Справа № 380/915/21
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/915/21 пров. № А/857/4945/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №380/915/21 (головуючий суддя Гавдик З.В., м. Львів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 29.03.2021 Львівський окружний адміністративний суд частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплачувати з 01 квітня 2019 року пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 599 від 01.12.2020 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з урахуванням раніше виплачених сум.

ОСОБА_1 направив на адресу Львівського окружного адміністративного суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та встановлення судового контролю у справі №380/915/21.

Ухвалою від 21.07.2021 Львівський окружний адміністративний суд заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та встановлення судового контролю залишив без задоволення. Вказана ухвала оскаржена позивачем до суду апеляційної інстанції.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року з питань судового контролю у справі №380/915/21 скасовано, заяву позивача задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати в місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 у справі №380/915/21, прийнятий за наслідками розгляду заяви позивача по даній справі. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

07 грудня 2021 року до суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання судового рішення у справі №380/915/21 (надалі - Звіт).

Ухвалою від 23 грудня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд відмовив у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/915/21.

Встановив новий строк для подання до суду звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 у справі №380/915/21 та зобов`язав Головне управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня отримання ухвали суду.

28 січня 2022 року на адресу Львівського окружного адміністративного суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання судового рішення у справі №380/915/21.

Ухвалою від 09 лютого 2022 року Львівський окружний адміністративний суд відмовив у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/915/21.

Встановив новий строк для подання до суду звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 у справі №380/915/21 та зобов`язав Головне управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня отримання ухвали суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, а звіт про виконання судового рішення у справі №380/915/21 прийняти.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2021, яке набрало законної сили 06.05.2021, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в межах компетенції та відповідно до покладених судом зобов`язань виконало.

Так, здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 01.12.2020 №599, виданої Львівським обласним військовим комісаріатом.

Щодо виплати доплати пенсії на виконання судового рішення за період з 01.04.2019 по 31.05.2019, що становить 106 158, 96 грн, то така, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, та може бути проведена лише після виділення відповідних коштів.

Отже, відповідач вжив усіх можливих (конкретних) заходів для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 у справі №380/915/21.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання рішення суду стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції керувався тим, що відповідач не надав доказів вжиття необхідних та належних заходів для виконання рішення суду в цілому.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що відповідно до поданого Звіту пенсійний орган провів перерахунок пенсії позивача починаючи з 05.03.2019, про що свідчить копія перерахунку. Проте доплата за період з 05.03.2019 по 31.05.2019 в сумі 106 158, 96 грн буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету України, оскільки статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету.

У бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік на видатки за рахунок коштів Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду виділено 360 млн. грн.

Бюджетом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на 2021 рік на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затверджено кошти в сумі 8006,9 тис. грн.

Отже, на момент подання Звіту були відсутні кошти для виплати перерахованої суми пенсії позивачу.

Поряд з цим, на виконання постанови КМ України від 31.05.2021 №543 внесено зміни до бюджету Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на 2021 рік, а саме збільшено видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат на 1 570, 5 тис. грн.

Відповідно до звіту про виконання бюджету ПФУ станом на 01.10.2021 ГУ ПФУ у Львівській області на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду надійшо та використано 9 577, 4 тис. грн, що забезпечило погашення заборгованості з пенсійних виплат по судових рішеннях з датою надходження їх до боржника по 11.11.2019 включно.

Водночас колегія суддів враховує, що за приписами підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто виплата пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Положеннями статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України вказано, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ, та членам їх сімей згідно зі ст. 8 цього Закону забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснено за рахунок власних коштів Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

При цьому виділення коштів із Державного бюджету на погашення заборгованості з виплати пенсії не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, та невиплата грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. При цьому, як зазначалося вище, відповідач вжив усіх можливих заходів для виконання рішення суду.

За таких обставин, враховуючи наявність поважних причин, які унеможливлюють виконання рішення суду, та вжиття відповідачем всіх належних та можливих заходів для виконання рішення суду в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для прийняття поданого відповідачем звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 у справі №380/915/21, та необхідність встановлення нового строку для подання звіту.

Попри вказане, в силу вимог ч.1 ст. 382 КАС України прийняття звіту про виконання судового рішення віднесено до повноважень суду, який ухвалив судове рішення.

Використання у приписах вказаної статті словосполучення «суд, який ухвалив судове рішення» дає підстави для висновку, що для встановлення судового контролю після ухвалення судового рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) і саме судом, який постановив відповідне рішення.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 у справі № 286/766/17, які суд, з урахуванням вимог ч.5 ст.242 КАС України, враховує при вирішенні спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням викладеного вище, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення питання про прийняття звіту про виконання рішення суду, а розгляд питання про прийняття звіту про виконання судового рішення у цій справі віднесено до повноважень Львівського окружного адміністративного суду. А тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №380/915/19 з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №380/915/21 і направити справи до суду першої інстанції для продовження розгляду та вирішення питання про прийняття поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області звіту.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 14.06.2022.