Справа № 200/18071/21
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року Справа№200/18071/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-37197-13 від 11.10.2021.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-37197-13 від 11.10.2021.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.10.2021 №Ф-37197-13 була прийнята Головним управлінням ДПС у Донецькій області та згідно якої визначена заборгованість (недоїмка) зі сплати єдиного внеску станом на 30.04.2019 року в розмірі 13 066,91 грн. Зазначена вимога була оскаржена позивачем, але скаргу залишено без розгляду відповідачем, відповідно до прийнятого ним рішення №26353/6/99-00-06-02-01-06 від 22.11.2021року. З даною сумою недоїмки яка склалась внаслідок несплати єдиного внеску, позивач зазначає, що ним своєчасно та в повному обсязі сплачено суми нарахованого єдиного внеску, окрім цього позивач звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, а починаючи з 19.08.2017 року позивач отримує пенсію тому також звільнений від сплати єдиного внеску вже як особа, що отримує пенсію за віком. В позовній заяві позивач просив:

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-37197-13 від 11.10.2021 року, прийняту Головним управлінням ДПС у Донецькій області;

- стягнути з відповідача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив що позивач перебуває на обліку в Східній ДПІ Головного управління ДПС у Донецькій області, як суб`єкт підприємницької діяльності з 31.12.2005 року. Згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування (єдиний податок) з 01.01.2012 по 31.12.2015. Починаючи з 01.01.2017, у разі якщо ФОП, які застосовують загальну систему оподаткування, та особами які провадять незалежну професійну діяльність, не отримано дохід у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування ЄСВ, встановленої ЗУ № 2464. При цьому сума ЄСВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. З 01.01.2017 ФОП-платники єдиного податку, які перебувають на загальній системі оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або особами з інвалідністю та отримають відповідно до закону пенсію. Згідно даних Пенсійного фонду України ФОП ОСОБА_1 є пенсіонером-інвалідом з 19.08.2017 року. Згідно з даними інформаційної системи ДПС України у ОСОБА_1 станом на 17.01.2022 року обліковується заборгованість з ЄСВ для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали для себе спрощену систему оподаткування, яка виникла у період з 20.10.2014 по 09.02.2018 у зв`язку з несплатою нарахувань станом на 30.04.2019 року у сумі 13 066,91грн. На підставі вищезазначених даних відповідачем і була сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.10.2021 за №Ф-37197-13 на суму 13 066,91грн. Окрім цього відповідач зауважив, що відповідно до ЗУ №911-VIII з 01.01.2016 року будь-які пільги для платників ЄСВ відсутні, п.9-4 розділу VII «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ №2464-виключено з 13.02.2020 року. Тому, відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що головною підставою для скасування оскаржуваної вимоги є протиправність її формування та пред`явлення суми недоїмки позивачу для оплати, оскільки позивачем своєчасно та в повному обсязі сплачено суми нарахованого єдиного внеску, про що свідчать оплати до початку антитерористичної операції на території Донецької області, що виключає виникнення недоїмки з ЄСВ починаючи з 14.04.2014 року. Та контролюючим органом прийняте оскаржуване рішення без врахування п. 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010, оскільки згідно з додатком до Розпорядження КМУ від 02.12.2015 №1275-р - м. Донецьк Донецької області включено до переліку населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція. Позивач зазначив, що не відмовляється від своїх позовних вимог, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2022 року замінено первинного відповідача Головне управління ДПС у Донецькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Донецькій області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця № 481438 є фізичною особою-підприємцем. Датою проведення державної реєстрації є 19.05.1998 року. Номер запису про включення відомостей про фізичну особу-підприємця до ЄДР №2 266 017 0000 016997. Місце проживання фізичної особи-підприємця АДРЕСА_1 . Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є:

- 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (основний);

- 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах;

- 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

Відповідно до повідомлення Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 19.08.2017 року, ОСОБА_1 відповідно до його заяви від 27.09.2017 року та ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування йому призначено пенсію за віком.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2021 року ГУ ДПС у Донецькій області була сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) за № Ф-37197-13 на суму 13 066,91грн. Дана сума недоїмки була сформована на підставі наступних сум заборгованості:

- 20.10.2014 нараховано єдиного внеску платникам спрощеної форми нарахування єдиного внеску № 4592853 на суму 873,08грн.;

- 20.01.2015 - нараховано єдиного внеску платникам спрощеної форми нарахування єдиного внеску № 179977 на суму 1267,95грн.;

- 20.04.2015 - нараховано єдиного внеску платникам спрощеної форми нарахування єдиного внеску № 1000804 на суму 1267,95грн.;

- 20.07.2015 - нараховано єдиного внеску платникам спрощеної форми нарахування єдиного внеску № 1789360 на суму 1267,95грн.;

- 19.10.2015 - нараховано єдиного внеску платникам спрощеної форми нарахування єдиного внеску № 23647100 на суму 1323,47грн.;

- 19.01.2016 - нараховано єдиного внеску платникам спрощеної форми нарахування єдиного внеску № 129589 на суму 1434,51грн.;

- 09.02.2018 - нараховано єдиного внеску платникам спрощеної форми нарахування єдиного внеску № 3526757 на суму 5632,00грн.

Загалом, сума заборгованості складає 13 066,91грн.

Отримавши вищезазначену вимогу про сплату недоїмки, позивач подав скаргу від 29.10.2021 року. В якій просив відповідача скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.10.2021року.

Відповідач на зазначену скаргу надав рішення №26353/6/99-00-06-02-01-06 від 22.11.2021 року, в якому було прийняте рішення про залишення без розгляду скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 внаслідок пропущеного строку на оскарження відповідної вимоги про сплату боргу. В якому зазначив, що відповідно до законодавства України такий строк складає 10 днів з моменту отримання.

Внаслідок таких дій відповідача, позивач був змушений звернутись за захистом своїх прав до Донецького окружного адміністративного суду.

Отже, спірним в даній справі є рішення ГУ ДПС України у Донецькій області про сформовану вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.10.2021 року № Ф-37197-13.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідач у даній справі є суб`єктом владних повноважень, який відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» здійснює адміністрування зазначеного внеску з жовтня 2013 року.

Отже, безпосередньо, правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464) із змінами і доповненнями.

Відповідно частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За приписами частин 2-3 статті 25 зазначеного Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до абзаців 1, 3, 4 частини 4 статті 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

11 жовтня 2021 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-37197-13 на загальну суму 13066,91 гривень станом на 30 квітня 2019 року.

Суд зазначає, що відповідно статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску, зокрема, є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

Отже, вказаний Закон передбачає наявність у платника єдиного внеску статусу господарюючого суб`єкту чи самозайнятої особи.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п.1 та п.12 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Із інтегрованої картки ОСОБА_1 для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність, вбачається що у позивача наявна заборгованість станом на 31.12.2020 року 13 066,91 гривень.

Вказаний борг позивача з єдиного внеску виник з 2014 року по 09.02.2018 року.

Слід зазначити, що Законом України №1669-VII від 02.09.2014р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014р., у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (у наступному 9-4) такого змісту:

9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014р. №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Донецьк Донецької області, де знаходилася на податковому обліку позивач.

Дію вказаного Розпорядження зупинено Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Вказаним розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Донецьк Донецької області.

Тобто, у період невиконання обов`язків платника єдиного соціального внеску позивач знаходився на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція.

Крім того, антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. На даний час Указ Президента України не видавався.

Недоїмка в сумі 13066,91 гривень, зазначена в спірній вимозі від 11.10.2021 року виникла після 14.04.2014 року.

Таким чином, позивач з 14 квітня 2014 року є звільненим від сплати єдиного соціального внеску до закінчення проведення АТО.

Крім того, відповідно до інтегрованої картки ОСОБА_1 для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність після 14.04.2014 року позивачем до бюджету були сплачені наступні суми податків і зборів /єдиного внеску:

- 06.05.2014 423,00грн.;

- 04.06.2014 423,00грн.;

- 15.07.2014 423,00грн.;

- 26.08.2014 423,00грн.

Тобто, навіть після прийняття відповідного розпорядження КМУ від 02.12.2015 року №1275-р, позивачем були сплачені необхідні суми податків та зборів/єдиного внеску станом на 14.04.2014 року.

Суд зауважує, що пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» звільняє платників ЄСВ від відповідальності не в залежності від їх місцезнаходження, а в залежності від знаходження на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Аналогічна правова позиція наведена у рішенні Верховного суду від 30 березня 2018 року у зразковій справі № 812/292/18-а.

За приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Відповідно до частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 23.06.2009 № 15-рп/2009 в аспекті положень ч. 1ст. 67, п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України загальновизнаними елементами правового механізму регулювання податків і зборів (обов`язкових платежів) є суб`єкт або платник податку, об`єкт оподаткування, одиниця оподаткування, джерело сплати податку, податкова ставка, податковий період, строки та порядок сплати податку, податкова квота, податкові пільги, що застосовано і до Закону про ЄСВ з урахуванням особливостей цього обов`язкового платежу.

У загальноприйнятому розумінні пільга - це надання переваги, часткове або повне звільнення від виконання встановлених правилом обов`язків або полегшення умов виконання їх, або звільнення (повне або часткове) від податків/борів (обов`язкових платежів) згідно з чинним законодавством.

Пільга проявляється в зміні об`єкта, зменшенні бази чи зниженні ставки, її використання зменшує суму зобов`язання платника і, зрештою, визначає остаточний її розмір.

Підстави для одержання податкових пільг - це визначені законодавством про податки та збори (обов`язкові платежі) особливості правового статусу суб`єкта, його діяльності (предмета податку/збору) чи податкового режиму території, на якій він здійснює свою діяльність, що надають йому право скористатися пільгою.

Таким чином, звільнення від обов`язку нарахування та сплати ЄСВ, тобто пільги по нарахуванню/сплаті ЄСВ встановлюється виключно Законом про ЄСВ.

Законом про ЄСВ визначено кілька випадків звільнення від такого обов`язку, зокрема:

- пенсіонерів, осіб з інвалідністю - відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону про ЄСВ, а саме: особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- фізичних осіб - підприємців, якщо вони є роботодавцями - відповідно до пункту 9-2 розділу VIII Закону про ЄСВ, які призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їх військової служби звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених пунктом 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування";

- відповідно до п. 9-4. розділу VIII Закону про ЄСВ - щодо платників ЄСВ, визначених ст. 4 Закону про ЄСВ, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів де проводилася антитерористична операція;

- відповідно до п. 9-8. розділу VIII Закону про ЄСВ, а саме: платники ЄСВ, визначені статтею 4 цього Закону, якщо вони не є роботодавцями, звільняються від виконання обов`язків, визначених пунктом 2 статті 6 цього Закону, на весь період їх незаконного позбавлення волі на території проведення АТО.

В матеріалах справи міститься повідомлення Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, де зазначено, що з 19.08.2017 року ОСОБА_1 призначена пенсія за віком.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач також підпадає під зазначену у ч. 4 ст. 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування категорію осіб.

При цьому, добровільна участь особи, яка виявили бажання бути платниками єдиного внеску, передбачає собою укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. У матеріалах справи відсутній договір про добровільну участь позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, проте Відповідачем не доведено обставини щодо обов`язку сплати ЄСВ з боку позивача.

За таких обставин, винесена податковим органом вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.10.2021 року за № Ф-37197-13 є протиправною та підлягає скасуванню, а позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 13.12.2021, позивач за подання адміністративного позову сплатив 2270,00 грн. судового збору.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе покласти судові витрати на відповідача та про необхідність їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області у розмірі 2270,00 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87515, Доненька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, код ЄДРПОУ ВП 44070187) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-37197-13 від 11.10.2021 задовольнити.

Скасувати вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 11.10.2021 року № Ф-37197-13 на суму 13066,91 гривень.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ: ВП 44070187) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17 червня 2022 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець