Справа № 140/1633/22
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/1633/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Щерблюк Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Півня Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області (далі ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області, Управління) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 15 листопада 2021 року №007/05.02-05, №008/05.02-05, №009/05.02-05, №0010/05.02-05.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що у липні 2021 року за адресою здійснення ним підприємницької діяльності відповідачем проводилася планова перевірка характеристик продукції, під час якої стосовно продукції таблетки для посудомийних машин торгової марки «Denkmit» (ТМ «Denkmit») та очищувач універсальний торгової марки «Chante Clair» (ТМ «Chante Clair») - було надано документацію про її придбання у Товариства з обмеженою відповідальністю «СМ-ХІМ» (ТзОВ «СМ-ХІМ») та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відповідно. Актом перевірки характеристик продукції від 13 серпня 2021 року №038/05.02-13 встановлено, що маркування зазначеної продукції здійснено з порушенням закону щодо порядку застосування мов та на зовнішню поверхню пакування не нанесено знак відповідності технічним регламентам. Рішеннями ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області від 13 серпня 2021 року №038/004/05.02-20, №038/005/05.02-20, №038/006/05.02-20 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів встановлено обмеження надання продукції на ринку у виді тимчасової заборони надання продукції на ринку, у виді приведення продукції у відповідність до встановлених вимог та у виді усунення формальної невідповідності щодо таблеток для посудомийних машин ТМ «Denkmit», а також прийнято аналогічні рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №038/007/05.02-20, №038/008/05.02-20, №038/009/05.02-20 щодо очищувача універсального ТМ «Chante Clair» з терміном виконання до 20 жовтня 2021 року.

29 жовтня 2021 року відповідачем складено акт позапланової виїзної перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та протокол від 29 жовтня 2021 року №005/05.02-14 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», якими встановлено невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 13 серпня 2021 року №038/005/05.02-20, №038/006/05.02-20 та часткове виконання рішень №038/008/05.02-20 і №038/009/05.02-20 (нанесено маркування згідно із законодавством про мови, нанесено знак відповідності технічним регламентам але не надано документів, які підтверджують нанесення маркування, знака відповідності технічним регламентам виробником чи його уповноваженим представником). На підставі акта перевірки та протоколу, складених 29 жовтня 2021 року, і прийняті спірні постанови.

Позивач вважає постанови про накладення штрафу від 15 листопада 2021 року №007/05.02-05, №008/05.02-05, №009/05.02-05, №0010/05.02-05 протиправними, оскільки порушено порядок проведення позапланової перевірки стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. Так згідно з направленням на перевірку від 26 жовтня 2021 року №2046 її проведення у термін з 27 по 29 жовтня 2021 року доручено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі наказу від 26 жовтня 2021 року №2107-адм. Однак 27 жовтня 2021 року за місцем проведення перевірки прибув ОСОБА_3 з невідомою особою, у їх складі ОСОБА_4 не було. Як стверджує позивач, ні акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 29 жовтня 2021 року №006/05.02-19, ні протокол від 29 жовтня 2021 року №005/05.02-14, які стали підставою для прийняття спірних постанов, всупереч вимогам статей 23-1, 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» йому для ознайомлення не надавалися та їх він отримав на адвокатський запит представника у грудні 2021 року, що позбавило можливості надати пояснення та зауваження до цих документів у встановленому порядку.

Позивач також покликається на порушення положень частини одинадцятої статті 33 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» відповідач не надсилав йому проекти рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Також позивач зауважив, що пункт 19 Технічного регламенту мийних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2008 року №717 (далі Технічний регламент №717), не містить обов`язку фізичної особи-підприємця надавати органу ринкового нагляду документи, які підтверджують нанесення маркування та/або знака відповідності технічним регламентам виробником або його уповноваженим представником. Тому за наявності нанесення маркування на продукцію згідно із законодавством про мови та знака відповідності технічним регламентам рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів не можуть вважатися такими, що виконані лише частково, а є повністю виконаними.

З-поміж іншого позивач зазначив, що спірні постанови від 15 листопада 2021 року прийняті стосовно суб`єкта господарювання - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , однак з 29 жовтня 2021 року він не має такого статусу, оскільки його підприємницька діяльність припинена у встановленому порядку. На думку позивача, він не повинен нести відповідальність ще й тому, що надані під час перевірки характеристик продукції документи (товарно-транспортні накладні) дозволяють встановити розповсюджувача такої продукції (постачальників, які є резидентами України).

З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав (а.с.79-84). В обґрунтування цієї позиції вказав, що плановою перевіркою характеристик продукції, предметом якої є мийні засоби, у належному позивачу магазині було встановлено факт реалізації на ринку таблеток для посудомийних машин ТМ «Denkmit» (штриховий код 982) та очищувача універсального ТМ «Chante Clair» (штриховий код 036), маркування яких здійснено з порушенням закону щодо порядку застосування мов; на зовнішню поверхню пакування миючих засобів не нанесений знак відповідності технічним регламентам, чим порушені пункти 13, 15 Технічного регламенту №717. На підставі встановлених та зафіксованих порушень в акті перевірки характеристик продукції від 13 серпня 2021 року №038/05.02-13 Управлінням 13 серпня 2021 року були прийняті рішення про обмежувальні (коригувальні) заходів із встановленим у них строком виконання - до 20 жовтня 2021 року. До встановленого терміну виконання рішень про обмежувальні (коригувальні) заходи та відповідно до частини другої статті 34 Закону України «Про державний ринковий нагляді контроль нехарчової продукції» до Управління від позивача не надходило повідомлень про виконання цих рішень. На підставі статті 34 вказаного Закону та згідно з наказом, направленням на проведення перевірки, з якими позивач ознайомлений під підпис, було проведено позапланову перевірку стану виконання рішень про вжиття обмежувальних(корегувальних) заходів. В останній день перевірки складено акт від 29 жовтня 2021 року №006/05.02-19, а також протокол від 29 жовтня 2021 року №005/05.02-14 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляді контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції». У зв`язку із відсутністю в останній день перевірки позивача за адресою реалізації продукції вказані вище документи надіслані рекомендованим листом, який у зв`язку із закінченням терміну його зберігання 19 листопада 2021 року повернувся до Управління (повторно надіслані рекомендованими листами 24 листопада 2021 року на адресу розміщення продукції та адресу проживання позивача).

Відповідач також вказав, що на виконання вимог частини шостої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляді контроль нехарчової продукції» посадовою особою Управління 15 листопада 2021 року за порушення пункту 2 частини четвертої статті 44 названого Закону видані дві постанови про накладення штрафу у розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян кожна (постанови №007/05.02-05 та №009/05.02-05), а також за порушення пункту 3 частини четвертої статті 44 того ж Закону дві постанови про накладення штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян кожна (постанови №008/05.02-05 та №010/05.02-05), які надіслані позивачу 16 листопада 2021 року рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Відповідач вважає, що при проведенні перевірок та прийнятті постанов діяв на підставі, у спосіб та у межах повноважень, визначених законом. Так на доводи позивача про неприйняття проектів рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вказав, що згідно з частиною п`ятнадцятою статті 33 Закону України «Про державний ринковий нагляді контроль нехарчової продукції» у разі необхідності термінового вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з метою запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам орган ринкового нагляду може прийняти рішення про вжиття відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів без надання (надіслання) суб`єкту господарювання проекту такого рішення.

Заперечуючи доводи позивача про проведення позапланової перевірки не уповноваженою особою, відповідач зазначив, що фактів недопуску до проведення перевірки не зафіксовано ні самим позивачем, ні органом ринкового нагляду.

Також відповідач зауважив, що надані позивачем видаткові накладні є документами, які дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг, однак вони не доводять того, що продукція стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок недодержання іншим розповсюджувачем умов її зберігання, що б могло бути підставою для звільнення позивача від відповідальності. Так само не є підставою для звільнення позивача від відповідальності припинення ним підприємницької діяльності; цей статус він мав на момент проведення перевірки та складання протоколу, а про свій намір припинити підприємницьку діяльність він Управління не повідомив. У свою чергу у позовній заяві позивач не вказав про вжиті ним заходи, спрямовані на виконання рішень (усунення порушень), невиконання яких стало підставою для видання оскаржуваних постанов.

З наведених підстав відповідач вважає, що ним правомірно за результатами розгляду акта перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 29 жовтня 2021 року №006/05.02-19 та на підставі протоколу від 29 жовтня 2021 року № 005/05.02-14 винесено постанови про накладення штрафу від 15 листопада 2021 року №007/05.02-05, №008/05.02-05, №009/05.02-05, №0010/05.02-05, а тому у задоволенні позову просив відмовити.

Позивач у відповіді на відзив підтримав позовні вимоги та заперечив доводи відповідача (а.с.127-129). Вказав, що доказів його відсутності в останній день перевірки відповідач не надав, тому ненадання для ознайомлення акта перевірки та протоколу є порушенням його права на захист. Позивач також зазначив, що не міг реалізувати своє право на недопуск до перевірки, оскільки одна із посадових осіб, вказана у направленні на перевірку ( ОСОБА_3 ) був присутній під час перевірки. Водночас відповідач не спростував тієї обставини, що ОСОБА_4 під час проведення перевірки була відсутня, що зафіксовано камерами внутрішнього спостереження магазину.

На думку позивача, він відповідно до пункту 1 частини другої статті 45 України «Про державний ринковий нагляді контроль нехарчової продукції» не може нести відповідальність за виявлені порушення, оскільки безпосередніми розповсюджувачами продукції є фізична особа-підприємець ОСОБА_2 та ТзОВ «СМ-ХІМ», що підтверджено видатковими накладними. Окрім того, стаття 44 цього Закону визначає спеціальний суб`єкт для застосування адміністративно-господарської санкції: ним може бути лише суб`єкт господарювання, зокрема, фізична особа, яка у встановленому порядку зареєстрована як підприємець. Однак з 29 жовтня 2021 року підприємницьку діяльність позивач припинив, що також виключає можливість застосування до нього санкцій за нормами вказаного Закону.

У запереченні на відповідь на відзив (а.с.137-139) відповідач додатково зазначив, що необхідність термінового вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (без попереднього прийняття проектів рішень) зумовлена тим, що на продукції, яка перевірялася, не вказано інформацію українською мовою про таку продукцію, чим було створено небезпеку (загрозу) суспільним інтересам, що становила або могла становити ця продукція. Поряд з тим надані позивачем видаткові накладні не є підставою для звільнення його від відповідальності, оскільки не дають підстав вважати, що продукція стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок недодержання іншим розповсюджувачем умов її зберігання. Відповідач вважає, що інші доводи позивача ґрунтуються на його власній суб`єктивній думці і припущеннях для уникнення відповідальності за порушенням вимог законодавства про ринковий нагляд.

Ухвалою суду від 19 квітня 2022 року розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04 травня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали свої доводи, викладені у заявах по суті справ. Представник відповідача у судове засідання не прибув; відповідач у письмових заявах просив розгляд справи здійснювати за відсутності його представника (а.с.157, 170-171).

Суд, перевіривши доводи сторін письмовими та електронними доказами, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 у період з 25 червня 1997 року по 29 жовтня 2021 року був зареєстрований фізичною особою-підприємцем; вид його діяльності - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, про що видно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.13-14).

У період з 21 по 26 липня 2021 року на підставі наказу від 08 липня 2021 року №1272-адм (а.с.15), направлення на перевірку від 20 липня 2021 року №1319 (а.с.16) посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області проведено планову перевірку характеристик продукції, а саме мийних засобів, призначених для прання або очищення; мийних засобів призначених для очищення поверхонь, матеріалів, виробів, механізмів, механічних пристроїв, транспортних засобів та допоміжного обладнання, інструментарію, апаратури тощо у магазині-складі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою розміщення продукції: АДРЕСА_1 , де здійснював підприємницьку діяльність ОСОБА_1 . Під час перевірки прийнято рішення від 23 липня 2021 року №06 про відбір зразків продукції, а також рішення про призначення експертизи (випробування) від 23 липня 2021 року №06 для проведення експертизи на відповідність вимогам Технічного регламенту №717 таблеток для посудомийних машин ТМ «Denkmit» та очищувача універсального ТМ «Chante Clair» (а.с.22-23, 24). Одночасно прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23 липня 2021 року №038/001/05.02-20 та №038/002/05.02-20, якими обмежено надання зазначеної продукції на ринку шляхом заборони надання продукції на ринку на строк проведення експертизи (випробувань) (а.с.20-21).

Перевірку продовжено з 13 серпня 2021 року на підставі висновків експертиз та протоколів випробувань зразків продукції від 29 липня 2021 року №1599 та №1600 (а.с.а.с.42-46), проведених Державним підприємством «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», якими встановлено, що перевірений зразок таблеток для посудомийних машин ТМ «Denkmit» (вироблено у Німеччині) не відповідає вимогам Технічного регламенту №717: не дотримано вимогу про маркування виробу згідно із законодавством про мови; на упаковці відсутній знак відповідності технічним регламентам. Те ж саме стосується зразка очищувача універсального ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (вироблено в Італії). Актом перевірки характеристик продукції від 13 серпня 2021 року №038/05.02-13 зафіксовано, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 розповсюджується продукція - таблетки для посудомийних машин ТМ «Denkmit» (штриховий код 82) та очищувач універсальний ТМ «Chante Clair» (штриховий код 036), яка не відповідає вимогам пунктів 13 та 15 Технічного регламенту №717 (а.с.29-33).

Рішенням ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області від 13 серпня 2021 року №038/003/05.02-20 скасовано рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23 липня 2021 року №038/001/05.02-20 та №038/002/05.02-20 (а.с.28). Водночас стосовно обох видів продукції прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів: від 13 серпня 2021 року №038/004/05.02-20 та №038/007/05.02-20 про обмеження надання продукції на ринку шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку (а.с.36, 39); рішення від 13 серпня 2021 року №038/005/05.02-20 та №038/008/05.02-20 про обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність до встановлених вимог (а.с.37, 40) та рішення від 13 серпня 2021 року №038/006/05.02-20 та №038/009/05.02-20 про обмеження надання продукції на ринку шляхом усунення формальної невідповідності (а.с.38, 41). Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 при виконанні рішень від 13 серпня 2021 року №038/005/05.02-20, №038/006/05.02-20, №038/008/05.02-20 та №038/009/05.02-20 необхідно було у строк до 20 жовтня 2021 року вжити заходів у взаємодії з постачальником (суб`єктом господарювання у ланцюгу постачання) для усунення формальної невідповідності та виконати вимоги пунктів 13, 15 Технічного регламенту №717, а також шляхом взаємодії з постачальником, імпортером або виробником вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність до встановлених вимог - пунктів 13, 15 Технічного регламенту №717, проінформувавши Управління про виконання рішення.

Наказом ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області від 26 жовтня 2021 року №2107-адм головному спеціалісту відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту прав споживачів Сушицькому О.Г. та начальнику відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту споживачів Гайворонській І.М. доручено провести позапланову перевірку стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 13 серпня 2021 року №038/004/05.02-20, №038/005/05.02-20, №038/006/05.02-20, №038/007/05.02-20, №038/008/05.02-20 та №038/009/05.02-20 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою розміщення продукції ( АДРЕСА_1 , магазин-склад «Побутова хімія») (а.с.47, 104). На підставі цього наказу видано направлення від 26 жовтня 2021 року №2046 про проведення перевірки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у термін з 27 по 29 жовтня 2021 року, із яким ОСОБА_1 ознайомлений під підпис 27 жовтня 2021 року (а.с.48, 105).

Актом перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 29 жовтня 2021 року №006/05.02-19 (а.с.106-107) встановлено повне виконання рішень від 13 серпня 2021 року №038/004/05.02-20 та №038/007/05.02-20 виконані продукція не реалізується у магазині; рішення від 13 серпня 2021 року №038/005/05.02-20 та №038/006/05.02-20 не виконані продукція не промаркована; рішення від 13 серпня 2021 року №038/008/05.02-20 та №038/009/05.02-20 виконані частково: на очищувач універсальний ТМ «Chante Clair», зазначений у пункті 2 додатку 1 до акта перевірки характеристик продукції від 13 серпня 2021 року№038/05.02-13, нанесено маркування згідно із законодавством про мови та знак відповідності технічним регламентам. Проте фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не надано органу ринкового нагляду документів, які підтверджують нанесення маркування виробником або його уповноваженим представником відповідно до пункту 19 Технічного регламенту №717. Також зауважено, що маркування згідно із законодавством про мови на двох зразках продукції відрізняється одне від одного (вказані різні імпортери).

Зі змісту зазначеного акта перевірки від 29 жовтня 2021 року №006/05.02-19 слідує, що перевірку виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів проведено посадовими особами Управління ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , інші особи до перевірки не залучалися.

Акт перевірки надіслано ОСОБА_1 через відділення поштового зв`язку, оскільки він був відсутній на робочому місці й магазин-склад «Побутова хімія» зачинений (а.с.109).

Також 29 жовтня 2021 року головним інспектором Сушицьким О.Г. на підставі акта перевірки характеристик продукції від 13 серпня 2021 року №038/05.02-13 та акта перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 29 жовтня 2021 року №006/05.02-19 складено протокол про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 29 жовтня 2021 року №005/05.02-14 (а.с.108), який так само надіслано позивачу через відділення поштового зв`язку. Цим протоколом з посиланням на акт перевірки від 29 жовтня 2021 року №006/05.02-19 вказано про невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 13 серпня 2021 року №038/005/05.02-20 про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами: маркування на таблетки для посудомийних машин ТМ «Denkmit» (штриховий код 82) не нанесено, вимоги пунктів 11, 13 Технічного регламенту №717 не виконані; не виконано рішення від 13 серпня 2021 року №038/006/05.02-20 про усунення формальної невідповідності: знак відповідності технічним регламентам не нанесено, вимоги пункту 15 Технічного регламенту №717 не виконані. У протоколі йдеться і про встановлення актом перевірки від 29 жовтня 2021 року №006/05.02-19 часткове виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 13 серпня 2021 року №038/008/05.02-20 та №038/009/05.02-20. Так на мийний засіб очищувач універсальний ТМ «Chante Clair» нанесено маркування згідно із законодавством про мови та знак відповідності технічним регламентам, однак фізичною особою-підприємцем не надано документів, що підтверджують нанесення маркування виробником або його уповноваженим представником відповідно до пункту 19 Технічного регламенту №717, також маркування на двох зразках продукції відрізняється (вказано різні імпортери). Таблетки для посудомийних машин ТМ «Denkmit» зняті з реалізації і непромарковані.

Як видно з інформації сайту Укрпошти, відправлення (штриховий ідентифікатор 483) - акт перевірки від 29 жовтня 2021 року №006/05.02-19 та протокол від 29 жовтня 2021 року №005/05.02-14 - не вручене позивачу та відділенням поштового зв`язку повернуте Управлінню у зв`язку із закінченням терміну його зберігання 19 листопада 2021 року (а.с.109-110).

15 листопада 2021 року заступником начальника ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області на підставі акта перевірки характеристик продукції від 13 серпня 2021 року №038/05.02-13, акта перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 29 жовтня 2021 року №006/05.02-19, протоколу про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 29 жовтня 2021 року №005/05.02-14 прийнято постанови про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 . Так постановами від 15 листопада 2021 року №007/05.02-05 та №009/05.02-05 за порушення вимог пункту 2 частини четвертої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» застосовано штраф у розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто по 68000,00 грн кожною постановою, а постановами від 15 листопада 2021 року №008/05.02-05 та №010/05.02-05 за порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 44 названого Закону застосовано штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто по 34000,00 грн кожною постановою (а.с.53-56, 114-117).

Не погоджуючись із підставами застосування штрафних санкцій та з огляду на порушення відповідачем порядку проведення перевірки стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, позивач оскаржив постанови про накладення штрафу до суду.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України від 02 грудня 2010 року №2735-VI «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон №2735-VІ).

За змістом абзацу третього статті 1 вказаного Закону державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Стаття 4 Закону №2735-VІ визначає, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до частин першої та другої статті 10 Закону №2735-VI ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону №2735-VІ заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 Закону №2735-VІ під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Як встановлено частиною восьмою статті 23 Закону №2735-VI, під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у частині сьомій цієї статті, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції.

Згідно з частиною дванадцятою статті 23 цього Закону у разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, передбачених пунктами 1 і 6 частини сьомої цієї статті, вживає заходів щодо визначення виробника такої продукції або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, особи, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, а також всіх осіб, яким відповідний суб`єкт господарювання поставив таку продукцію. Після визначення виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, орган ринкового нагляду розпочинає проведення перевірки характеристик такої продукції в її виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та визначає всю послідовність суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання такої продукції.

Частиною другою статті 24 Закону №2735-VI передбачено, що під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті: 1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є: а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам; б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам; в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією; 2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).

У розглядуваному випадку ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області проводилася планова перевірка характеристик продукції - мийних засобів у магазині-складі «Побутова хімія» (місто Ковель, вулиця Драгоманова, 19) за адресою розміщення продукції, де здійснював підприємницьку діяльність ОСОБА_1 , на підставі наказу від 08 липня 2021 року №1272-адм (перевірка розпочата 21 липня 2021 року та продовжена після надходження результатів експертиз (випробування) 13 серпня 2021 року).

Актом перевірки встановлена невідповідність двох видів мийних засобів вимогам Технічному регламенту №717, якими визначено, що маркування мийного засобу здійснюється згідно із законодавством про мови (пункт 13); знак відповідності технічним регламентам наноситься на зовнішню поверхню пакування або на етикетку мийного засобу. У разі коли мийний засіб постачається нерозфасованим, знак відповідності технічним регламентам наноситься на супровідні документи (пункт 15).

Маркування мийних засобів передбачає нанесення на зовнішню поверхню пакування чи етикетку напису чіткими літерами, що не змиваються протягом строку придатності такого засобу, із зазначенням: найменування та інформації про призначення мийного засобу; торговельної марки (за наявності) або торговельного знака, найменування, місцезнаходження та номера телефону виробника мийного засобу або його уповноваженого представника; інформації про склад мийного засобу згідно з додатком 2; адреси, зокрема електронної пошти (за наявності), та номера телефону, за якими можна одержати технічний опис інгредієнтів; інструкції із застосування, заходів безпеки та спеціальних застережень згідно із законодавством, а в разі їх відсутності - вимог, наведених у ДСТУ ГОСТ 31340:2009 «Попереджувальне маркування хімічної продукції. Загальні вимоги»; маси нетто чи об`єму; дати виготовлення; строку придатності; умов зберігання (в разі потреби). У разі коли мийний засіб постачається нерозфасованим, інформація, зазначена в абзацах другому, третьому і п`ятому цього пункту, повинна міститися в супровідній документації (пункт 11 Технічного регламенту №717).

За змістом пункту 19 Технічного регламенту №717 за результатами проведення оцінки відповідності виробник або його уповноважений представник складає декларацію про відповідність мийного засобу вимогам цього Технічного регламенту за формою згідно з додатком 3 та наносить у встановленому порядку знак відповідності технічним регламентам на зовнішню поверхню пакування чи етикетку, або на супровідні документи - у разі коли мийний засіб постачається нерозфасованим.

Отже, до обов`язків виробника або його уповноваженого представника належить нанесення знака відповідності технічним регламентам.

У статті 1 Закону України від 15 січня 2015 року №124-VIII «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» наведено визначення термінів: виробник - будь-яка фізична чи юридична особа (резидент чи нерезидент України), яка виготовляє продукцію або доручає її розроблення чи виготовлення та реалізує цю продукцію під своїм найменуванням або торговельною маркою (знаком для товарів і послуг); імпортер - будь-яка фізична чи юридична особа - резидент України, яка вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої країни; введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку; надання на ринку - будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для розповсюдження, споживання чи використання на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності; розповсюдження - надання продукції на ринку після введення її в обіг.

Відповідно до вимог частин першої, третьої статті 29 Закону №2735-VI у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Згідно зі статтею 30 Закону №2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів).

Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або за місцезнаходженням розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також в інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. Суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов`язані співпрацювати між собою з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за рахунок суб`єкта господарювання, внаслідок дій чи бездіяльності якого продукція стала такою, що не відповідає встановленим вимогам.

Тимчасова заборона надання продукції на ринку застосовується органами ринкового нагляду у разі прийняття ними рішення про: 1) відбір зразків продукції для проведення їх експертизи (випробування) - на строк проведення експертизи (випробування); 2) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами - на строк дії відповідного обмеження. Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується одночасно з прийняттям рішень, зазначених у цій частині.

Частиною першою статті 33 Закону №2735-VI встановлено, що обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.

Відповідно до частини сьомої статті 33 Закону №2735-VI у рішенні органу ринкового нагляду про заборону чи обмеження надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу або її відкликання зазначаються: 1) обґрунтування підстав прийняття такого рішення; 2) конкретні обмежувальні (корегувальні) заходи та пов`язані з ними дії, що має виконати суб`єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи; 3) потреба у вжитті відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів щодо всього обсягу продукції певної марки (моделі, артикулу, модифікації) або її окремих партій чи серій; 4) строк виконання рішення; 5) способи, порядок і строки оскарження суб`єктом господарювання цього рішення; 6) строк повідомлення відповідним суб`єктом господарювання органу ринкового нагляду про виконання рішення.

Строк виконання рішення має бути обґрунтованим і визначатися з урахуванням характеру ризику та/або невідповідності встановленим вимогам, обсягу продукції, що підлягає приведенню у відповідність із встановленими вимогами, вилученню з обігу чи відкликанню, та реальних можливостей суб`єкта господарювання належним чином виконати це рішення. Строк виконання рішення може бути змінено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням суб`єкта господарювання. Таке клопотання може бути подано у будь-який час виконання рішення, але до закінчення строку виконання такого рішення (частина десята статті 33 Закону №2735-VI).

Як уже зазначалося судом, за результатами перевірки характеристик продукції (акт від 13 серпня 2021 року №038/05.02-13) відповідач 13 серпня 2021 року одночасно прийняв рішення про вжиття обмежувальних/корегувальних заходів шляхом обмеження надання продукції на ринку, яким тимчасово заборонив надання продукції на ринку (№038/004/05.02-20 №038/005/05.02-20 та №038/007/05.02-20); про приведення продукції у відповідність до встановлених вимог (рішення №038/005/05.02-20 та №038/008/05.02-20), а також про усунення формальної невідповідності (рішення №038/006/05.02-20 та №038/009/05.02-20). Кожне із названих рішень обумовлене порушенням пунктів 13, 15 Технічного регламенту №717.

Наявність у відповідача повноважень на прийняття таких рішень встановлена законом. Вимагати вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами та усунути формальну невідповідність орган ринкового нагляду має від відповідного суб`єкта господарювання, якими є виробник, уповноважений представник, імпортер та розповсюджувач. Саме тому положення абзацу другого частини дванадцятої статті 23 Закону №2735-VI зобов`язують орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори), декларації про відповідність визначити виробника продукції або особу, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, особу, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, а також всіх осіб, яким відповідний суб`єкт господарювання поставив таку продукцію.

Частина сьома статті 33 Закону №2735-VI вимагає, щоб у рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів органом ринкового нагляду було чітко вказано не лише конкретний вид заходу, а й пов`язані з ними дії, які особа має вчинити, оскільки від цього залежить ефективність та результативність виконання таких рішень.

Згідно з частиною другою статті 34 цього Закону суб`єкт господарювання, якого стосується рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, має у визначений у такому рішенні строк надати (надіслати) органу ринкового нагляду, що прийняв відповідне рішення, повідомлення про його виконання. До цього повідомлення суб`єкт господарювання може додавати документи або їх копії, що підтверджують виконання рішення.

Контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів є одним із заходів ринкового нагляду (пункт 3 частини першої статті 22 Закону №2735-VI).

Частинами четвертою, шостою статті 34 Закону №2735-VI визначено, що перевірка стану виконання рішення починається не пізніше десяти робочих днів з дня одержання органом ринкового нагляду повідомлення суб`єкта господарювання про виконання відповідного рішення, а в разі ненадання суб`єктом господарювання такого повідомлення у визначений у рішенні строк - не пізніше десяти робочих днів з дня настання визначеного строку. Під час проведення перевірки стану виконання рішення орган ринкового нагляду встановлює ступінь виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та результативність їх виконання.

Як встановлено пунктом 7 Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 жовтня 2011 року №1017 (далі Порядок №1071), перевірка стану виконання рішення проводиться також у разі неподання суб`єктом господарювання повідомлення про його виконання в установлений у рішенні строк.

Як свідчать матеріали справи, на виконання приписів статті 34 Закону №2735-VI та Порядку №1017 відповідачем видано наказ про проведення позапланової перевірки стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, прийнятих 13 серпня 2021 року, у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою розміщення продукції (магазин-склад «Побутова хімія» на АДРЕСА_1 ).

Перевірка стану виконання рішення проводиться відповідно до вимог, встановлених статтею 23 цього Закону (частина п`ята статті 34 Закону №2735-VI).

За змістом частини п`ятої статті 23 названого закону перевірки проводяться на підставі наказів (рішень) органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону.

Статтею 23-1 Закону №2735-VI встановлено, що на підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу. У направленні на проведення перевірки зазначаються: а) найменування органу ринкового нагляду, що здійснює перевірку; б) номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється перевірка; в) предмет перевірки (вид (тип), категорія та/або група продукції); г) місце розміщення продукції (найменування та адреса об`єкта, де розміщується продукція (магазин, ринок тощо); ґ) підстави для проведення перевірки; д) список посадових осіб органу ринкового нагляду, які беруть участь у здійсненні перевірки, із зазначенням їх посади, прізвища, імені та по батькові; е) список осіб, які залучаються до здійснення перевірки відповідно до пункту 7 частини першої статті 15 цього Закону; є) дата початку та дата закінчення перевірки; ж) тип перевірки (планова або позапланова); з) інформація про проведення попередньої перевірки (тип перевірки, дата початку та строк її здійснення). Направлення є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення перевірки. Посадова особа органу ринкового нагляду не має права здійснювати перевірку без направлення на проведення перевірки та службового посвідчення (частини друга-п`ята).

Наказом ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області від 26 жовтня 2021 року №2107-адм не визначено строк проведення перевірки, водночас перевірку доручено провести конкретним працівникам Управління начальнику відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту споживачів Гайворонській І.М. та головному спеціалісту відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту прав споживачів Сушицькому О.Г. На зазначених осіб видано направлення від 26 жовтня 2021 року №2046, встановлено строк проведення перевірки - з 27 по 29 жовтня 2021 року.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 16 Закону №2735-VI посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції, зобов`язані дотримуватися встановлених цим Законом принципів, вимог та порядку здійснення заходів ринкового нагляду.

Частиною п`ятою статті 23-1 Закону №2735-VI визначено, що за результатами здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції посадова особа органу ринкового нагляду складає акт, який повинен містити такі відомості: а) найменування органу ринкового нагляду, а також посади, прізвища, імена та по батькові посадових осіб, які здійснили відповідний захід; б) дату та номер складання акта; в) місце розміщення продукції (найменування та адреса об`єкта, де розміщується продукція (магазин, ринок тощо); г) найменування юридичної особи, її місцезнаходження або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, її місце проживання, телефон, інші відомості, що дають змогу ідентифікувати осіб, що є виробниками, уповноваженими представниками, імпортерами або розповсюджувачами відповідної продукції; ґ) тип перевірки (планова або позапланова); д) предмет перевірки (вид (тип), категорія та/або група продукції); е) прізвища, імена та по батькові осіб, які залучаються до проведення перевірки відповідно до пункту 7 частини першої статті 15 цього Закону. Посадова особа органу ринкового нагляду зазначає в акті детальний опис порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки, з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду, які здійснювали перевірку, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо здійснення перевірки є невід`ємною частиною акта органу ринкового нагляду. У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи підписати акт посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, або уповноваженій нею особі в останній день перевірки, а другий зберігається в органі ринкового нагляду.

За обставин цієї справи перевірка стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних корегувальних) заходів розпочата 27 жовтня 2021 року та завершена 29 жовтня 2021 року складанням акта №006/05.02-19, протоколу №005/05.02-14, на підставі яких прийнято спірні постанови про накладення штрафу.

Згідно з частинами сьомою-восьмою статті 34 Закону №2735-VI у разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт повного та результативного виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення (крім рішення про заборону надання продукції на ринку), орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про скасування такого рішення. У разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт невиконання чи часткового виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення або виконання рішення не може бути визнано результативним, орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про внесення змін до зазначеного рішення. Такі зміни можуть передбачати вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів.

На підставі аналізу наведених норм можна дійти висновку, що орган ринкового нагляду під час проведення перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішення про усунення невідповідності продукції встановленим вимогам та рішення про усунення формальної невідповідності, які не були виконані, має обов`язок встановити причини невиконання та нерезультативності обмежувальних (корегувальних) заходів та після цього вирішити питання про внесення змін до прийнятих рішень чи про вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів.

Однією із підстав неправомірності прийнятих постанов про накладення штрафу позивач вказав порушення порядку та процедури проведення позапланової перевірки, що виключає можливість прийняття за результатами незаконної перевірки будь-яких рішень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

У частині другій статті 2 КАС України також наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що необхідною передумовою для прийняття рішення (або іншого акта індивідуальної дії) у разі встановлення контролюючим органом порушень вимог законодавства є саме проведення перевірки як способу реалізації управлінських функцій суб`єкта владних повноважень.

Поряд з тим суб`єкт господарювання не завжди може оцінити дії суб`єкта владних повноважень безпосередньо на етапі повідомлення про проведення перевірки та реалізувати свої права щодо недопуску до перевірки, якщо положення закону щодо її призначення чи проведення останнім не були дотримані. Тому правова оцінка дій відповідача як суб`єкта владних повноважень не залежить від реакції суб`єкта господарювання на такі дії та передбачених законодавством способів захисту його прав, а також від того, чи фактично використав позивач оперативні заходи правового захисту у вигляді недопуску до проведення перевірки у випадку, встановленому законом (пункт 3 частини першої статті 7 Закону №2735-VI). Саме такий підхід забезпечує дотримання балансу приватних і публічних інтересів в правовідносинах, які характеризуються нерівністю сторін в силу наявності у органу державного ринкового нагляду та контролю як суб`єкта владних повноважень компетенції застосовувати, зокрема, заходи примусового впливу на суб`єкта господарювання.

У свою чергу невиконання вимог закону щодо підстав чи порядку проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки і у такому разі акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Отже, лише за умови дотримання суб`єктом владних повноважень вимог чинного законодавством України щодо порядку та умов проведення перевірки вона може бути належною підставою для прийняття рішень за її наслідками і навпаки, будь-яке рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

З урахуванням того, що при оскарженні рішень контролюючого органу, прийнятих за наслідками перевірки, суб`єкт господарювання не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких рішень, то суд вважає, що таким підставам позову, за їх наявності, необхідно надавати правову оцінку в першу чергу, і якщо встановлені обставини щодо неправомірності проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої й були прийняті спірні рішення, то це є достатнім для висновку про їх протиправність.

У цій справі позивач, покликаючись на незаконність проведеної перевірки та її результатів, доводить, що позапланова перевірка була проведена всупереч власного ж наказу відповідача від 26 жовтня 2021 року №2107-адм та направлення на проведення перевірку від 26 жовтня 2021 року №2046: посадова особа ОСОБА_4 участі у проведенні перевірки безпосередньо не брала, однак підписала акт перевірки; фактично перевірка проведена головним спеціалістом Сушицьким О.Г. з участю іншої особи, щодо якої відсутні відомості в наказі та направленні на проведення перевірки, а також в акті перевірки; матеріали перевірки не містять належних доказів фіксації стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, які надані під час перевірки; акт перевірки не був вручений для ознайомлення у встановлений строк.

Не заперечуючи повноважень відповідача на проведення позапланової перевірки стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, а також притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності, суд зазначає, що реалізація цих повноважень повинна здійснюватися у визначений законом спосіб. Праву посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та встановлених вимог (пункт 5 частини першої статті 15 Закону №2735-VI) кореспондує обов`язок додержуватися вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та виданих відповідно до них нормативно-правових актів; об`єктивно та неупереджено здійснювати ринковий нагляд і контроль продукції у межах повноважень, визначених законами України; пред`являти службові посвідчення та направлення на проведення перевірки; ознайомлювати керівників суб`єктів господарювання, їх заступників або уповноважених ними осіб, фізичних осіб - підприємців та декларантів з результатами перевірок, проведених у межах ринкового нагляду і контролю продукції, у строки, передбачені законодавством; дотримуватися встановлених цим Законом принципів, вимог та порядку здійснення заходів ринкового нагляду; не перешкоджати праву суб`єктів господарювання на законний захист своїх прав та інтересів (стаття 17 цього Закону).

Наведена норма означає, що проводити перевірки можуть лише ті посадові особи, які визначені розпорядчими актами органу ринкового нагляду, тобто, у чіткій відповідності з наказом на проведення перевірки та направленням на перевірку. Саме ці посадові особи за безпосередньої участі повинні неупереджено та об`єктивно встановити обставини щодо предмета перевірки, зафіксувати їх та викласти висновки перевірки з посиланням на конкретні положення законодавства.

Разом з тим з наданих позивачем доказів (матеріалів відеофіксації з камер спостереження у магазині) було встановлено, що 27 жовтня 2021 року о 16:34 за місцем проведення позапланової перевірки прибув ОСОБА_3 (зазначений в наказі на перевірку від 26 жовтня 2021 року №2107-адм, направленні на перевірку від 26 жовтня 2021 року №2046) разом з іншою особою (його прізвище суду невідоме); зазначені особи пред`являли позивачу якісь документи, досліджували документи, оглядали мийні засоби та залишили магазин о 16:53 27 жовтня 2021 року. В інші дні (28, 29 жовтня 2021 року), як стверджує позивач, посадові особи ГУ Держпроспоживслужби у магазин не приходили. Із наданого суду відеозапису видно, що під час перевірки ОСОБА_4 , якій наказом на проведення перевірки та відповідно до направлення, було також доручено провести позапланову перевірку, не була присутня. Оскільки ОСОБА_4 не здійснювала перевірку, то вона не може засвідчувати жодних обставин в акті перевірки й підписувати акт перевірки.

Отже, зазначеними доказами підтверджено факт грубого порушення порядку проведення перевірки. Відповідач цих порушень не спростував.

Так само відповідач не надав доказів, які б підтверджували факт прибуття за місцем проведення позапланової перевірки для вручення акта перевірки 29 жовтня 2021 року та відсутність у той момент позивача.

При вирішенні спору суд вважає за доцільне звернути увагу й на таке.

Стаття 44 Закону №2735-VI визначає відповідальність особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела в обіг продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам, розповсюджувача продукції.

Пунктами 2 та 3 частини четвертої статті 44 Закону №2735-VI встановлено, що до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених статтею 29 Закону, крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 Закону, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів; в разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Згідно з частиною шостою статті 44 Закону №2735-VI справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками відповідно до їх компетенції. Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадові особи органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складають протокол на підставі документів, що містять інформацію про походження продукції та її обіг. Протокол разом з актом перевірки, поясненнями фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи (у разі їх наявності) та документами, що стосуються справи, не пізніше наступного робочого дня за днем його складання передається керівнику чи заступнику керівника органу ринкового нагляду, які розглядають справу протягом 15 календарних днів з дня отримання протоколу та відповідних документів і приймають рішення про накладення штрафу. Кожний штраф оформляється окремою постановою.

Одним із основних принципів ринкового нагляду є результативність та пропорційність відповідальності суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та інших встановлених вимог, її спрямованість на попередження вчинення суб`єктами господарювання порушень, а також можливість посилення санкцій у разі повторного вчинення суб`єктом господарювання того самого порушення (пункт 17 статті 5 Закону №2735-VI).

Саме на виконання зазначеного принципу у статті 45 Закону №2735-VI визначено підстави звільнення суб`єктів господарювання від відповідальності. Так виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що: вона не вводила відповідну продукцію в обіг; з урахуванням усіх обставин відповідна продукція після введення її в обіг стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок дій або бездіяльності інших осіб чи непереборної сили (пункти 1, 2 частини першої означеної статті). Розповсюджувач продукції не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що: продукція стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок недодержання іншим розповсюджувачем умов її зберігання, за умови, що інший розповсюджувач такої продукції може бути встановлений; продукція, що поставлена ним, відповідає встановленим вимогам, але незважаючи на це становить ризик (пункти 1, 2 частини другої цієї статті).

У розглядуваному випадку під час перевірки характеристик продукції позивач надав товарно-супровідні документи (видаткові накладні) про походження продукції, стосовно якої виявлено невідповідність вимогам Технічного регламенту №717. З огляду на цю обставину, позивач не є ні виробником, ні імпортером зазначеної продукції, ні особою, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг. Незважаючи на надані позивачем документи про постачання йому мийних засобів (а.с.18-19) та пояснення від 12 серпня 2021 року (а.с.21), відповідач не проводив перевірку за ланцюгом постачання продукції, а рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 13 серпня 2021 року №038/005/05.02-20, №038/008/05.02-20, №038/006/05.02-20 та №038/009/05.02-20 зобов`язували позивача вжити заходів для виконання пунктів 13, 15 Технічного регламенту №717 у взаємодії з постачальником у ланцюгу постачання (рішення про усунення формальної невідповідності) та у взаємодії з постачальником, імпортером або виробником (рішення про приведення продукції у відповідність до встановлених вимог). По своїй суті рішення про усунення формальної невідповідності дублюють рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами, оскільки обидва види рішень одночасно вимагають виконання вимог пунктів 13 та 15 Технічного регламенту №717, тобто проведення маркування відповідно до законодавства про мови та нанесення знака відповідності технічним регламентам, тому незрозуміло, яке із виявлених порушень класифіковано як формальна невідповідність, а яке невідповідністю встановленим вимогам, та що зумовлювало необхідність прийняття обох видів рішень.

Крім того, відповідач при проведенні перевірки характеристик продукції та прийнятті рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів не намагався встановити сферу відповідальності суб`єктів господарювання у ланцюгу постачання та самі рішення завідомо не передбачали можливість результативного їх виконання, адже, як вказано в сценарному плані (а.с.94, 95), на досліджуваній продукції виробник та імпортер продукції не зазначений, а отже є очевидним, що позивач не матиме змоги забезпечити нанесення знака відповідності технічним регламентам, якщо виробник (його уповноважена особа) не був встановлений. Поряд з тим нанесення знака відповідності відповідно до пункту 19 Технічного регламенту №717 є обов`язком виробника або його уповноваженого представника. Забезпечити маркування згідно із законодавством про мови повинна особа, яка ввела продукцію в обіг на ринку.

Тому хоч позивач і виконував на власний розсуд рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, які не місять чіткого та зрозумілого алгоритму дій для їх виконання та по суті дублюють одне одного, спірними постанова про накладення штрафу його притягнуто до відповідальності та 19 січня 2022 року прийнято рішення №038/010/05.02-20 та №038/011/05.02-20 (а.с.102, 103) про внесення змін до рішень від 13 серпня 2021 року №038/004/05.02-20, №038/005/05.02-20, №038/№038/006/05.02-20, №038/007/05.02-20, №038/008/05.02-20 та №038/009/05.02-20 із встановленням нового строку їх виконання постійно.

Як видно зі змісту постанов від 15 листопада 2021 року про накладення штрафу №007/05.02-05, №009/05.02-05, які прийняті з посиланням на пункт 2 частини четвертої статті 44 Закону №2735-VI, та постанов від 15 листопада 2021 року про накладення штрафу №008/05.02-05, №010/05.02-05, які прийняті з посиланням на пункт 3 частини четвертої статті 44 Закону №2735-VI, відповідач при їх прийнятті керувався актом від 29 жовтня 2021 року №00605.02-19 та протоколом від 29 жовтня 2021 року №005/05.02-14 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Матеріали перевірки не місять належних доказів (як-от, фото- чи відеофіксації порушень). Відтак суд позбавлений можливості перевірити об`єктивність висновків щодо стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, зокрема, у зв`язку із розбіжностями між висновками акта перевірки від 29 жовтня 2021 року №006/05.02-19 та протоколу від 29 жовтня 2021 року №005/05.02-14 (в останньому йдеться, крім порушень пунктів 13, 15 Технічного регламенту №717, ще й про порушення його пунктів 11 та 19), що вказує на недостатність належних і беззаперечних доказів для підтвердження правомірності дій та рішень відповідача, які мають наслідком прийняття спірних постанов.

З іншого боку, якщо нанесення знака відповідності можливе лише виробником, який відповідно до сценарного плану не визначений, то зняття позивачем з реалізації цієї продукції є об`єктивно можливим для нього способом виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, а застосування санкцій у такому разі не відповідає принципу пропорційності заходів ринкового нагляду (в протоколі від 29 жовтня 2021 року №005/05.02-14 згадано, що таблетки для посудомийних машин зняті з реалізації).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Абзац другий частини другої статті 77 КАС України зобов`язує суб`єкта владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач не надав суду доказів на спростування доводів позову щодо проведення у період з 27 по 29 жовтня 2021 року перевірки стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів відповідно до наказу від 26 жовтня 2021 року №2101-адм та направлення на проведення перевірки від 26 жовтня 2021 року №2046, зокрема, участі у ній ОСОБА_4 , яка підписала акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 29 жовтня 2021 року №006/05.02-19, що став підставою для складення протоколу від 29 жовтня 2021 року №005/05.02-14 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» й підставою для прийняття спірних постанов про накладення на позивача штрафу (у них є посилання на зазначений акт перевірки). Окрім того, матеріали справи не місять доказів фіксації зазначеного у ньому стану виконання названих рішень (фото-, відеофіксації). Участь у перевірці іншої особи, ніж та, яка визначена наказом та направленням на перевірку, не може сприйматися як правомірна поведінка суб`єкта владних повноважень, вимоги до якої визначені Законом №2735-VI (частина п`ята статті 23, стаття 23-1).

Крім того, відповідач не надав суду доказів про прибуття його посадових осіб за місцем перевірки та неможливості вручення акта перевірки та протоколу позивачу у день їх складення 29 жовтня 2021 року, хоч в акті вказано про відеофіксацію цієї обставини та саме цим обґрунтовано надіслання складених за результатами перевірки документів ОСОБА_1 поштовим зв`язком. На момент прийняття спірних постанов (15 листопада 2021 року) докази отримання позивачем зазначених документів були відсутні (повернуті Управлінню 19 листопада 2021 року).

Суд дійшов висновку, що внаслідок процедурного порушення проведення перевірки такий акт суперечитиме закону. Отже, акт перевірки не може бути прийнятий як допустимий доказ у зв`язку із порушенням порядку його отримання, як і протокол, який ґрунтується на відомостях такого акта перевірки.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази відповідача як суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять допустимих та достатніх доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, перш за все доказів, отриманих у спосіб, визначений законом, для притягнення до відповідальності позивача відповідно до положень частини другої статті 44 Закону №2735-VI.

За таких обставин суд дійшов переконання, що рішення належить прийняти на користь позивача, а не суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування постанов від 15 листопада 2021 року №007/05.02-05, №008/05.02-05, №009/05.02-05, №0010/05.02-05 слід задовольнити.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати - витрати пов`язані з наданням правничої допомоги та у зв`язку зі сплатою судового збору.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України установлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі.

Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правничої допомоги від 13 грудня 2021 року, укладеного між адвокатом Півнем В.Г. та позивачем ОСОБА_1 (а.с.159), додаток до договору про надання правничої допомоги - розрахунок правничої допомоги (юридичних послуг) від 31 травня 2022 року (а.с.160); акт надання правничої допомоги (юридичних послуг) від 31 травня 2022 року (а.с.161); квитанції від 17 грудня 2021 року №59962072 та від 20 грудня 2021 року №59987940 (а.с.162, 163).

Пунктом 3.1 договору від 13 грудня 2021 року встановлена фіксована сума гонорару адвоката 7000,00 грн, який позивач мав сплатити до 15 грудня 2021 року. Поряд з тим додатком до договору від 31 травня 2022 року визначено погодинну оплату з розрахунку 700,00 грн за годину роботи, а саме: збір доказів для підготовки позову 700,00 грн (1 год); вивчення судової практики в аналогічних справах 700,00 грн (1 год); підготовка адміністративного позову 2800,00 грн (4 год), підготовка відповіді на відзив 1050,00 грн (1,5 год), представництво клієнта у суді 1750,00 грн (2,5 год), а всього 7000,00 год (а.с.160).

У той же час актом від 31 травня 2022 року стверджується про виконання умов договору й надання адвокатом правничої допомоги (збір доказів, вивчення судової практики, підготовка позову, відповіді на відзив, представництво інтересів клієнта у суді) у повному обсязі та проведення позивачем оплати за надану правничу допомогу у сумі 8000,00 грн (а.с.161).

З копій квитанцій від 17 грудня 2021 року №59962072 та від 20 грудня 2021 року №59987940 (а.с.162, 163) слідує, що ОСОБА_1 сплатив Півню В.Г. 7000,00 грн.

Оскільки актом від 31 травня 2022 року стверджується про надання послуг на суму 8000,00 грн, а вказаними вище квитанціями про оплату послуг - у сумі 7000,00грн (як обумовлено у договорі від 13 грудня 2021 року), то при оцінці розміру відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу адвоката необхідно виходити із суми 7000,00 грн.

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Відповідач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката на подав.

Воднораз, визначаючись стосовно розміру відшкодування, суд враховує, що позовна заява була залишена без руху у зв`язку із недоліками в її оформленні; у позовній заяві не наведено судової практики в аналогічній категорії справ (одна із послуг передбачала вивчення адвокатом судової практики в аналогічних справах).

З огляду на наведене та виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру справедливо буде відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; решту витрат повинен понести позивач.

Звертаючись до суду із адміністративним позовом, позивач сплатив судовий збір у сумі 2040,00 грн, що підтверджується квитанціями від 01 лютого 2022 року №1, від 17 лютого 2022 року №, виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.8, 66, 72, 173).

Таким чином, на користь позивача підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 7040,00 грн: 2040,00 грн судовий збір та 5000,00 грн витрати на правничу допомогу адвоката.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області (43020, Волинська область, Луцьк, вулиця Поліська Січ, будинок 10, ідентифікаційний код юридичної особи 40317441) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області про накладення штрафу від 15 листопада 2021 року №007/05.02-05, №008/05.02-05, №009/05.02-05, №0010/05.02-05.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області судові витрати у сумі 7040,00 грн (сім тисяч сорок грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повне рішення складено 22 червня 2022 року