Справа № 400/4002/21
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 червня 2022 року

м. Київ

справа №400/4002/21

адміністративне провадження №К/990/13700/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шишова О.О.,

суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року у справі № 400/4002/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська фармацевтична компанія» до Державної казначейської служби України, Державної податкової служби України, треті особи: Головне управління ДПС у Миколаївській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКОФАРМ», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська фармацевтична компанія» звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними дії Державної казначейської служби України із зарахування на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська фармацевтична компанія» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість №UA0395875 в Казначействі України (МФО899998) сум 50950,00 грн. за платіжним дорученням №6098 від 24.03.2020 року; 39000,00 грн. за платіжним дорученням №6146 від 15.04.2020 року; 21000,00 грн. за платіжним дорученням №6147 від 16.04.2020 року; 25700,00 грн. за платіжним дорученням №6150 від 16.04.2020 року; 12000,00 грн. за платіжним дорученням №6236 від 15.06.2020 року; 223849,00 грн. за платіжним дорученням №6279 від 13.07.2020 року, що надійшли від Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКОФАРМ»;

- зобов`язати Державну казначейську службу України повернути з рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість №UA0395875 в Казначействі України (МФО899998) суму 322517,00 грн. (триста двадцять дві тисячі п`ятсот сімнадцять гривень 00 копійок), яка залишилась на сьогодні на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість №UA0395875 та була перерахована ТОВ «НІКОФАРМ» платіжними дорученнями №6098 від 24.03.2020 року, №6146 від 16.04.2020 року, №6147 від 16.04.2020 року, №6150 від 16.04.2020 року, №6236 від 15.06.2020 року, №6279 від 13.07.2020 року з урахуванням витрачених сум, на поточний рахунок ТОВ «Миколаївська фармацевтична компанія», відкритий у АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (МФО 334851);

- зобов`язати ДПС України (Львівська площа, 8, Київ 53, 04053, 43005393) не зменшувати суму податку на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що розраховується відповідно п.200-1.3, ст.200-1 ПК України в свою чергу не зменшуючи показник загальної суми поповнення з поточного рахунку платника його електронного рахунку під час повернення Державною казначейською службою України суми 322517,00 грн. (триста двадцять дві тисячі п`ятсот сімнадцять гривень 00 копійок) на поточний рахунок ТОВ «Миколаївська фармацевтична компанія», відкритий у АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (МФО 334851) з рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість №UA0395875 в Казначействі України (МФО899998);

- зобов`язати ДПС України (Львівська площа, 8, Київ 53, 04053, 43005393) надати Державній казначейській службі України реєстр на повернення суми 322517,00 грн. (триста двадцять дві тисячі п`ятсот сімнадцять гривень 00 копійок) на поточний рахунок ТОВ «Миколаївська фармацевтична компанія», відкритий у АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (МФО 334851) з рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість №UA0395875 в Казначействі України (МФО899998).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Передбачений зазначеною статтею строк касаційного оскарження пропущено, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 22 жовтня 2021 року, а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду через «Електронний суд» 03 червня 2022 року

Водночас в касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого останній зазначає, що вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, однак їх було повернуто. Скаржник зауважує, що первинну касаційну скаргу було подано у встановлені статтею 329 КАС України строки. Крім того, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. Також скаржник цитує частину п`яту статті 333 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно убачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.

Установлено, що скаржник вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, однак ухвалами Верховного Суду від 25 листопада 2021 року, від 30 грудня 2021 року, від 24 січня 2022 року та від 17 лютого 2022 року їх було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Як убачається з відомостей реєстраційної картки поштового відправлення (провадження № К/990/5022/22), копію ухвали Верховного Суду від 17 лютого 2022 року про повернення касаційної скарги скаржником отримано 11 квітня 2022 року.

Однак з повторною касаційною скаргою скаржник звернувся лише 03 червня 2022 року, що свідчить про необґрунтоване зволікання з боку скаржника щодо чергового звернення до касаційного суду з касаційною скаргою.

Зазначені скаржником причини пропуску строку на касаційне оскарження не свідчать про існування об`єктивних непереборних перешкод для своєчасної реалізації процесуальних прав.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, а тому не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Крім того, вчасна первинна подача касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Також Верховний Суд зауважує, що доводи скаржника стосовно передбаченої процесуальним законом можливості подання касаційної скарги упродовж строку, визначеного у частині п`ятій статті 333 КАС України, засновані на помилковому розумінні цієї правової норми, оскільки предмет її регулювання не охоплює питання, пов`язані з визначенням часових меж, обчисленням і поновленням строку касаційного оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки касаційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року у справі № 400/4002/21 залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Шишов

Судді І. В. Дашутін

М. М. Яковенко