Справа № 620/2123/21
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2123/21
13 червня 2022 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів: Лічевецького І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження питання про винесення додаткової постанови у справі за адміністративним позовом у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу його роботи, що дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, строк військової служби з 02.11.1972 по 07.01.1975, що складає 2 роки 2 місяці 05 днів; половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті з 01.09.1975 по 01.07.1979, що складає 1 рік 11 місяців 00 днів.
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області по зменшенню з 90% до 50% розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 при проведенні перерахунку згідно з довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 21.02.2020 № 03/36 -728.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 % суддівської винагороди згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 21.02.2020 № 03/36-728, починаючи з 19 лютого 2020 року з урахуванням фактично виплачених сум.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року року - скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, строк військової служби з 02.11.1972 по 07.01.1975, що складає 2 роки 2 місяці 05 днів та половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті з 01.09.1975 по 01.07.1979, що складає 1 рік 11 місяців 00 днів. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

30 грудня 2021 року від позивача надійшла заява про часткове повернення судового збору у розмірі 1362 грн, у зв`язку із зменшенням позовних вимог.

Однак, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 року повернуто ОСОБА_1 заяву про часткове повернення сплаченого судового збору у справі № 620/2123/21 без розгляду.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що під прийняття судового рішення у даній справі за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , Шостим апеляційним адміністративним судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а відтак, колегія суддів дійшла висновку про необхідність винесення додаткової постанови, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відтак, з аналізу змісту вказаної статті вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

У силу вимог до частини першої ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною четвертою вказаної статті визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У силу вимог частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

У відповідності до частини першої ст. 4 цього Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою розмір судового збору складає - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи, що позовна заява подана у березні 2021 року, відтак розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 визначався відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та становив 2270 грн.

Як свідчать матеріали справи, позивачем до суду першої інстанції сплачено судовий збір в розмірі 908 коп., що підтверджується квитанцією №34 від 16 березня 2021 року, та до суду апеляційної інстанції сплачено судовий збір у розмірі 2724 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №53 від 29.06.2021.

Однак, оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року апеляційну скаргу було частково задоволено, та позовні вимоги частково задоволено, тому колегія суддів вважає за необхідне встановити розподіл судових витрат та визначити розмір судового збору, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень саме у розмірі 1816 грн (454 грн за подачу позовної заяви до суду першої інстанції, та 1362 грн - за подачу апеляційної скарги).

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги позивачем підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області у розмірі 1816 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 139, 243, 252, 322, 328, 329 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області (м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83а, ), витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук