Справа № 520/28384/21
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

22.06.2022р. справа №520/28384/21 Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб справу за позовом

Головного управління ДПС у Харківській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління начальника робіт - 18"
простягнення 52.944,91грн. коштів за податковим боргом, -
встановив:

Суб`єкт владних повноважень, Головне управління ДПС у Харківській області (далі за текстом - владний суб`єкт, позивач, контролюючий орган, адміністративний орган, Управління), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління начальника робіт - 18" 52944,91 грн. коштів за податковим боргом з податку на додану вартість та з єдиного податку з юридичних осіб.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обов`язку з оплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань, а також з оплати штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Вжиті контролюючим органом заходи, зокрема, направлення податкової вимоги, не призвели до погашення податкового боргу. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Управління начальника робіт - 18" (далі за текстом - платник, ТОВ), правом на подання відзиву на позов не скористався, хоча про існування даного спору повідомлявся судом у розумінні положень ч. 11 ст. 126 КАС України належним чином шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за адресою місця знаходження підприємства. Поштове відправлення повернулося до суду без вручення - 1501.2022р., і за таких обставин, суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже учасниками справи у прийнятні поза розумним сумнівом строки були реалізовані права на подачу відповідних процесуальних документів.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

До заявленої владним суб`єктом вимоги про стягнення коштів у розмірі 52944,91 грн. структурно входять такі платежі з податку на додану вартість: за податковою декларацією від 21.03.2021 № з терміном сплати 30.03.2021 на суму 4.434,00 грн. (з урахуванням часткової сплати 163,24 грн. сума до сплати становить 4.270,76 грн.), за податковою декларацією від 19.04.2021 № з терміном сплати 30.04.2021 на суму 591,00 грн., за податковою декларацією від 20.05.2021 № з терміном сплати 31.05.2021 на суму 1.046,00 грн., за податковою декларацією від 14.06.2021 № з терміном сплати 14.06.21 на суму 5.875,00 грн., за податковою декларацією від 19.07.2021 № з терміном сплати 30.07.2021 на суму 3.381,00 грн., за податковою декларацією від 19.08.2021 № з терміном сплати 30.08.2021 р. на суму 10.751,00грн., за податковою декларацією від 19.09.2021 № з терміном сплати 30.09.2021 на суму 8.006,00 грн., за податковою декларацією від 22.11.2021 № з терміном сплати 30.11.2021. р. на суму 13554,00 грн., за уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 11.06.2021 № на суму 177,00 грн.; за податковим повідомленням-рішенням від 21.04.2021 про нарахування штрафних санкцій у сумі 600,00 грн.; з єдиного податку з юридичних осіб: за податковою декларацією № від 29.01.2021 з терміном сплати 19.02.2021 р. на суму 2.059,17 грн. (з урахуванням часткової сплати 1781,77 грн. сума до сплати становить 277,40 грн., за податковою декларацією від 10.05.2021 № 22764457 з терміном сплати 20.05.2021 на суму 4.415,75 грн.

Податковою адресою відповідача є площа імені В.Й. Казмірука, буд. 4, кв. 81 у м. Балаклії Харківської області.

Податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 21.04.2021р. №9 було надіслано за податковою адресою платника і 28.01.2021 р. вручено платникові, а відтак вважається одержаним платником за правилами абз.6 п.42.4 ст.42, абз.3 п.58.3 ст.58 та абз.1 п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України.

ГУ ДФС у Харківській області (компетенційним правонаступником якого є позивач по справі) була складена податкова вимога №97307-51 від 20.08.2020р., котра вважається одержаною платником за правилами абз.6 п.42.4 ст.42, абз.3 п.58.3 ст.58 та абз.1 п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України.

Стверджуючи про наявність підстав для виконання податкового обов`язку боржника у примусовому порядку, контролюючий орган ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011 р. таким законом є Податковий кодекс України.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України до предмету доказування по адміністративній справі про стягнення заборгованості, котра утворилась внаслідок невиконання публічного обов`язку з проведення платежу на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету чи певного суб`єкта владних повноважень з огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов`язаної особи як суб`єкта права, 2) виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 3) доведення до відома зобов`язаної особи факту виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов`язку в добровільному порядку, 5) дотримання органом контролю чи управління визначеної законом процедури виконання публічного обов`язку в примусовому порядку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов`язку, 7) заявлення органом контролю чи управління вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку.

Стосовно заявленої суб`єктом владних повноважень вимоги про стягнення коштів, яка ґрунтується на самостійно задекларованих податкових зобов`язаннях, суд зазначає, що згідно з загальним правилом п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відносно податку на додану вартість строки передбачені п. 203.2 ст.203 Податкового кодексу України (у 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації), і вони співпадають із тривалістю строку за загальним правилом.

Стосовно заявленої суб`єктом владних повноважень вимоги про стягнення коштів, яка ґрунтується на податковому повідомленні - рішенні суд зазначає, що визначені рішеннями контролюючого органу зобов`язання підлягають сплаті за строком згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: у 10 календарних днів від дня отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - у 10 календарних днів за днем узгодження, яким є або день закінчення процедури адміністративного оскарження (п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України), або день набрання законної сили судовим рішенням у справі про скасування рішення контролюючого органу (п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України)

Стосовно єдиного податку до спірних правовідносин в частині визначення строку оплати підлягає застосуванню спеціальна норма права - п. 295.3 ст. 295 Податкового кодексу України, де зазначено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Згадані строки у спірних правовідносинах збігли, доказів виконання особою податкового обов`язку у добровільному порядку матеріали справи не містять, доказів припинення податкового обов`язку з інших підстав судом не виявлено.

Дослідивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах скінчився перебіг визначених законом строків виконання податкового обов`язку, але фактичних даних, котрі б засвідчували припинення податкового обов`язку внаслідок самостійного і добровільного перерахування платником податків коштів до бюджету, а також з інших підстав відповідно до положень ст.ст. 37, 38, 101, 102 Податкового кодексу України матеріали справи не містять.

У зв`язку із цим, за правилами п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 та п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України за податковими повідомленнями-рішеннями та податковими деклараціями виник податковий борг.

ГУ ДФС у Харківській області (компетенційним правонаступником якого є позивач по справі) була складена податкова вимога №97307-51 від 20.08.2020р., котра вважається одержаною платником за правилами абз.6 п.42.4 ст.42, абз.3 п.58.3 ст.58 та абз.1 п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України.

Спору з приводу застосування п. 87.9 ст.87 Податкового кодексу України між учасниками справи не існує.

Запроваджений ст. 102 Податкового кодексу України присікальний строк давності у спірних правовідносинах не сплинув.

Передбачена ст. 95 Податкового кодексу України черговість реалізації управлінської функції контролю за своєчасністю розрахунків Головним управлінням дотримана.

Обставини існування невиконаного податкового обов`язку платника стосовно заявленої до стягнення суми підтверджені наявною у справі роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.ст. 73-76 КАС України є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом невиконаного податкового обов`язку з боку відповідача.

У ході розгляду справи доказів відсутності обов`язку платника податків у спірних правовідносинах здійснити платіж на користь державного бюджету України або доказів виконання такого обов`язку сторонами до суду не подано, а судом самостійно не виявлено.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб`єктом владних повноважень вимогою в частині стягнення 52944,91 грн. прав та інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин у галузі податкової справи, то позов належить задовольнити, стягнувши борг у вказаній сумі.

Суд також зважає, що за приписами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і Податкового кодексу України кошти в Україні існують в готівковій і безготівковій формі, а відтак, питання визначення форми коштів, котрі підлягають стягненню з платника податків за податковим боргом, належить до управлінської компетенції контролюючого органу і підлягає вирішенню у ході виконання останнім відповідного судового акту.

Розподіл судових витрат необхідно провести за правилами ст. 139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління начальника робіт - 18" (ідентифікаційний код - 42576268; місцезнаходження - площа імені В.Й. Казмірука, буд. 4, кв. 81, м. Балаклія, Харківська область, 64200) на користь державного бюджету України кошти за податковим боргом у сумі 52944 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сорок чотири) грн. 91 коп.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Сліденко А.В.