Справа № 580/11409/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

17 червня 2022 року Справа № 580/11409/21

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Мельникової О.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 383 КАС України у адміністративній справі 580/11409/21

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (вул. Максима Залізняка 10, м. Черкаси, 18000, )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

13.06.2022 позивач ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 383 КАС України у адміністративній справі 580/11409/21, просить встановити контроль шляхом: визнання протиправними дії Центру по нарахуванюю та здійсненню соціальних виплат щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі 580/11409/21 в частині виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми; направити Черкаській обласній державній адміністрації окрему ухвалу для вчинення дій з виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі 580/11409/21.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 в адміністративній справі №580/11409/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; у частині визнання протиправною бездіяльності Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не виплати ненарахованої суми ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відмовити; зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуваннями виплачених сум.

В обґрунтуванні заяви зазначено, що станом на 13.06.2022 судове рішеннявід від 04.02.2022 у справі №580/11409/21 відповідачем не виконане (кошти не отримано). 18.05.2022 позивач звернувся до органів ДВС для примусового виконання рішення суду. На звернення позивача (заява від 13.05.2022), відповідач не вжив дієвих заходів з фактичного виконання рішення, покликається на те, що виплата нарахованих коштів здійснюватиметься у межах виділеного фінансування в умовах режиму воєнного стану з 24.02.2022 (рішення на той час не набрало законної сили).

Ухвалою від 14.06.2022 призначено судове засідання із розгляду заяви на 15.06.2022, відкладено розгляд заяви на 17.06.2022.

Позивач у судове засідання не прибув, 17.06.2022 вх. 17384/22 подав до суду клопотання про проведення судового засідання з розгляду заяви без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, проте 17.06.2022 вх. 17406/22, надіслав до суду письмові пояснення, де зазначив, що рішення виконане частково, позивачеві донараховано 7354 грн, а подальше фактичне виконання у частині виплати залежить від наявного фінансування і виділених коштів в умовах фінансової нестабільності і зменшення доходів бюджету від Департаменту соціального захисту населення Черкаської ОДА (розпорядник коштів з виплати допомоги), позаяк Центр фінансується за кошти обласного бюджету відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щодо фінансування допомоги до 5 травня, яке здійснюється з державного бюджету відповідно до черговості виконання рішень суду за постановою №902. Додатково зазначив, що у разі добровільного невиконання судового рішення (зокрема із підстав, незалежних від волевиявлення Центру) існує примусовий порядок виконання, передбачений Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України заява підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або у судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Відповідно до п. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Суд зазначає, що обов`язковість виконання судових рішень закріплена ст.129 Конституції України та ч.1 ст. 370 КАС України, де визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення відповідно до ч.2 ст. 370 КАС України тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначено: п.22 - для ухвалення судового рішення може виявитися необхідним не лише враховувати відповідні правові положення, а також брати до уваги неправові поняття та реалії, що стосуються контексту спору, як-от, наприклад, етичні, соціальні чи економічні міркування. Це вимагає від судді усвідомлення наявності таких міркувань під час вирішення справи.

Відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до пп. 3 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №902 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду» бюджетні кошти спрямовуються з дотриманням такої пріоритетності напрямів, зокрема, на забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо інших соціальних виплат (крім зазначених у підпункті 2 цього пункту), боржниками у виконанні яких визначено територіальні органи Нацсоцслужби, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат. Згідно з пунктами 7, 8 постанови №902 передбачено, що черговість виконання рішень визначається боржником за датою їх надходження до боржника, в межах однієї дати - за датою набрання рішенням законної сили, якщо рішення, які виконуються за датою набрання ними законної сили, прийнято стосовно декількох позивачів, - за прізвищами в алфавітному порядку. Боржник формує окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів, визначеної пунктом 5 Порядку №902.

Судом встановлено, що рішення суду від 04.02.2022 у справі №580/11409/21 виконане у частині донарахування повністю - у частині виплати виконується, проте із дотриманням дати надходження, дати набрання законної сили рішенням суду у часі.

З доданих до заяви матеріалів встановлений факт звернення позивача до органу державної виконавчої служби для примусового виконання рішення.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) покладається примусове виконання рішень. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, що встановлені виконавчим документом і цим Законом. За змістом статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та приймає постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до частини 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У постанові ВС від 30.08.2018 у справі №916/4106/14 зазначено, що та обставина, що саме Боржник відповідно до вказаного судового рішення зобов`язаний вчинити певні дії не свідчить про те, що у разі невиконання цього рішення саме Боржником, воно не може бути виконано без його участі відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", позаяк хоч і зобов`язує саме Боржника вчинити ці дії, однак не є нерозривно пов`язаним з особою Боржника та не унеможливлює виконання цього рішення без його участі шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання, враховуючи встановлені судами обставини невиконання його у добровільному порядку та вчинення перешкод в його виконанні. У постанові ВС від 04.12.2019 у справі 552/3995/17 зазначено, що враховуючи те, що завданням виконавчого провадження є, зокрема, примусове виконання рішень суду у разі невиконання їх у добровільному порядку, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що під час примусового виконання судового рішення, що набрало законної сили і є обов`язковим до виконання на всій території України, державний виконавець зобов`язаний вжити усіх заходів примусового характеру, у тому числі застосувати засоби впливу на боржника. Такі повноваження надані йому саме з метою забезпечення безумовного виконання судового рішення, а застосування заходів відповідальності за невиконання вимог державного виконавця, не звільняє боржника від виконання основного зобов`язання -виконати вимоги виконавчого документа.

З матеріалів доданих до заяви не встановлено, що органами примусового виконання рішення прийняте рішення про закінчення виконавчого провадження, що свідчить про передчасність звернення до суду за здійсненням заходів судового контролю відповідно до ст. 383 КАС України.

Враховуючи аргументи, обставини, докази сукупно, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про визнання протиправними рішення відповідача щодо невиконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України у справі № 580/11409/21.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 241-243, 248, 256, 370, 372, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо неповного виконання рішення Черкаського оккружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі № 580/11409/21 відмовити.

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.6 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 1845/О/15/21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА