 року по 30 листопада 2020 року.

Таким чином, розрахунок грошової компенсації в розпорядженні сільського голови №31 від 30 листопада 2020 року містить переплату з 17 листопада 2020 року - дня припинення повноважень секретаря сільської ради по 30 листопада 2020 року включно.

Бухгалтерська довідка Лубенської сільської ради всупереч розпорядженню № 31 від 30 листопада 2020 року містить дату звільнення позивача 01 листопада 2020 року. В той же час в обчисленні календарних днів трудового стажу, що надає право на щорічну відпустку, в довідці зазначено 30 (тридцять) днів листопада 2020 року.

При цьому, згідно інформації бухгалтерської довідки Михайлівської сільської ради №1 від 23 червня 2021 року, під час передачі бухгалтерських справ Лубенської сільської ради до відділу бухгалтерського обліку, звітності, економічного розвитку та господарської діяльності виконавчого комітету Михайлівської сільської ради кредиторська заборгованість по заробітній платі, в тому числі компенсація за невикористану відпустку, була відсутня, що підтверджується розрахунково-платіжними відомостями Лубенської сільської ради.

Таким чином, на час прийняття розпорядження "Про припинення повноважень секретаря Лубенської сільської ради" № 31 від 30 листопада 2020 року відповідно до чинного законодавства України позивач не мала повноважень секретаря Лубенської сільської ради. Отже, вказане розпорядження не має правових наслідків. За таких обставин прийняте розпорядження № 31 від 30 листопада 2020 року та внесений запис в трудову книжку про припинення повноважень секретаря Лубенської сільської ради не можуть бути підставою для проведення Михайлівською сільською радою виплат належних позивачу сум середньої місячної заробітної плати упродовж шести місяців та компенсації за невикористану відпустку.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення 6443,10 грн. компенсації за невикористану відпустку при звільненні необгрунтованими такими, що не підлягають задоволенню.

Однак, відповідно до пункту 2.8 Інструкції № 58, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - обласним архівом.

Враховуючи рішення Михайлівської сільської ради "Про початок реорганізації Лубенської сільської ради Кам`янського району" № 1-16/VIII від 18 грудня 2020 року, пунктом 4 якого визначено, що Михайлівська сільська рада є правонаступником всього майна та прав Лубенської сільської ради, вимоги пункту 2.8 Інструкції, суд вважає вимоги щодо зобов`язання відповідача внести зміни в розпорядження Лубенської сільської ради №31 від 30 листопада 2020 року щодо дати припинення повноважень секретаря Лубенської сільської ради і зробити відповідний запис в трудову книжку слід задовольнити.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом, яке встановлено у статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з частиною 2 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 Цивільного кодексу України).

Однак позивачем до суду не надано жодних доказів, що прямо чи опосередковано підтверджують факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру (завдання моральної шкоди), а також доводять причинно-наслідковий зв`язок з предметом позову.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що така вимога є необґрунтованою та у її задоволенні слід відмовити.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Тому суд дійшов висновку про часткову обгрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору підлягають частковому відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Михайлівську сільську раду внести зміни в розпорядження Лубенської сільської ради "Про припинення повноважень секретаря Лубенської сільської ради" № 31 від 30 листопада 2020 року щодо дати припинення повноважень секретаря Лубенської сільської ради у відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" № 562-IX від 16 квітня 2020 року і зробити відповідний запис в трудову книжку.

Стягнути з Михайлівської сільської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середню заробітну плату на період працевлаштування, але не більше шести місяців в сумі 35065,71грн (тридцять п`ять тисяч шістдесят п`ять грн 71 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Михайлівської сільської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Петро ПАЛАМАР