Справа № 640/11675/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2021 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Київгаз» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року позивач, Акціонерне товариство «Київгаз», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.02.2020 № , прийняте Офісом великих платників податків ДПС.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю:

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.02.2020 № , прийняте Офісом великих платників податків ДПС.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, в обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що в адміністративному позові АТ «Київгаз» не заперечує факту встановленого податкового правопорушення: несвоєчасної реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Апелянт наголошує, що контролюючий орган в межах повноважень та у межах визначених законодавством строків провів камеральну перевірку АТ «Київгаз».

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Київгаз» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року витребувано у Центрального міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків ДПС визначені докази та продовжено строк розгляду апеляційної скарги Центрального міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Київгаз» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.

22 лютого 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Центрального міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків ДПС надійшли витребувані ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року документи.

В апеляційній скарзі відповідачем заявлено клопотання, в якому просить замінити Офіс великих платників податків ДПС () правонаступником - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків ().

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» реорганізовано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби шляхом його приєднання до Офісу великих платників податків Державної податкової служби.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України «Питання Державної податкової служби» від 21 серпня 2019 року № 682-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 ліквідовано юридичні особи публічного права - територіальні органи Державної податкової служби, зокрема Офіс великих платників податків ДПС.

У подальшому, наказом Державної податкової служби України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 № 529 утворені як відокремлені підрозділи Державної податкової служби України територіальні органи згідно з переліком (додаток до цього наказу), у переліку є Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

У свою чергу, Наказом Державної податкової служби України «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» від 24.12.2020 №755 розпочато з 01.01.2021 здійснення територіальними органами ДПС своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Наведене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом заміни відповідача Офісу великих платників податків ДПС () його правонаступником - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків () та після такої заміни усі дії, вчинені в адміністративному процесі до її вступу, обов`язкові для Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків () в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для Офісу великих платників податків ДПС ().

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 29.01.2020 головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств нафтогазового комплексу управління податкового супроводження підприємств виробничої сфери Достоєвською-Ковалєвською Владиславою Миколаївною Офісу великих платників податків ДПС було проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних Акціонерного товариства «Київгаз» в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 31.01.2017 по 30.09.2019, за предметом перевірки - перевірка термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань, що підлягають наданню покупцям/продавцям - платникам податку на додану вартість.

За результатами камеральної перевірки контролюючим органом складений Акт № 241/28-10-45- 03/03346331 від 29.01.2020 «Про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних Акціонерного товариства «Київгаз» (податковий номер 03346331) в єдиному реєстрі податкових накладних за період з 31.01.2017 по 30.09.2019», відповідно до якого встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених пункту 201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, а саме реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних з порушенням законодавчо встановлених термінів на загальну суму ПДВ 37 118,55 грн.

Позивач в порядку адміністративного оскарження подав заперечення (вих.№ 308/09-1 від 07.02.2020) до Офісу великих платників податків ДПС з проханням скасувати Акт № 241/28-10-45-03/03346331 від 29.01.2020.

За результатами розгляду заперечення позивача на акт камеральної перевірки рішенням від 29.02.2020 № 7569/10/28-10-45-03 заперечення AT «Київгаз» було залишено без задоволення, а акт камеральної перевірки - без змін.

В подальшому, на підставі акту перевірки відповідачем було прийняте податкове повідомлення- рішення від 25.02.2020 № про застосування до AT «Київгаз» штрафу на загальну суму 6 493,62 грн. за платежем податок на додану вартість (код 30 14060100) згідно зі статтею 120-1 Кодексу, а саме:

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 14 181,61 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 1 418,16 грн.;

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 18 056,25 грн. застосовано штраф у розмірі 20% у сумі З 611,25 грн.;

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 14 671,79 грн. застосовано штраф у розмірі 30% у сумі 1 464,21 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення контролюючого органу протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що жодних доводів щодо обставин, за яких повторна камеральна перевірка була б виправданою, відповідачем не зазначено та доказів на підтвердження цього суду не надано. Саме по собі не забезпечення контролюючим органом належного дослідження документів та обставин, які становили предмет перевірки, не може бути підставою для визнання законним проведення повторної перевірки за період, що вже був охоплений аналогічними попередньо проведеними заходами податкового контролю.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що дії відповідача щодо проведення повторної камеральної перевірки з того ж предмету за період з 31.01.2017 по 30.09.2019 не відповідають критеріям, що визначені у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Враховуючи, що повторна камеральна перевірка ПАТ «Київгаз» за період з 31.01.2017 по 30.09.2019 була проведена за відсутності законних підстав, застосування штрафу за порушення, які мали місце в цей період, також є незаконним.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спірні правовідносини врегульовано приписами Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з пунктами 76.1 статті 76, 76.3 статті 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Пункт 102.1 статті 102 ПК України визначає, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.5, 201.10 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Для операцій, що оподатковуються, і операцій, звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктом 11 підрозділу 2 розділу XX ПК України з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Так, колегія суддів наголошує, що на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної Єдиному реєстрі податкових накладних у термін встановлений податковим законодавством.

При цьому обов`язок щодо здійснення відповідної реєстрації покладається на платника податків як відносно податкових накладних, що надаються покупцю, так і податкових накладних, які не надаються покупцю, та виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Порушення встановленого терміну реєстрації податкової накладної свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення.

Предметом камеральної перевірки може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Отже, предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій, уточнюючих розрахунків можуть бути й інші питання, зокрема пов`язані із своєчасністю реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, а тому, з урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних.

Вищевикладене спростовує доводи позивача про те, що в межах камеральної перевірки не може бути перевірено питання щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН.

При цьому, апеляційний суд наголошує, що нормами податкового законодавства не передбачено обмежень у проведенні камеральних перевірок за аналогією з нормою пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України, якою заборонено контролюючим органам проводити документальні позапланові перевірки з питань, що вже були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Задовольняючи позовні вимоги Акціонерного товариства «Київгаз», суд першої інстанції виходив з того, що висновки камеральної перевірки, викладені в акті перевірки № 241/28-10-45- 03/03346331 від 29.01.2020 щодо своєчасності реєстрації податкових накладних Акціонерного товариства «Київгаз» в єдиному реєстрі податкових накладних виписаних за період з 31.01.2017 по 30.09.2019, є неправомірними, оскільки вказані періоди раніше вже перевірялися контролюючим органом. Враховуючи той факт, що нормами Податкового кодексу України не передбачено проведення повторної камеральної перевірки, суд дійшов висновку, що протиправність проведення перевірки та безпідставність її висновків, свідчить про безпідставність визначення податкового правопорушення і, як наслідок, протиправність застосування штрафу.

Першочергово, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції, посилаючись на те, що контролюючим органом вже було перевірені спірні періоди, які підлягали перевірці у даній справі згідно з актом перевірки № 241/28-10-45- 03/03346331 від 29.01.2020, що підтверджується іншими актами перевірок від 04.12.2017, від 27.03.2018, від 20.04.2018, від 22.05.2018, від 13.05.2019, від 22.10.2019, які, в свою чергу, містять посилання на факти порушення строку реєстрації податкових накладних, що складені протягом 2017 - 2019 років, належним чином не дослідив обставини справи, а саме, в матеріалах справи були відсутні як акти перевірок, на які посилався позивач та суд першої інстанції в своєму рішенні, так і винесені за їх наслідками податкові повідомлення-рішення з відповідними розрахунками.

Таким чином, вищезазначені обставини свідчать про недотримання судом першої інстанції одного із основоположних принципів адміністративного судочинства - офіційного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення спору, що потягло за собою прийняття судового рішення, яке не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості, що є самостійною підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 15 червня 2021 року.

Апеляційним судом ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року витребувано у Центрального міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків ДПС:

1) копію акту перевірки № 4673/28-10-41-06/03346331 від 04.12.2017 та винесеного за його наслідком податкового повідомлення-рішення № від 19.12.2017 з розрахунком штрафних санкцій;

2) копію акту перевірки № 716/28-10-41-06/03346331 від 27.03.2018 та винесеного за його наслідком податкового повідомлення-рішення № 6 від 13.04.2018 з розрахунком штрафних санкцій;

3) копію акту перевірки № 1082/28-10-41-06/03346331 від 20.04.2018 та винесеного за його наслідком податкового повідомлення-рішення № від 07.05.2018 з розрахунком штрафних санкцій;

4) копію акту перевірки № 1428/28-10-41-06/03346331 від 22.05.2018 та винесеного за його наслідком податкового повідомлення-рішення № від 08.06.2018 з розрахунком штрафних санкцій;

5) копію акту перевірки № 1329/28-10-42-03/03346331 від 13.05.2019 та винесеного за його наслідком податкового повідомлення-рішення № від 04.06.2019 з розрахунком штрафних санкцій;

6) копію акту перевірки № 344/28-10-45-03/03346331 від 22.10.2019 та винесеного за його наслідком податкового повідомлення-рішення № від 14.11.2019 з розрахунком штрафних санкцій.

22 лютого 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Центрального міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків ДПС надійшли витребувані ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року документи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції погодився з доводами позивача та вказав, що Податковий кодекс України не встановлює для контролюючого органу право проводити камеральну перевірку за напрямом та за період, що вже були предметом раніше проведеної камеральної перевірки.

Проте, колегія суддів наголошує, що такий висновок не відповідає правильному правозастосуванню норм Податкового кодексу України, що регулює спірні правовідносини, оскільки жодною нормою Кодексу не передбачено обмежень у проведенні камеральних перевірок за аналогією з нормою пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України, якою заборонено контролюючим органам проводити документальні позапланові перевірки з питань, що вже були охоплені під час попередніх перевірок платника податків, а тому суди попередніх інстанцій при прийнятті рішень помилково врахували посилання позивача на обставини повторності проведеної перевірки з аналогічних питань.

Крім того, у даному випадку, у ході камеральної перевірки підлягав перевірці і період (з 04.09.2019 по 30.09.2019), який не підлягав перевірці під час попередніх камеральних перевірок.

Аналогічний підхід до застосування наведених вище правових норм висловлено у постановах Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі №240/2549/19, від 10 червня 2021 року у справі №160/3069/19, від 03 грудня 2020 року у справі №804/2323/17, від 18 червня 2020 року у справі №820/3280/17 та ін.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Від наведених вище правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах палата, об`єднана палата або Велика Палата Верховного Суду у відповідності до статті 346 КАС не відступала, а тому підстав для їх неврахування при вирішенні даного спору немає.

При цьому, апеляційним судом було перевірено надані апелянтом акти попередніх перевірок від 04.12.2017, від 27.03.2018, від 20.04.2018, від 22.05.2018, від 13.05.2019, від 22.10.2019 та винесені за їх наслідками податкові повідомлення-рішення та встановлено, що податкові накладні, у зв`язку з несвоєчасною реєстрацією яких було винесене оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення від 25.02.2020 № , не були предметом попередніх перевірок, та за їх несвоєчасну реєстрацію штраф накладено не було.

Колегія суддів наголошує, що як вірно підкреслив апелянт, в адміністративному позові АТ «Київгаз» не заперечує факту встановленого податкового правопорушення: несвоєчасної реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, а також встановлених обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що Акціонерним товариством було порушено визначений законом строк реєстрації податкових накладних, а тому контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штраф у відповідності до п. 120-1.1 ст.120 Податкового кодексу України.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Київгаз» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2021 року - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2021 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Київгаз» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма