Справа № 149/768/22
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 149/768/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Павлюк О.О.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

15 червня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12 травня 2022 року (м.Хмільник) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Даценка Володимира Володимировича, поліцейського СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Мазур Анастасії Степанівни, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Даценка Володимира Володимировича, поліцейського СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Мазур Анастасії Степанівни, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Даценка Володимира Володимировича, поліцейського СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Мазур Анастасії Степанівни, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень - повернуто позивачу.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 18 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Даценка Володимира Володимировича, поліцейського СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Мазур Анастасії Степанівни, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень.

В позовній заяві представник позивача - адвокат Костюк С. М. просив поновити строк для оскаржень вказаних постанов, оскільки зазначив, що копії постанов позивач отримав лише 09 квітня 2022 року.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 квітня 2022 року у задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Костюка С. М. про поновлення строку на звернення до суду щодо оскарження постанов серії БАБ № 152775 від 15.02.2022 та серії БАБ № 152462 від 15 лютого 2022 року відмовлено та позовну заяву залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків до 05 травня 2022 року, однак не більше десяти днів з дня вручення даної ухвали.

На виконання вимог ухвали від представника позивача - адвоката Костюка С. М. надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка мотивована тим, що оскаржувані постанови він отримав поштою 09 квітня 2022 року. Зазначив, що будь-яких відміток конверт, в якому містились вказані постанови, не містить, що позивачем неможливо усунути, однак це, на думку адвоката, є порушенням з боку працівників поліції.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем матеріали не містять у своїй сукупності належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови.

За приписами ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущений строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Як свідчать матеріали справи, позивач оскаржує постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ № 152775 від 15 лютого 2022 року та серії БАБ № 152462 від 15 лютого 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності. Позов надійшов до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області 18 квітня 2022 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Також у рішенні ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби .

Тобто, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на звернення до суду та вирішення питання поновлення строків на таке звернення поновлення строків може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки особи. Заявляючи клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, позивач несе тягар доказування існування таких обставин, що передбачено ч. 1 ст. 77 КАС України.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що посилаючись на отримання оскаржуваних постанов 09 квітня 2022 року, позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини. Суд відхиляє посилання апелянта на порушення порядку надсилання позивачу вказаних постанов (зокрема рекомендованим листом), оскільки судом першої інстанції було встановлено, що у їх копіях, які додані до позову, містяться відмітки про надсилання їх рекомендованим листом вих. №1722 та вих. №1723 від 16.02.2022.

При цьому, посилаючись на відсутність на поштовому конверті, в якому позивач отримав постанови, будь-яких відміток, він не надав суду першої інстанції оригінал конверту для безпосереднього дослідження суду. Твердження апелянта про те, що не надання оригіналу конверту не було підставою для залишення позовної заяви без руху, суд оцінює критично, оскільки позивач для підтвердження вказаної позиції не був позбавлений можливості подати оригінал конверту до суду апеляційної інстанції.

Посилання позивача на те, що йому оскаржувані постанови взагалі не направлялися на поштову адресу, судова колегія розцінює як намагання останнього ввести суд в оману, оскільки в позовній заяві ОСОБА_1 зазначав, що він отримав постанові 09 квітня 2022 року поштою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду, а відтак наявності підстав для повернення позовної заяви.

Відповідно до ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.