Справа № 460/13691/22
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2022 року м. Рівне №460/13691/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5
доУправління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 з позовом до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (далі Управління СЗН Сарненської РДА, відповідач), у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу (за неї та за її неповнолітніх дітей) з 15.10.2021 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII), в розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року;

зобов`язати відповідача провести з 15.10.2021 нарахування та виплату позивачу (за неї та за її неповнолітніх дітей) щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону №796-XII, в розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Управлінні СЗН Сарненської РДА як потерпіла від аварії на ЧАЕС 3 категорії та проживає в населеному пункті, що віднесений до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Крім того, на обліку в Управлінні СЗН Сарненської РДА перебувають її неповнолітні діти, які мають статус дитини потерпілої від аварії на ЧАЕС та постійно проживають з позивачем. Беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018, згідно з яким фактично відновлено дію статті 37 Закону №796-XII, позивач звернулася до відповідача із заявою про надання інформації щодо відновлення нарахування та виплати їй (за неї та її неповнолітніх дітей) щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої вищевказаною статтею. Однак, відповідачем на вказане звернення було повідомлено, що така допомога позивачу не нараховується та не виплачується, оскільки норма, яка передбачала вказану грошову допомогу, була виключена, відповідно нарахування цієї допомоги було зупинено. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті їй (за неї та її неповнолітніх дітей) з 17.07.2018 вказаної компенсації від держави, як громадянам, що проживають на території радіоактивного забруднення, які порушують їх право на отримання соціальної допомоги, гарантованої Конституцією України та визначеної статтю 37 Закону №796-XII.

Ухвалою суду від 18.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 , 1994 року народження, з 07.11.2011 зареєстрована та постійно проживає в с. Більськ Сарненського району Рівненської області, що підтверджується довідкою Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області від 14.02.2022 №1028.

Відповідно до свідоцтв про народження від 18.06.2010 серії НОМЕР_1 , від 21.11.2011 серії НОМЕР_2 , від 28.08.2013 серії НОМЕР_3 , від 04.02.2015 серії НОМЕР_4 , виданих виконавчим комітетом Блажівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 зареєстровані та постійно проживають в с. Більськ Сарненського (Рокитнівського) району Рівненської області однією сім`єю з ОСОБА_1 , що підтверджується довідками Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області від 04.02.2022 №№ 591, 588, 589, 590, від 14.02.2022 №1026.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 №106, с. Більськ Сарненського району Рівненської області відносяться до 3 зони гарантованого добровільного відселення.

За змістом посвідчень серії Д:

- № НОМЕР_5 , виданого 27.06.2012 Рівненською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_2 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи;

- №011597*Н, виданого 05.12.2011 Рівненською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_4 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи;

- №015433*Н, виданого 18.09.2013 Рівненською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_5 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи;

- №077960*Н, виданого 26.02.2015 Рівненською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_3 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

10.02.2022 позивач звернулася до Управління СЗН Сарненської РДА із заявою про нарахування та виплати їй (за неї та її неповнолітніх дітей) щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону №796-XII.

Листом Управління СЗН Сарненської РДА від 05.04.2022 №839 на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що вона перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Рокитнівської районної державної адміністрації по 01.01.2015 та отримувала відповідно до статті 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щомісячну грошову допомогу в розмірі 2,10 грн, визначену постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 №836 та з урахуванням Указу Президента України від 25.08.1996 №762/96 Про грошову реформу в Україні, на себе та на своїх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . При цьому, позивач не перебувала на обліку та не отримувала означену допомогу відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , оскільки не було письмового звернення щодо отримання такої допомоги, що підтверджується відсутністю відомостей про нарахування та виплату в базі даних АСОПД району 5611. Проте, починаючи з 01.01.2015 статтю 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виключено, а нарахування такої допомоги припинено. З огляду на вищевикладене, управління немає підстав для нарахування і виплати позивачу вищевказаної грошової допомоги з 17.07.2018.

Вважаючи таку поведінку органу соціального захисту населення протиправною бездіяльністю, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Згідно з частиною другою статті 95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Пунктом 3 статті 116 Конституції України визначено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належить забезпечення проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011 та від 25.01.2012 №3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII).

Відповідно до положень статті 37 Закону №796-XII (в редакції, чинній з 09.07.2007), громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати; у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - 50 процентів від мінімальної заробітної плати.

Перелік населених пунктів, жителям яких виплачується щомісячна грошова допомога, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Ця допомога виплачується щомісячно за місцем роботи, пенсіонерам - органами, які виплачують пенсію, непрацюючим громадянам - місцевими державними адміністраціями або виконавчими органами рад за місцем проживання. Виплата за два і більше місяців забороняється.

Підпунктом 8 пункту 28 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 №107-VI Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст частини першої статті 37 Закону №796-XII викладено в новій редакції, згідно з якою громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 положення пункту 28 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 №107-VI визнані неконституційними.

У 2012-2014 роках на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 37 Закону №796-XII застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України, підпунктом 7 пункту 4 розділу І якого виключено, зокрема, статтю 37 №796-XII.

Рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 підпункт 7 пункту 4 розділу І Закону України від 28.12.2014 №76-VIII визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Згідно з положеннями Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені (ст.151-2).

Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку (ст.152).

Отже, вказаним Рішенням Конституційного Суду України відновлено дію статті 37 Закону №796-XII, яка із 17.07.2018 є чинною.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.12.2019 у зразковій справі №240/4946/18 (№Пз/9901/56/18; провадження №11-134заі19), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Ознаками типової справи, які визначені Верховним Судом при розгляді зразкової справи №240/4946/18 (№Пз/9901/56/18), є:

1) позивач: особа, яка має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та проживає в населеному пункті, жителям яких з 1 квітня 1991 року виплачується щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства, відповідно до додатку 2 постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106;

2) відповідач: Управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації, на обліку якого перебуває позивач;

3) предмет спору: нарахування та виплата щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Висновки Верховного Суду у цій зразковій справі підлягають застосуванню в адміністративних справах щодо звернення осіб, які мають статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та проживають в населених пунктах, жителям яких з 1 квітня 1991 року виплачується щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства, відповідно до додатку 2 постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106, з адміністративними позовами до Управлінь праці та соціального захисту населення районних державних адміністрацій, на обліку яких перебувають позивачі, з позовними вимогами щодо нарахування та виплати щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Так, при вирішенні питання відповідності адміністративної справи №460/521/21 ознакам типової справи, які визначені Верховним Судом при розгляді зразкової справи №240/4946/18 (№Пз/9901/56/18), суд встановив таке.

Преамбулою Закону №796-XII визначено, що цей Закон визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру (ст.1 Закону №796-XII).

За змістом статті 37 Закону №796-XII (в редакції, чинній з 09.07.2007) щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства виплачується громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення.

Таким чином, для реалізації конституційного права громадянина України на отримання вищевказаної щомісячної грошової допомоги Закон №796-XII пов`язує із наявністю у такого громадянина двох обставин: 1) належність до осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, або до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 2) проживання на територіях радіоактивного забруднення.

Підстави визначення осіб, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, регламентовані статтею 11 Закону №796-XII, згідно з якою до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу в передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу) визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.

Статтею 65 Закону №796-ХІІ визначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України (ч.1). Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій (ч.4).

Відповідно до п.2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 (далі Порядок №551), посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон), іншими актами законодавства.

Пунктом 8 Порядку №551 визначено, що неповнолітнім дітям, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, видаються посвідчення Дитина, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії Д жовтого кольору.

При цьому, особам, зазначеним у статті 27 Закону, категорії встановлюються після досягнення повноліття (в разі одруження або укладення трудового договору в передбачених законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з дати реєстрації шлюбу або укладення трудового договору згідно із законодавством) відповідно до статті 14 Закону, а посвідчення видаються згідно з цим Порядком.

Крім того, пунктом 3 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 №936, встановлено, що виплата компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг у разі, коли вперше встановлено відповідний статус постраждалої особи і видано відповідне посвідчення, проводиться з дня подання громадянином заяви, але не раніше ніж з дня видачі йому посвідчення встановленого зразка.

Тобто, саме посвідчення є документом, що підтверджує статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та підставою для отримання, зокрема, щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону №796-ХІІ.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів того, що позивачу встановлювався відповідний статус постраждалої особи і видано відповідне посвідчення, яке є документом, що підтверджує статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та підставою для отримання, зокрема, щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону №796-ХІІ.

У зв`язку з чим, суд бере до уваги викладене в листі Управління СЗН Сарненської РДА від 05.04.2022 №839 повідомлення про те, що ОСОБА_1 до 01.01.2015 перебувала на обліку як отримувач даної допомоги.

Статтею 16 Закону №796-ХІІ визначено, що з метою найбільш ефективного вирішення завдань медико-соціального забезпечення осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, створюється Державний реєстр України (єдина інформаційна система), до складу якого входять соціологічні, дозиметричні і медичні підреєстри.

Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування, громадські організації передають у Державний реєстр України повну і вичерпну інформацію щодо осіб, визначених статтями 10, 11, 27 цього Закону, для включення в банк даних необхідних відомостей про календарні строки їх роботи, період проживання на радіоактивно забруднених територіях, про місце роботи, про дози опромінення.

Громадянам гарантується збереження лікарської таємниці щодо відомостей, які знаходяться в Державному реєстрі України.

Положення про організацію і функціонування Державного реєстру України розробляється центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сферах охорони здоров`я, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи, та затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, 09.06.1997 Кабінетом Міністрів України, відповідно до вимог ст.16 Закону №796-ХІІ, прийнято постанову №571 Про затвердження Положення про організацію і функціонування Державного реєстру України осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно з п.1 якого це Положення визначає основи організації та функціонування Державного реєстру України осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Державний реєстр), як єдиної інформаційної системи державного обліку зазначених осіб.

Відповідно до п.17 вказаного Положення, облік осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється відповідними спеціалізованими підрозділами, зазначеними у пункті 11 цього Положення згідно з посвідченням і реєстраційною карткою цих осіб. Зразок зазначеної реєстраційної картки затверджується МОЗ. Заповнення реєстраційних карток згідно із статтею 16 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виконуються відповідними підрозділами центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Заповнені реєстраційні картки надсилаються до відповідних спеціалізованих підрозділів Державного реєстру.

Враховуючи відсутність у позивача посвідчення, що підтверджує віднесення її до осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, або до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, беручи до уваги неперебування її на обліку у відповідача, як одержувач щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону №796-ХІІ, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства України позивач не набула права на отримання вказаної щомісячної грошової допомоги із зазначеної 15.10.2021, а тому у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 15.10.2021 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII), в розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року та зобов`язання відповідача провести з 15.10.2021 нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону №796-XII, в розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року слід відмовити.

Що стосується позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 15.10.2021 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII), в розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року за своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та зобов`язання відповідача провести з 15.10.2021 нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону №796-XII, в розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, за своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , то суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду судом встановлено, що у позивача виникли підстави для поновлення конституційного права на виплату за її неповнолітніх дітей ( ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ) щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 37 Закону №796-XII, виплата якої була зупинена на підставі положень, які визнані неконституційними. Із цього часу орган соціального захисту населення має відновити виплату такої компенсації громадянам України.

Проте, як встановлено судом поновлення такої виплати позивачу (за своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ) відповідачем не здійснено, не здійснено поновлення такої виплати і після звернення позивача з відповідною заявою у лютому 2022 року. Більше того, відповідачем у листі від 05.04.2022 №839 взагалі заперечується право позивача та її неповнолітніх дітей на отримання такої допомоги.

Крім того, в листі від 05.04.2022 №839 відповідач самостійно зазначив, що позивач перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Рокитнівської районної державної адміністрації (правонаступником якого є Управління СЗН Сарненської РДА) по 01.01.2015 та отримувала грошову допомогу, передбачену статтею 37 Закону №796-XII, на свої неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . При цьому, не спростовує наявності неповнолітніх дітей позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідчення дитини, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що є основними документами, які підтверджують такий статус осіб, та факту проживання їх на території Сарненського (колишнього Рокитнівського) району з дня народження по даний час. Не надає суду доказів неповнолітніх дітей позивача на обліку в іншому органі соціального захисту населення, доказів позбавлення їх статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, чи доказів виключення їх з Державного реєстру України осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також з Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Наведе свідчить про те, що така поведінка держави в особі її компетентних органів по відношенню до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та постійно проживають на території радіоактивного забруднення, не відповідає принципу належного врядування, зміст якого розкритий у багатьох рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у рішенні від 20.01.2012 у справі Рисовський проти України.

Очевидно, що на виконання рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 у справі №6-р/2018 державні органи, відповідальні за його виконання, не діяли вчасно та послідовно.

Невиконання державою покладених на неї обов`язків щодо соціального забезпечення та захисту громадян підриває довіру громадян до належного виконання всіма суб`єктами владних повноважень своїх функції та до можливості отримати справедливий соціальний захист.

Зважаючи на те, що нарахування щомісячної грошову допомогу, встановлену статтею 37 Закону №796-XII, в повному обсязі (правильному розмірі) покладається на відповідний орган соціального захисту населення, непроведення відповідачем поновлення виплати такої допомоги позивачу та її неповнолітнім дітям свідчить про те, що його бездіяльність призвела до порушення права таких осіб на отримання соціальної виплати, яке було відновлено на підставі рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 у справі №6-р/2018.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу (за своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ) з 15.10.2021 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, яка порушує гарантоване Конституцією України право позивача та її неповнолітніх дітей як осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, на соціальний захист, визначене Законом №796-XII, а тому таке порушене право підлягає судовому захисту з урахуванням правових висновків Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №240/4946/18.

Водночас, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у зразковій справі №240/4946/18 зазначено, що 01.01.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VІІІ. За змістом пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Таким чином, за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом України від 06.12.2016 №1774-VІІІ, яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, положення статті 37 Закону №796-XII щодо обчислення щомісячної грошової допомоги у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу (за своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ) з 15.10.2021 щомісячну грошову допомогу, встановлену статтею 37 Закону №796-XII у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати позивачу означеної грошової допомоги за її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , то суд зазначає наступне.

Статтею 65 Закону №796-ХІІ визначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України (ч.1). Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій (ч.4).

За змістом частини третьої статті 65 Закону №796-ХІІ посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до п.2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 (далі Порядок №551), посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон), іншими актами законодавства.

Пунктом 8 Порядку №551 визначено, що неповнолітнім дітям, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, видаються посвідчення Дитина, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії Д жовтого кольору.

При цьому, особам, зазначеним у статті 27 Закону, категорії встановлюються після досягнення повноліття (в разі одруження або укладення трудового договору в передбачених законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з дати реєстрації шлюбу або укладення трудового договору згідно із законодавством) відповідно до статті 14 Закону, а посвідчення видаються згідно з цим Порядком.

Тобто, саме посвідчення є документом, що підтверджує статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та підставою для отримання, зокрема, щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону №796-ХІІ.

Наявність посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_6 , виданого 18.09.2013 Рівненською обласною державною адміністрацією, та № НОМЕР_7 , виданого 26.02.2015 Рівненською обласною державною адміністрацією, підтверджує право ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на отримання компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг як дитині, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, з дня видачі таких посвідчень 18.09.2013 та 26.02.2015 відповідно.

Разом з тим, пунктом 3 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 №936 (далі Порядок №936), встановлено, що виплата компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг у разі, коли вперше встановлено відповідний статус постраждалої особи і видано відповідне посвідчення, проводиться з дня подання громадянином заяви, але не раніше ніж з дня видачі йому посвідчення встановленого зразка.

Тобто, виплата означеної грошової допомоги проводиться відповідним органом на підставі заяви особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка подається нею до такого органу при встановлені їй відповідного статусу вперше і видано відповідне посвідчення.

За змістом абзацу 1 пункту 3 Порядку №936 призначення громадянам компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг здійснюється за заявою, форма якої затверджується Мінсоцполітики.

До 2015 року форму заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг була затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012 №96, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.03.2012 за №418/20731.

Форма вказаної заяви в розділі 5 Компенсаційні виплати та допомоги громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи містила графу, в якій заявник міг проставити позначку та при підписі такої заяви реалізувати своє право на призначення щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

Наказ Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012 №96 втратив чинність на підставі наказу Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.2015 за №475/26920, яким було затверджено форму заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг.

Форма вказаної заяви в розділі 5 Компенсаційні виплати та допомоги громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не містить графи щодо призначення заявнику щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

Таким чином, з 2015 року чинне законодавство України не визначає форми заяви щодо призначення особі щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

Крім того, як зазначалося судом вище по тексту рішення, з 01.01.2015 стаття 37, яка передбачала право осіб на отримання означеної грошової допомоги, була виключена із Закону №796-XII та відновлена лише 17.07.2018 на виконання Рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018.

Викладене свідчить про те, що ОСОБА_1 не подавала до органу соціального захисту населення за місцем реєстрації її та її неповнолітніх дітей заяви щодо призначення їй, як отримувачу за її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

Вказане підтверджується також змістом листа від 05.04.2022 №839, у якому відповідач зазначив, що позивач не перебувала на обліку (в Управлінні соціального захисту населення Рокитнівської районної державної адміністрації, правонаступником якого є в Управління СЗН Сарненської РДА) та не отримувала означену допомогу відносно неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , оскільки не було письмового звернення щодо отримання такої допомоги, що підтверджується відсутністю відомостей про нарахування та виплату в базі даних АСОПД району 5611.

Однак, при зверненні до Управління СЗН Сарненської РДА із заявою від 10.02.2022 позивач просила нарахувати та виплати їй за неї та її неповнолітніх дітей, зокрема, і за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону №796-XII.

Враховуючи, що підставою для отримання щомісячної грошової допомоги, передбаченої статтею 37 Закону №796-XII, є відповідне посвідчення, що підтверджує статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та відповідна заява про її призначення, а з 2015 року чинне законодавство України не визначає форми заяви щодо призначення такої допомоги, суд дійшов висновку, що заява позивача від 10.02.2022 щодо призначення їй за її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 означеної допомоги є такою, що подана на виконання вимог пункту 3 Порядку №936.

Відтак, з урахуванням вимог пункту 3 Порядку №936 позивач набула право на отримання такої допомоги за неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з 10.02.2022.

Проте, як встановлено судом призначення такої виплати позивачу відповідачем не здійснено. Більше того, відповідачем у листі від від 05.04.2022 №839 взагалі заперечується право позивача на отримання такої допомоги за її неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відновлення порушеного права позивача щодо нарахування та виплати за її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 компенсації від держави, як дитині, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, та які постійно проживають на території радіоактивного забруднення, повинно здійснюватися судом з 10.02.2022.

Враховуючи викладене, позовна вимога в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону №796-ХІІ, у визначеному законом розмірі, як отримувачу такої допомоги за її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , за період з 15.10.2021 по 09.02.2022 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як отримувачу такої допомоги за неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , вищевказаної допомоги за вказаний період задоволенню не підлягають.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин, позов слід задовольнити частково.

Судові витрати суд присуджує на користь позивача відповідно до ч.3 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , пред`явлений в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 15.10.2021 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, в розмірі, встановленому статтею 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у визначеному законом розмірі, як отримувачу такої допомоги за її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 15.10.2021 щомісячну грошову допомогу, встановлену статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, як отримувачу такої допомоги за її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 15.10.2021 щомісячну грошову допомогу, встановлену статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, як отримувачу такої допомоги за її неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 10.02.2022 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, в розмірі, встановленому статтею 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у визначеному законом розмірі, як отримувачу такої допомоги за її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 10.02.2022 щомісячну грошову допомогу, встановлену статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, як отримувачу такої допомоги за її неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 10.02.2022 щомісячну грошову допомогу, встановлену статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, як отримувачу такої допомоги за її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації судові витрати по сплаті судового збору в сумі 496,20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 17 червня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_8 )

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_8 )

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_8 )

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_8 )

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_8 )

Відповідач - Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (вул.Демократична,46,м.Сарни,Рівненська область,34502, ЄДРПОУ/РНОКПП 03195398)

Суддя Д.П. Зозуля