Справа № 120/932/22-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/932/22-а

Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук І.М.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

16 червня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням оновленої довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2159 від 26.05.2021, без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2159 від 26.05.2021, без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.03.2022 задоволено частково, ухвалено:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням оновленої довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2159 від 26.05.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2159 від 26.05.2021, а також здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

- в решті позовних вимог, - відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.03.2022 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату перерахованої пенсії без обмеження максимальним розміром не є передчасними, адже фактично існує спір щодо перерахунку та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром. Так, листом від 04.01.2022 №12-16200/Р-02/8-0200/22 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром, матеріали справи містять докази проведення перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019, 01.07.2020, 01.12.2020, 01.07.2021, 01.11.2021, 01.06.2021 з обмеженням максимальним розміром. Спірне рішення у даній справі аналогічне за змістом раніше вже прийнятому рішенню Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №120/9201/21-а.

Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2022, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №120/9201/21-а, яке набрало законної сили 21.10.2021, задоволено позов ОСОБА_1 , ухвалено:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 26.05.2021 №22/6-2159, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"" та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з врахуванням раніше виплачених сум із 01.12.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 26.05.2021 №22/6-2159, з урахуванням при її обчисленні у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"" та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням раніше виплачених сум пенсії з 01.12.2019.

Згідно наявних у матеріалах даної справи копії рішень про перерахунок пенсії, при перерахунку пенсії позивача 23.10.2021 на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №120/9201/21-а з 01.12.2019, з 01.07.2020, з 01.12.2020, з 01.07.2021 та з 01.11.2021 її розмір було обмежено максимальним розміром.

На звернення позивача щодо перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру, Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області листом від 04.01.2022 №12-16200/Р-02/8-0200/22 повідомило позивача про правомірність застосування до його пенсії обмеження максимального розміру.

Позивач вважає протиправним вказані дії відповідача щодо обмеження розміру його пенсії, а тому звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням оновленої довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2159 від 26.05.2021, а тому необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2159 від 26.05.2021, а також здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату перерахованої пенсії без обмеження максимальним розміром, суд першої інстанції виходив з того, що такі вимоги не є передчасними, адже матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем такого перерахунку з обмеженням пенсії обмеження максимальним розміром.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції та враховує наступне.

Так, суд першої інстанції не вірно встановив зміст позовних вимог, помилково вважаючи, що позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок та виплату його пенсії з урахуванням оновленої довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2159 від 26.05.2021 та зобов`язати відповідача здійснити такий перерахунок та виплату пенсії з урахуванням оновленої довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2159 від 26.05.2021.

Разом з цим, такі вимоги вже вирішені про що свідчить рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №120/9201/21-а, яке набрало законної сили 21.10.2021 та яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 з урахуванням оновленої довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2159 від 26.05.2021. Копія такого рішення наявна у матеріалах справи.

При цьому, згідно наявних у матеріалах даної справи копії рішень про перерахунок пенсії, при перерахунку пенсії позивача 23.10.2021 на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №120/9201/21-а з 01.12.2019, з 01.07.2020, з 01.12.2020, з 01.07.2021 та з 01.11.2021 її розмір було обмежено максимальним розміром.

Позивач у рамках даної справи оскаржує саме дії відповідача щодо обмеження його пенсії максимальним розміром під час перерахунку його пенсії з 01.12.2019 з урахуванням оновленої довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2159 від 26.05.2021.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення вказаних позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням оновленої довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2159 від 26.05.2021 та зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням оновленої довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2159 від 26.05.2021, а також про передчасність позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо застосування обмеження пенсії максимальним розміром та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача без її обмеження максимальним розміром.

Визначаючись щодо дійсно заявлених позовних вимог, апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ в редакції Закону №3668-VI від 08.07.2011, із змінами, внесеними згідно із Законами №911-VIII від 24.12.2015, №1774-VIII від 06.12.2016 визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (набрав чинності з 01.10.2011) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно п.2 резолютивної частини Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 положення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI. Тобто, положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

При цьому положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів доходить висновку, що вони суперечать один одному.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, до спірних відносин необхідно застосовувати положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, які не передбачають обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Вказаний висновок у повній мірі відповідає позиції Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19.

Частиною 7 статті 43 Закону №2262-XII (у редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017) знову ж таки передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Однак, частина 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

За таких обставин, внесені до частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі №522/3093/17, від 12 березня 2019 року у справі №522/3049/17.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає протиправним обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром.

Також колегія суддів звертає увагу на положення частини третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ згідно якої перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Оскільки у ході розгляду даної справи встановлено, що належний перерахунок пенсії позивача вчасно не проведено з вини відповідача, апеляційний суд вважає, що наявні підстави для зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача без обмеження її максимального розміру, починаючи з дати виникнення права на такий перерахунок (01.12.2019) без обмеження будь-яким строком та здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням раніше виплачених коштів.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат ним не понесено, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням оновленої довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2159 від 26.05.2021, без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2159 від 26.05.2021, без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.