Справа № 420/788/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 р. м. ОдесаСправа № 420/788/21

Суддя в суді І інстанції Корой С.М. Рішення суду І інстанції ухвалено у м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Одеській митниці Держмитслужби, а саме: визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № UA500110/2020/000048/2 від 14 грудня 2020 року; визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500110/2020/00132 від 14 грудня 2020 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення у справі, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог, так як подані товариством документи для здійснення митного контролю та митного оформлення його товару підтверджують числові значення складових митної вартості.

Тому, апелянт вважає, що заявлена ним митна вартість товару підтверджена документально, внаслідок чого митним органом неправомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про залишення без задоволення позовних вимог, так як митним органом не порушено вимог митного законодавства у межах спірних правовідносин та прийнято законні рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між Компанією «KALYONCU NAK TUR TIC VE SAN LTD STI» (Туреччина) (в особі постачальника) та ТОВ «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ» (в особі покупця) укладено контракт на поставку № 09/220 від 10 листопада 2020 року, предметом якого є постачання товару, зазначеного у специфікаціях і замовленнях покупця та у виставлених на їх підставі інвойсах (п. 1.1). Кількість, асортимент, найменування та вартість товару, що постачається, узгоджується сторонами у відповідних специфікаціях та зазначаються в інвойсах (п. 1.4). Ціна товару вказується в інвойсах на оплату по кожній окремій партії товару (п. 2.3). Оплата за товар здійснюється на наступних умовах: 100% протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД (п. 3.1).

В свою чергу, позивачем складено митну декларацію № UA500110/2020/018589 від 14 грудня 2020 року (т. 1 а.с.14-15), відповідно до якої: відправник - KALYONCU NAK TUR TIC VE SAN LTD STI (Туреччина); отримувач - ТОВ «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ»; умови поставки - FCA; опис товару - мандарин свіжій; сорт SATSUMA; вага нетто - 180 000,00 кг; ціна товару - 99 000,00 USD.

До зазначеної митної декларації додано:

- пакувалний лист (т. 1 а.с. 16);

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) KID317 від 04 грудня 2020 року на загальну суму 99000,00 дол США (т. 1 а.с. 17);

- коносамент (Bill of lading) MEDUM4617137 від 07 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 18-19);

- фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) EC/TR A 4271386 від 04 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 20);

- фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) EC/TR A 4271387 від 04 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 21);

- фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) EC/TR A 4271388 від 04 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 22);

- фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) EC/TR A 4271389 від 04 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 23);

- фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) EC/TR A 4271390 від 04 грудня2020 року (т. 1 а.с. 24);

- фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) EC/TR A 4271391 від 04 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 25);

- фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) EC/TR A 4271478 від 04 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 26);

- фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) EC/TR A 4271479 від 04 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 27);

- фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) EC/TR A 4271480 від 04 грудня 2020 року (т. 1 а.с.28);

- сертифікат про проходження товару форми А (Certificate of origin form A (GSP) D0357544 від 05 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 29);

- рахунок IMPNV0638020 11-DEC-20 ТОВ «МШК Україна» на послуги: морський фрахт, портовий збір на безпеку, зберігання контейнерів заманіфестоване, плата за доставку на контейнерний термінал, free in package, витрати по конвертації на загальну суму 446 337,95 грн (т. 1 а.с. 30);

- прайс-лист від 10 листопада 2020 року (т. 1 а.с. 31);

- висновок експерта від 14 грудня 2020 року №20-54/12-2020 (т. 1 а.с. 32-33);

- лист-калькуляція (т. 1 а.с. 34);

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються та подання якого для митного оформлення 09/20 від 10 листопада 2020 року (т. 1 а.с. 35-49);

- договір про надання послуг митного брокера № 11/06-20 від 11 червня 2020 року (т. 1 а.с. 50-55);

- переклад рахунку IMPNV0638020 11-DEC-20 (т. 1 а.с. 56).

- експортна декларація 20330100ЕХ233172 від 04 грудня 2020 року (т.1 а.с.58).

Листом № 14/12-20 від 14 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 57) позивачем надано до Одеської митниці Держмитслужби витребувані документи, а саме: лист-калькуляція від 04 грудня 2020 року, прайс-лист від 10 листопада 2020 року, пакувальний лист від 04 грудня 2020 року, висновок експерта 20-54/12-2020 від 14 грудня 2020 року, експортну декларацію 20330100ЕХ233172 від 04 грудня 2020 року, переклад рахунка-фактури KID317 від 04 грудня 2020 року та зазначило, що інформація, що зазначена у листі калькуляції від 04 грудня 2020 року та прайс-листі від 10 листопада 2020 року підтверджує складові, що були включені до митної вартості товару, а також подано з цього питання експертний висновок.

Також, позивачем у зазначеному листі від 14 грудня 2020 року вказав, що затвердженої форми рахунку-фактури і вимог щодо його заповнення законодавством України не передбачено. Вказано, що згідно умов поставки FCA товар не обов`язково має бути застрахований. Банківські документи надати неможливо, так як згідно додаткової угоди №1 до контракту № 09/20 від 10 листопада 2020 року оплата постачальнику здійснюється протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД.

Одеська митниця Держмитслужби прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2020/000048/2 від 14 грудня 2020 року (т.1 а.с.11-12), відповідно до якого вартість за одиницю визначило у розмірі 0,8500 USD.

У розділі 33 вказаного рішення зазначено обставини його прийняття та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: до митного оформлення разом з поданою митною декларацією для підтвердження заявленої митної вартості товарів подано рахунок-фактуру від 04 грудня 2020 року № KID317, коносамент № MEDUM4617137 від 07 грудня 2020 року, сертифікат про проходження товару від 05 грудня 2020 року. Зазначені документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також у ДМВ, графа 8 Джерела інформації, джерелом визначення митної вартості зазначено ВМД № UA500100/2020/017098 від 01 грудня 2020 року. Проте, ЕМД №UA500100/2020/017098 від 01 грудня 2020 року оформлена за резервним методом і не відомо, на яке саме джерело інформації зазначено у цій ЕМД, тому вона не може використовуватися як джерело для оформлення . Відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порті вивезення країни виробника товару, але згідно п.4.2. контракту 09/20 від 10 листопада 2020 року не зазначено скільки саме становить дана складова у вартості товару. Згідно п.4.8. контракту продавець зобов`язаний надати покупцеві копію митної декларації країни відправлення. Проте, даний документ до митного оформлення не подавався. У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) № KID317 від 04 грудня 2020 року відсутні дані щодо контракту. Таким чином, згідно ч. 6 ст. 54 МК України, не надані основні документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість. Декларантом надіслано лист № 14/12-20 від 14 грудня 2020 року про відсутність додаткових документів. Таким чином, декларантом не надані виписка з бухгалтерської документації, згідно п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, згідно п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Отже, декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст. 53 МК України не спростовані на наявні розбіжності у документах . Декларантом заявлено митну вартість за резервним методом, проте, у зв`язку з тим, що в митниці наявна інформація про митні оформлення подібних (аналогічних) товарів тих самих артикулів, що подаються до митного оформлення, обраний декларантом метод визначення митної вартості товару не відповідає умовам, наведеним у главі 9 МК України . За результатом проведеної консультації між органом доходів і зборів та декларантом обрано метод визначення митної вартості - другорядний: за ціною договору щодо ідентичних товарів. З метою забезпечення повноти оподаткування проведено аналіз баз даних АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів у максимально наближений до митного оформлення час є більшим і становить: по товару №1 - 0,85 дол США/кг (МД від 30 листопада 2020 року №UA500110/2020/017320, МД від 21 листопада 2020 року №500110/2020/016536), ніж заявленого декларантом (0,7 дол. США/кг). Враховуючи вищезазначене, митну вартість товарів №1 скориговано.

Крім того, Одеська митниця Держмитслужби прийняла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2020/00132 (т. 1 а.с. 13).

Не погодившись з прийнятими Одеською митницею Держмитслужби рішенням про коригування митної вартості товарів № UA500110/2020/000048/2 від 14 грудня 2020 року та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2020/00132, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

За наслідком встановлення зазначених обставин у справі судом першої інстанції зроблено висновок про залишення без задоволення позовних вимог, так як товариством належним чином не підтверджено заявлену митну вартість товару для здійснення його митного оформлення за заявленим методом, з яким не погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1 МК України, відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України, митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно ч. 1 ст. 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Згідно ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості ввезених товариством товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

В даному випадку, товариством ввезено на митну територію України товар, визначивши в митній декларації № UA500110/2020/018589 його вартість за резервним методом, тобто на підставі раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

При цьому, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновком митного органу у тому, що митна вартість ввезеного товариством товару не може визначатись на підставі раніше визнаної (визначеної) митним органом декларації № UA500100/2020/017098, так як умови поставки товару у відповідній декларації відрізняються від умов поставки у декларації позивача.

Крім того, суд першої інстанції погодився з висновком митного органу про те, що відсутність у рахунку-фактурі позивача, який подано до митного оформлення товару, посилання на реквізити укладеного контракту, є достатньою підставою для коригування митної вартості товару.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстацнії про залишення без задоволення позовних вимог, у межах доводів та вимог апеляційної скарги товариства, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що митна вартість ввезеного товару може визначатись за резервним методом, враховуючи раніше визнані (визначені) митними органами митних вартостях.

В даному випадку, як зазначено вище, для визначення митної вартості товару товариством надано митну декларацію № UA500100/2020/017098, митна вартість за якою визнана митним органом.

При цьому, умовами поставки у відповідній митній декларації згідно Інкотермс є CFR

Так, ціна CFR (CFR price) означає, що контрактна (інвойсової або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки (фрахту) до порту призначення, без розвантаження в порту.

В свою чергу, ввезений товариством товар поставлено на умовах FCA.

Так, ціна FCA (FCA price) означає, що контрактна (інвойсової або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, без вартості доставки (фрахту) до покупця.

Тобто, різниця у відповідних умовах поставки товару полягає у тому, що згідно умов поставки CFR вартість доставки (фрахт) сплачує продавець товару, а за умовами поставки FCA вартість доставки (фрахт) сплачує покупець товару.

Між тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта у тому, що ціна за товар, яка сплачена покупцем товару його продавцю, не є митною вартістю відповідного товару, так як до митної вартості товару додаються усі витрати сторін контракту, понесені в процесі постачання відповідного товару.

Тобто, як за умовами поставки товару CFR, так і за умовами поставки товару FCA, митна вартість відповідного товару має включати в себе вартість його доставки (фрахт), незалежно від того яка сторона контракту оплатила таку доставку (фрахт).

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для неприйняття зазначеної товариством митної декларації з митною вартістю товару, яку раніше визнано (визначено) митним органом.

Щодо висновків митного органу про відсутність у рахунку-фактурі позивача, який подано до митного оформлення товару, посилання на реквізити укладеного контракту, як на достатню підставу для коригування митної вартості товару, колегія суддів зазначає, що затвердженої форми рахунку-фактури (у ЗЕД інвойс) та вимог щодо їх заповнення не передбачено, а тому колегія суддів вважає безпідставними посилання митного органу на відсутність того чи іншого реквізиту відповідного документу.

В свою чергу, з аналізу наданого товариством до митного органу інвойсу вбачається, що ввезені товариством товари відповідають умовам укладеного контракту та надійшли саме від зазначеного контрагента по визначеній у митній декларації ціні.

Крім того, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про неприйняття висновку експерта від 14 грудня 2020року № 20-54/12-2020 (т. 1 а.с. 32-33) через наявність у ньому посилань на ВМД № UA500100/2020/017098 від 01 грудня 2020 року, так як у зазначеному висновку відсутні відповідні посилання.

При цьому, вищевказані висновки про недоліки висновків експерта не покладались в основу оскаржуваних рішень митного органу.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що митним органом не оскаржено рішення суду першої інстанції, в частині його висновків про визнання безпідставними решти виявлених митним органом недоліків, а тому колегія суддів не вбачає правових підстав для перегляду відповідних висновків суду на підставі апеляційної скарги товариства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність залишення без задоволення позовних вимог у даній справі.

При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ» - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року скасувати, прийнявши у справі нове рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ» до Одеської митниці Держмитслужби.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA500110/2020/000048/2 від 14 грудня 2020 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500110/2020/00132 від 14 грудня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ» понесені судові витрати, а саме витрати зі сплати судового збору, у загальній сумі 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Єщенко О.В. Крусян А.В.