Справа № 760/16388/18
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Горяйнова А.М., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Вишняк В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Старшого інспектора з особливих доручень відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції міста Києва майора поліції Кравченка Олександра Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася у суд з позовом до Старшого інспектора з особливих доручень відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції міста Києва майора поліції Кравченка Олександра Івановича (далі - відповідач, ОСОБА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - третя особа, УПП в м. Києві) про:

- визнання протиправними дій з проведення додаткової перевірки та складення висновку по факту дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) 16 травня 2018 року в місті Києві по вул. Кирилівська, 131 за участю автомобілів КІА, RІО н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та Hyundai Matrix, н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ;

- зобов`язання вчинити дії з вилучення висновку від 01 червня 2018 року щодо розгляду матеріалів по факту ДТП, яка мала місце 16 травня 2018 року по вул. Кирилівська, 131 в місті Києві.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що жодна норма діючого законодавства не передбачає такого поняття як «додаткова перевірка по факту ДТП», а тим більше не визначає права інспектора патрульної поліції її здійснювати. Також звертає увагу на те, що при здійсненні додаткової перевірки відповідачем були перевищені повноваження, оскільки законодавством не надано відповідачу компетенції здійснювати додаткову перевірку по факту ДТП за заявою не поліцейського, який оформив матеріали ДТП, та ще й з приводу ДТП, яка сталася не на території обслуговування відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП в м. Києві; відповідач не мав права самостійно проводити транспортно-трасологічну експертизу, здійснювати ідентифікацію типу та моделі транспортних засобів, тобто дії відповідача не узгоджуються з жодними із принципів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому є протиправними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ОСОБА_2 з проведення додаткової перевірки та складення висновку (щодо розгляду матеріалів по факту ДТП, яка мала місце 16 травня 2018 року на вул. Кирилівській, 131, в місті Києві) від 01 червня 2018 року. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Свою позицію обґрунтовує тим, що спірну перевірку проведено відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та в порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 листопада 2017 року №930, ураховуючи необхідність реагування за зверненням ОСОБА_4 . За результатом перевірки у діях позивача було виявлено ознаки адміністративного правопорушення, а тому, керуючись повноваженнями та обов`язками, визначеними статтями 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію», відповідач відреагував на це склавши протокол про адміністративне правопорушення. Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є лише документом, в якому зафіксовані певні обставини, відтак, сам по собі не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, він не створює юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливає на права та обов`язки особи, щодо якої він складений, та не є обов`язковим для виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що 16 травня 2018 року в місті Києві по вул. Кирилівська, 131 сталося зіткнення автомобіля КІА, RІО н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Hyundai Matrix, н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

За наслідками ДТП складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

23 травня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до начальника УПП в м. Києві із заявою про проведення додаткової перевірки обставин цієї ДТП.

Під час проведення додаткової перевірки по матеріалах ДТП відповідачем складено висновок від 01 червня 2018 року, відповідно до якого дійшов до висновку, що ОСОБА_1 порушила пункт 10.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) і відносно неї необхідно скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП.

У висновку додаткової перевірки зазначено, що матеріали ДТП складено інспектором поліції 1 полку 1 батальйону 4 роти УПП у м. Києві Горобчук Ю.П. на підставі зібраних матеріалів та відповідно до вимог статей 254 та 255 КУпАП відносно водія ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено статтею 124 КУпАП (у зв`язку з порушенням останньою пункту 13.1 ПДР).

У ході перевірки було встановлено, що в схемі ДТП були відсутні розміри проїзної частини вул. Кирилівська в м. Києві та кожної смуги окремо. Місце зіткнення транспортних засобів вказані зі слів водіїв, містять розбіжності в частині їх розташування на проїзній частині.

Додатково було здійснено виїзд на місце пригоди, де працівниками поліції УПП у м. Києві здійснено заміри проїзної частини вул. Кирилівська, 131, яка складала загальну ширину проїзної частини в одному напрямку 6,30 метрів.

Також у висновку додаткової перевірки зазначено інші обставини ДТП, які було встановлено в ході додаткової перевірки.

Уважаючи дії відповідача щодо проведення додаткової перевірки та складання висновку по факту ДТП протиправними, а свої права порушеними, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 при здійсненні додаткової перевірки за заявою ОСОБА_3 та складанні оспорюваного висновку перевищив надані йому законом повноваження, оскільки законодавством не передбачено проведення додаткової перевірки по факту ДТП за заявою третьої особи та складання відповідного висновку за результатами проведення такої перевірки, відповідачем не доведено правомірності звернення ОСОБА_3 до УПП в м. Києві із заявою про проведення такої перевірки та складання за її результатами висновку. Водночас посилання відповідача на виконання ним вимог Закону України «Про звернення громадян» не ґрунтуються на законі, оскільки дії посадової особи в спірних правовідносинах регулюються саме Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, в якій відсутні посилання на можливість складання відповідного висновку за результатами проведення додаткової перевірки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною 1 статті 15 цього Закону передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Єдиний порядок приймання, реєстрації, розгляду, узагальнення та аналізу звернень громадян в апараті МВС, закладах, установах і підприємствах, що належать до сфери управління МВС, а також порядок контролю за його дотриманням встановленні Положенням про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10 жовтня 2004 року №1177.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.6 розділу 1 цього Положення громадяни України мають право звернутися до апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, їх керівників із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявами або клопотаннями про реалізацію своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, а також зі скаргами про їх порушення.

До звернень громадян відносять викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Під термінами "пропозиція", "заява", "скарга" слід розуміти:

"пропозиція" (зауваження) - звернення громадян, де висловлюється порада, рекомендація щодо діяльності апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства;

"заява" (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо;

"скарга" - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, організацій, об`єднань громадян, підприємств, посадових осіб.

Водночас процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395).

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, регулюються розділом ІХ цієї Інструкції, згідно з пунктами 1, 6, 7 якої у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

У випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода.

Уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що згаданою Інструкцією не передбачено проведення додаткової перевірки по факту ДТП за заявою учасника цієї пригоди та складання висновку за результатами проведення такої перевірки.

При цьому, зважаючи на те, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також ураховуючи визначені статтями 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію» повноваження та обов`язки поліції (поліцейського), апеляційний суд уважає безпідставними твердження відповідача щодо правомірності проведення додатковї перевірки та складення за її результатами висновку, оскільки наведеними нормами не передбачено вчинення таких дій.

Посилання апелянта на виконання відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян» також є безпідставними, оскільки дії посадової особи в спірних правовідносинах регулюються саме Інструкцією №1395.

Твердження УПП в м. Києві в обґрунтування апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення є лише документом, в якому зафіксовані певні обставини, відтак, сам по собі не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, він не створює юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливає на права та обов`язки особи, щодо якої він складений, та не є обов`язковим для виконання, не заслуговують на увагу, оскільки в межах даного спору оскаржуються управлінські дії відповідача з приводу реалізації наданих йому законом повноважень.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними дій ОСОБА_2 з проведення додаткової перевірки та складення висновку (щодо розгляду матеріалів по факту ДТП, яка мала місце 16 травня 2018 року на вул. Кирилівській, 131, в місті Києві) від 01 червня 2018 року.

Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 139, 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді А.М. Горяйнов

Л.Т. Черпіцька

Повний текст постанови складений 15 червня 2022 року.