Справа № 557/708/22
Суддя: Оленич Ю. В.
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/557/12/2022
Справа 557/708/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 червня 2022 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., ознайомившись із матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління поліції Національної поліції в Рівненській області, заступника начальника відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області Філіппова Ігора Михайловича про оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління поліції Національної поліції в Рівненській області, заступника начальника відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області Філіппова І.М., в якому просить скасувати постанову серії БАБ №629834 від 01 червня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а провадження в справі закрити.

Водночас позивач у позові просить поновити пропущений строк для оскарження даної постанови, вказуючи на те, що про існування оскаржуваної постанови серії БАБ №629834 від 01 червня 2022 року дізнався 02 червня 2022 року в приміщенні Гощанського районного суду в ході ознайомлення з матеріалами справи №557/42/22 відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки заяву на ознайомлення з матеріалами справи №557/42/22 писав у приміщенні суду в одному примірнику і вона там і залишилася, тому надати її в розпорядження суду він не має можливості. Тобто днем фактичного отримання оскаржуваного рішення є 02 червня 2022 року. Вказані обставини, на переконання позивача, вказують на поважність пропуску останнім строку на оскарження постанови.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суддя вважає, що така підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови), що визначено частиною другою статті 286 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем оскаржується постанова серії БАБ №629834 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена заступником начальника відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області Філіпповим І.М. 01 червня 2022 року.

Із копії вказаної постанови, яка долучена до позовної заяви слідує, що від отримання такої ОСОБА_1 відмовився.

Позивачем зазначено про те, що постанова була отримана ним в приміщенні Гощанського районного суду Рівненської області 02 червня 2022 року під час ознайомлення з матеріалами справи №557/42/22 відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, належних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, позивач суду не повідомив.

Зважаючи на те, що наведені позивачем аргументи на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку не підтверджені належними доказами, суд позбавлений можливості перевірити вказані аргументи та прийти обґрунтованого висновку щодо наявності чи відсутності підстав для поновлення строку звернення до суду.

Положеннями частин першої та другої статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім того, суддею зауважується наступне.

Згідно частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно статтей 1, 2 Закон України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

18 березня 2020 року Великою Палатою Верховного Суду за наслідком розгляду касаційних скарг по адміністративній справі №543/775/17 ухвалено постанову, в якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13 грудня 2016 року, та вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Також Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на зазначене, враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 18 березня 2020 року по справі №543/775/17, суддя зазначає, що за подання фізичною особою адміністративного позову про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Таким чином позивачу необхідно надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору за вимогу про скасування постанови про адміністративне правопорушення на суму 496 гривень 20 копійок або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.

Судовий збір в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», сплачується при поданні позову до суду на такі реквізити рахунку: UA0017507, отримувач коштів ГУК у Рівн.обл/отг смт.Гоща/22030101, код за , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов слід залишити без руху, надавши позивачеві можливість у десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали надати до суду докази на підтвердження аргументів, якими останній обґрунтовує заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази сплати судового збору.

Керуючись статтями 122, 160, 161, 169, 248 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління поліції Національної поліції в Рівненській області, заступника начальника відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області Філіппова Ігора Михайловича про оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без руху та та надати позивачеві строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

Копію ухвали надіслати позивачеві, роз`яснивши, що у разі якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Оленич