Справа № 380/717/22
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/717/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сакалоша В.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.І.Франка про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.І.Франка, з вимогами:

- стягнути з Відповідача Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Ів. Франка (місцезнаходження: 80527, Львівська обл., Буський р-н., с.Боложинів, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Код , вул.Митрополита Андрея,10, м.Львів, 79016) 14751грн.77 коп. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат з виплати та доставки пенсій призначених на пільгових умовах виставлених до відшкодування за період з листопада 2018 року до листопада 2021 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача є заборгованість перед Пенсійним фондом по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком № 2 в сумі 14 751, 77 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам за Списком № 2. На підставі повідомлень про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, надісланих відповідачу Пенсійним фондом, підприємство, відповідно до пункту 6.7. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, щомісяця до 25-го числа вносить до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Отже згідно з розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів а, б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 14 751,77 грн. за період з листопада 2018 року по листопад 2021 року включно.

Ухвалою суду від 14.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву.

Відповідач правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву не подав.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідач, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю м. І.Франка зареєстрований як юридична особа, , та є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, за період з листопада 2018 року до листопада 2021 року підлягає до відшкодуванню Відповідачем сума виплачених пенсій в розмірі 14751 грн. 77коп.

Оскільки відповідач не відшкодував понесені позивачем витрати, останній звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 1 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в тому числі є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закон №400/97-ВР у редакції від 03.10.2017 №2148-VIII, для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 ч. 1 ст.1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій відповідно до пунктів б - з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Для платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, визначених пунктами 1 та 2 ст. 1 цього Закону встановлюються ставка збору у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону (п. 1 ст. 4 Закону №400/97-ВР).

Відповідно до пункту а, б ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники:

- зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (далі - список №1).

- працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (далі - список №2).

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Закон №1058-IV набрав чинності з 01.01.2004. Відтак, обов`язок покривати підприємствами та організаціями витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій діє починаючи з 2004 року.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом шостим Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (далі - Інструкція).

Пунктом 6.2 Інструкції визначено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій (пункт 6.4 Інструкції).

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції).

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пункт 6.7 Інструкції).

Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України та діють на підставі постанови Пенсійного фонду від 22.12.2014 №28-2, якою затверджено відповідне положення. Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу управлінь Фонду щодо:

- забезпечення надходжень від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства;

- стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Станом на день розгляду справи у суді, відповідач жодних заперечень по суті позовних вимог чи доказів сплати заборгованості до суду не надав.

Територіальний орган ПФУ повідомляв СГВК «Колос» про необхідність відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за списком №2. Повідомлення здійснено у встановлений Інструкцією спосіб, шляхом надіслання відповідних Розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту другого Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пункту б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Отже, підприємство не відшкодувало ГУПФУ у Львівській області у встановлені строки 174236,46 грн. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат з виплати та доставки пенсій призначених на пільгових умовах виставлених до відшкодування за період з листопада 2018 року по листопад 2021 року включно, зазначений у розрахунку, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУПФУ у Львівській області є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 241-246, 251, 255, 258, 262, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Відповідача Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Ів. Франка (місцезнаходження: 80527, Львівська обл., Буський р-н., с.Боложинів, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Код , вул.Митрополита Андрея,10, м.Львів, 79016) 14751грн.77 коп. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат з виплати та доставки пенсій призначених на пільгових умовах виставлених до відшкодування за період з листопада 2018 року до листопада 2021 року.

Судовий збір розподілу не пілягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сакалош В.М.