Справа № 120/2705/22-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 червня 2022 р. Справа № 120/2705/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Плахотнюк Н.Ю. про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за невиконання рішення суду по виконавчому провадженню за №60995562 від 14.02.2022 році в сумі 5100 грн.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 14.02.2022, якою на позивача накладено штраф в розмірі 5100 грн за невиконання ним без поважних причин рішення суду про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром з 01.03.2017 року.

Оскаржувана постанова винесена на підставі ст.ст.63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» в межах виконавчого провадження № 64373135.

Позивач вважає таку постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду.

Ухвалою суду від 03.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подачі відзиву, а також зобов`язано надати належним чином засвідчені матеріали виконавчого провадження № 609955625. Також ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 .

17.03.2022 відповідачем надано витребувані матеріали.

При цьому правом на подачу відзиву, відповідач не скористався.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року у справі №120/2575/19-а адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2017 року без обмеження її максимальним розміром до виплати та з урахуванням уже виплачених сум.

23.10.2019 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 120/2575/19-а про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2017 року без обмеження її максимальним розміром до виплати та з урахуванням уже виплачених сум.

На підставі цього виконавчого документа постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Плахотнюк Н.Ю. від 17.01.2020 відкрито виконавче провадження № 60995532 щодо виконання судового рішення. Серед іншого, у даній постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, надати обґрунтовану відповідь та документальне підтвердження щодо виконання рішення суду.

Листом від 28.01.2020 № 0200-0802-5/1787 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило державного виконавця, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі № 120/2575/19-а виконано у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. Додатково зазначено, що заборгованість у сумі 63699,07 грн буде виплачена у відповідності з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 після взяття судових рішень на облік у окремому реєстрі та після прийняття відповідного рішення комісією Пенсійного фонду України з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

До цього листа позивач додав перерахунок пенсії по пенсійній справі №69 Міноборони та виплатний протокол.

03.03.2020 відповідачем винесено вимогу державного виконавця №4059/2.3-22/9, відповідно до якої зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надати документальне підтвердження повного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі №120/2575/19-а, із наданням обґрунтованої відповіді про проведення перерахунку пенсії за 2019 та 2020 роки, та зменшення її розміру. Обґрунтовану відповідь з документальним підтвердженням щодо повного фактичного виконання рішення суду надати до відділу до 18.03.2020 року.

У листі від 17.03.2020 року № 0200-0802-5/11544 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначило, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі № 120/2575/19-а виконано у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження . Додатково зазначено, що заборгованість у сумі 63699,07 грн буде виплачена у відповідності з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 після взяття судових рішень на облік у окремому реєстрі та після прийняття відповідного рішення комісією Пенсійного фонду України з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Звернено увагу, що доплата за період з 16.10.2019 по 31.03.2020 в сумі 8731,33 буде виплачена в квітні 2020 року.

До цього листа позивач додав перерахунок пенсії по пенсійній справі №69 Міноборони та виплатний протокол.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.01.2021 у справі №120/2575/19-а заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволено. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2020 року у справі №120/2575/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подати протягом 30 днів з дня отримання вказаної ухвали звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2020 року у справі №120/2575/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 09.07.2021 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі №120/2575-19-а.

23.11.2021 відповідачем винесено вимогу державного виконавця №17750/2.3-22/9, відповідно до якої зазначено, що в ході проведення виконавчих дій, боржником нарахована сума по рішенні суду за період з 01.03.2017 по 15.10.2019 в сумі 82240,98 грн, тому зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надати документальне підтвердження щодо виплати нарахованих коштів в сумі 82240,98 грн. В разі невиплати нарахованих коштів, надати нормативно правове обґрунтування, чому не виплачені кошти за рішенням суду яке набрало законної сили 16.10.2019.

У листі від 08.12.2021 № 0200-0802-5/80880 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначило, що нараховану доплату, що виникла внаслідок виконання рішення суду, було переглянуто у відповідності до вимог чинного законодавства. За результатами перерахунку сума доплати за період з 01.03.2017 по 31.12.2017 становить 22165,28 грн, яка була виплачена стягувачу 10.06.2021 на рахунок відкритий у АТ «Ощадбанк».

30.12.2021 відповідачем винесено вимогу державного виконавця №20968/2.3-22/9, відповідно до якої зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надати докази повного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду в повному обсязі, надавши протокол перерахунку пенсії за період з 01.03.2017 по 31.12.2017 на суму 22165,28 грн; надати рішення Комісії з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду Пенсійного фонду України про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, а саме на суму 63699,07 грн та 82240,98 грн. Обґрунтовану відповідь з документальним підтвердженням щодо повного фактичного виконання рішення суду надати до відділу до 18.01.2022.

У листі від 17.01.2022 № 0200-0802-5/4535 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначило, що на виконання рішення суду, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в наслідок чого розмір заборгованості за період з 01.03.2017 по 15.10.2019 становить 82240,98 грн, нараховану доплату, що виникла внаслідок виконання рішення суду, було переглянуто у відповідності до вимог чинного законодавства. За результатами перерахунку сума доплати за період з 01.03.2017 по 31.12.2017 становить 22165,28 грн, яка була виплачена стягувачу 10.06.2021 на рахунок відкритий у АТ «Ощадбанк».

14.02.2022 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління ПФУ у Вінницькій області за невиконання рішення суду без поважних причин, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Головне управління ПФУ у Вінницькій області вважає постанову державного виконавця від 14.02.2022 про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин протиправною та такою, що підлягають скасуванню, оскільки рішення суду виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження, у зв`язку із чим звернулись з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

У відповідності до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу положень частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення

Положеннями пунктів 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону №1404 передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону № 1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина 6 статті 26 Закону № 1404-VIII).

В силу положень частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною другою статті 63 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Положеннями частини третьої статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення Закону № 1404-VIII в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

У площині спірних правовідносин суд, даючи оцінку правомірності спірної постанови про накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин, вважає за необхідне насамперед з`ясувати що саме за цим судовим рішенням позивач як боржник мав би виконати.

Як встановлено судом, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року у справі №120/2575/19-а адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2017 року без обмеження її максимальним розміром до виплати та з урахуванням уже виплачених сум.

Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі №120/2575/19-а надавалась оцінка спірним відносинам щодо виплати пенсії стягувану без обмеження її максимальним розміром саме з 01 березня 2017 року, тобто предметом розгляду у даній справі були правовідносини, які існували на момент розгляду справи по суті. Щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром при здійсненні подальших перерахунків, то дане питання судом не розглядалось і, відповідно, рішення не несе таких зобов`язань. Визначене судом зобов`язання має закінчену дію, а саме, "здійснити виплату".

Судом встановлено, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі №120/2575/19-а відповідачем проведено перерахунок та виплату пенсії заявнику з 01 березня 2017 року без обмеження її максимальним розміром, внаслідок чого розмір пенсії склав: з 01 березня 2017 року - 12956,53 грн.; з 01 березня 2018 року - 17759,48 грн; з 01 березня 2019 року - 17759,48 грн; з 01 березня 2020 року - 17759,48 грн. Крім того, як зазначено у поясненнях, виплата пенсії заявнику проводиться без обмеження максимальним розміром в сумі - 17759,48 грн, в той час коли максимальне обмеження з 01 липня 2019 року встановлено на рівні - 15640 грн., оскільки відповідно до Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629 "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01 липня 2019 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає - 1564 грн.

Крім того, судом встановлено, що згідно з протоколом від 13 березня 2020 (номер ОР 69) за період з 01 березня 2017 року по 15 жовтня 2019 року (до набрання рішенням законної сили) ОСОБА_1 нараховано 82240,98 грн.

При цьому, за період з 01.03.2017 по 31.12.2017 заборгованість у сумі 22165,28 грн, була виплачена стягувачу 10.06.2021 на рахунок відкритий у АТ «Ощадбанк».

Крім того, ухвалою суду від 09.07.2021 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі №120/2575/19-а.

У наведеній ухвалі суд дійшов наступного висновку: «нарахована позивачеві сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань … Суд звертає увагу, що виділення коштів із Державного бюджету на погашення заборгованості з виплати пенсії не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, тому у діях начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відсутні ознаки вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення, як умови притягнення особи до відповідальності та накладення, у даному випадку, штрафу. Таким чином, оскільки часткове невиконання відповідачем рішення суду у цій справі обумовлене об`єктивними причинами, а належних доказів, які б свідчили про намір суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання судового рішення не здобуто, суд приймає поданий відповідачем 31 травня 2021 року звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі №120/2575/19-а».

Так, відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Окрім того, в силу статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Власні кошти Пенсійний фонд не включає до складу Державного бюджету України, що передбачено статтею 72 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Статтею 73 вищезазначеного Закону також встановлено вичерпний перелік підстав для використання коштів Пенсійного фонду та заборону їх спрямування на цілі, не передбачені цим Законом.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, фінансування та виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Фонду виділених з Держаного бюджету України та за наявності відповідного бюджетного призначення.

При цьому, невиконання судового рішення пенсійними органами в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що виплати пенсій здійснюються відповідачем виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління ПФУ не має, про що зазначено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а.

Так, виділення коштів із Державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, тому у діях боржника в такому виконавчому провадженні відсутні ознаки вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення, як умови притягнення до відповідальності та накладення штрафу.

Відтак, невиконання судового рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області в частині виплати грошових коштів у зв`язку з відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

У свою чергу, частиною 1 статті 75 Закону № 1404-VIII чітко визначено, що постанова про накладення штрафу виноситься у разі невиконання рішення саме без поважних причин.

Окрім того, накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Відтак, підстава для застосування штрафу визначена частиною першою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" - відсутня.

Аналогічних висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 25.02.2021 року у справі №120/7463/20-а та Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 року у справі №757/29541/14-а.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень, надані на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд зазначає про наступне.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відшкодуванню підлягають судові витрати лише у випадку, коли задоволено позов особи, яка не є суб`єктом владних повноважень або судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що позивачем є суб`єкт владних повноважень та відсутність витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експерти, підстави для відшкодування судового збору, на переконання суду, відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Плахотнюк Н.Ю. про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №60995562 від 14.02.2022 в сумі 5100 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статті 255 КАС України.

Відповідно до статті 287 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Бугайко Олексій Олексійович (вул. Корольова, 12, м. Вінниця, 21008)

Суддя Мультян Марина Бондівна