Справа № 320/8585/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8585/20 Суддя (судді) першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка виражається у незакінчені виконавчого провадження №57191832 з примусового виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 110341,72 грн.;

- зобов`язати Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження №57191832 з примусового виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 110341,72 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено:

Визнано протиправною бездіяльність Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка виражається у не закінченні виконавчого провадження № 57191832 з примусового виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 110341,17 грн.

Зобов`язано Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження № 57191832 з примусового виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 110341,17 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт наполягає, що у виконавчому провадженні ВП № 57191832 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 52558003 від 31.08.2018 з ОСОБА_1 , вказані кошти виконавчого провадження стягуються, оскільки виконавчий збір в рамках виконавчого провадження № 52558003 з примусового виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 2-829/2010 від 07.06.2010 року, де сторонами виконавчого провадження є Боржник - ОСОБА_1 , стягувач - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не стягнуто, а саме виконавче провадження завершене 31.08.2018 року на підставі ч. 1 п. 1 с. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документу).

Апелянт також вказує, що позивачу необхідно було оскаржувати постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2010 задоволений позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору, про стягнення боргу за кредитним договором, а також про звернення стягнення на земельну ділянку, яка є предметом іпотеки. Вирішено стягнути з позивача на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» борг за кредитним договором №014/4006/81/69796, укладеним 27.03.2008 між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , надалі-кредитний договір, у розмірі 1103417,20 грн.; кредитний договір розірвати; звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, з кадастровим номером :02:001:0157, що розташовується в с. Петровське Бориспільського району.

На виконання вказаного рішення Бориспільським міськрайонним судом Київської області 16.11.2011 виданий виконавчий лист №2-829/2010.

Виконавче провадження з виконання виконавчого листа здійснювалося Бориспільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сороки В.І. від 31.08.2018, винесену у виконавчому провадженні №52558003, виконавчий лист повернуто стягувачу за його заявою.

Одночасно з винесенням постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сорокою В.І. 31.08.2018 винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

12.09.2018 постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження №57191832 з виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 110341,72 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2019 у виконавчому листі замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_2 .

На підставі заяви ОСОБА_2 постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.01.2020 відкрите виконавче провадження № 61001743 з виконання виконавчого листа.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.07.2020 виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню.

Представником позивача через канцелярію Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано заяву про закінчення виконавчого провадження №61001743 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 1103417,20 грн. на підставі виконавчого листа №2-829/2010, виданого 16.11.2011 Бориспільським міськрайонним судом Київської області. Також у вказаній заяві міститься клопотання про закінчення виконавчого провадження №57191832 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у зв`язку із визнанням виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.09.2020 закінчено виконавче провадження №61001743 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 1103417,20 грн.

Виконавче провадження №57191832 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору відповідачем не закінчено.

Вважаючи бездіяльність щодо незакінчення виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що стягнення з позивача виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження у зв`язку із визнанням виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є незаконним. Отже, бездіяльність відповідача, що полягає у не закінченні виконавчого провадження має бути визнана протиправною, а відповідача зобов`язано закінчити це виконавче провадження.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

З матеріалів спраи вбачається, що постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сороки В.І. від 31.08.2018, винесену у виконавчому провадженні №52558003, виконавчий лист повернуто стягувачу за його заявою.

Одночасно з винесенням постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сорокою В.І. 31.08.2018 винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

12.09.2018 постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження №57191832 з виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 110341,72 грн.

Враховуючи, що згідно з ч. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, зокрема, передбачених пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа) державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом, колегія суддів дійшла висновку, що винесення відповідачем 31.08.2018 постанови про стягнення виконавчого збору у зв`язку із поверненням виконавчого листа за заявою стягувача - ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та виконання цієї постанови у межах виконавчого провадження виконавче провадження №57191832 є правомірним та таким, що відповідає приписам законодавства.

В подальшому, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2019 у виконавчому листі замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_2 .

На підставі заяви ОСОБА_2 постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.01.2020 відкрите виконавче провадження № 61001743 з виконання виконавчого листа.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.07.2020 виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню.

Постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.09.2020 закінчено виконавче провадження №61001743 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 1103417,20 грн.

Так, колегія суддів наголошує, що в рамках виконавчого провадження № 61001743, з примусового виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 2-829/2010 від 07.06.2010 року, де сторонами виконавчого провадження є боржник - ОСОБА_1 , стягувач - ОСОБА_3 , виконавчий збір не стягувався, оскільки ВП № 61001743 закінчено відповідно до пунтку 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню).

В той же час, апеляційний суд звертає увагу, що у ВП № 57191832 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 52558003 від 31.08.2018 з ОСОБА_1 , виконавчий збір стягується, оскільки виконавчий збір в рамках виконавчого провадження № 52558003 з примусового виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 2-829/2010 від 07.06.2010 року, де сторонами виконавчого провадження є Боржник - ОСОБА_1 , стягувач - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не стягнуто, а виконавче провадження завершене 31.08.2018 року на підставі ч. 1 п. 1 с. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документу).

В контексті спірних правовідносин посилання суду першої інстанції на приписи ч. 6, 7 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" є помилковим, оскільки в рамках виконавчого провадження № 52558003 з примусового виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 2-829/2010 від 07.06.2010 року, де сторонами виконавчого провадження є Боржник - ОСОБА_1 , стягувач - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» виконавчий збір не стягнуто, а виконавче провадження завершене 31.08.2018 року на підставі ч. 1 п. 1 с. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документу), що, в свою чергу, передбачає стягнення судового збору.

Вищевикладене свідчить про відсутність бездіяльності з боку Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка виражається у незакінчені виконавчого провадження №57191832 з примусового виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 110341,72 грн., оскільки в рамках виконавчого провадження № 52558003 виконавчий збір не стягнуто.

При цьому, як вже було зазначено вище, в рамках виконавчого провадження № 61001743, з примусового виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 2-829/2010 від 07.06.2010 року, де сторонами виконавчого провадження є боржник - ОСОБА_1 , стягувач - ОСОБА_3 , виконавчий збір не стягувався, що повністю відповідає приписам ч. 7 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року - задовольнити повністю.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма