Справа № 460/5645/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2022 року м. Рівне №460/5645/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач"
доДержавної екологічної інспекції у Волинській області
про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач" (далі по тексту -позивач, ТОВ "Західенергопостач") звернулося до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Волинській області (далі по тексту відповідач), відповідно до якого (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) просить: визнати протиправними та скасування постанови про накладення штрафу № 52-8/21, № 53-8/21, №54-8/21, 55-8/21 від 07.05.2021 та № 41-8/21, № 42-8/21, № 43-8/21, № 44-8/21 від 05.04.2021.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оспорюванні постанови є протиправними, оскільки позивач не вчиняв порушень, проте контролюючим органом було винесено рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів. Відповідно, підстави накладати штраф за невиконання таких рішень у відповідача були відсутні. Крім того, позивач вказує, що низка постанов була винесена за нібито повторне вчинення правопорушення, що, на думку позивача суперечить ст.61 Конституції України, якщо припускати існування порушень.

Ухвалою суду від 13.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Державною екологічною інспекцією у Волинській області подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень відповідачем зазначено, що спірні постанови винесені у відповідності з вимогами чинного законодавства, а доводи позовної заяви не містять жодного спростування, яке б свідчило про відсутність виявлених порушень або їх усунення позивачем. Зокрема, вказує про те, що за результатами проведеної перевірки та внаслідок виявлених порушень винесені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів у вигляді обмеження надання продукції на ринку з вимогою усунення формальної невідповідності відповідно до встановлених вимог шляхом взаємодії із суб`єктами господарювання у ланцюзі постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству. Просить суд позовні вимоги задовольнити (а.с.61-120).

04.10.2021 від ТОВ "Західенергопостач" надійшла відповідь на відзив, в якій спростовано аргументи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву (а.с.122-169)

У запереченнях від 18.10.2021року, відповідач виклав пояснення, міркування та аргументи відхилення наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень (а.с.170-173).

Оскільки розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, то відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України)фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву та заяви по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач", зареєстроване як юридична особа (). Основний вид діяльності товариства за КВЕД - 47.30 Роздрібна торгівля пальним (а.с.34).

З 02.03.2021 по 05.03.2021уповноваженими особами Державної екологічної інспекції у Волинській області на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Волинській області від 02.03.2021 №15-РН (а.с.78) та відповідно до направлення на проведення перевірки від 02.03.2021 № 15-РН (а.с.79), було проведено планову перевірку характеристик продукції (предмет перевірки автомобільні бензини та дизельне паливо) Товариства з обмеженою відповідальністю «Західенергопостач» на автозаправній станції (АЗС) в місті Рожище Волинської області по вул. Чайковського, 22.

За наслідками перевірки складено акт перевірки характеристик продукції від 05.03.2021 № 8-8/21 (а.с.8-11).

05.03.2021 відповідачем були винесені Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №56-8/21, №58-8/21, №59-8/21, №60-8/21, для виконання яких було встановлено термін виконання до 22.03.2021 (а.с.12-17, 80-81).

Рішення були прийняті на підставі висновків відповідача про наявність з боку позивача порушень, які також були викладені у акті за наслідком перевірки характеристик продукції 05.03.2021 , а саме наступні:

- під час проведення перевірки було надано документ про якість - Паспорт №1641 від 12.12.2020 на бензин неетильований АИ-92-К5-Євро (завод-виробник ОАО Мозирський НПЗ, республіка Білорусь), що реалізується за адресою: вул.Чайковського, 22, м. Рожище, Волинська область, 45100, який не відповідає вимогам Технічного регламенту (в паспорті назва та марка палива не відповідає вимогам позначення автомобільного бензину; відсутні нормативні значення та фактичні результати випробувань (проведені акредитованою випробувальною лабораторією), які підтверджують відповідність марки палива вимогам Технічного регламенту; відсутні посилання на нормативні документи та методи випробування згідно з нормативним документом на паливо (відповідно до Державних стандартів України згідно з Законом України «Про стандартизацію»); вказана декларація про відповідність №UA.10122019/ТР-4/А-92-К5 не надана; в паспорті вказаний номер резервуара №31, а в товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти), яка видана ПП «Укрпалетсистем» за №39041 УПС/02 від 10.02.2021, номер резервуара № 3, що не відповідає вимогам п.4, п.8, п.9, п.10, п.12, п.19, п.24 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927;

- під час проведення перевірки було надано документ про якість Паспорт №237 від 10.02.2021 на бензин неетильований АИ-92-К5-Євро (завод-виробник ОАО Мозирський НПЗ, республіка Білорусь), що реалізується за адресою: вул.Чайковського, 22, м. Рожище, Волинська область, 45100, який не відповідає вимогам Технічного регламенту (в паспорті назва та марка палива не відповідає вимогам позначення автомобільного бензину; відсутні нормативні значення та фактичні результати випробувань (проведені акредитованою випробувальною лабораторією), які підтверджують відповідність марки палива вимогам Технічного регламенту; відсутні посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо (відповідно до Державних стандартів України згідно з Законом України «Про стандартизацію»); в паспорті вказаний номер резервуара № 39, а в товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти), яка видана ФОП ОСОБА_1 за № 00-ЗП000134 від 22.02.2021р., номер резервуара не зазначено, що не відповідає вимогам п.4, п.8, п.9, п.10, п.12, п.24 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927;

- під час проведення перевірки було надано документ про якість Паспорт № 1653 від 14.12.2020 на паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F (завод-виробник ОАО Мозирський НПЗ, республіка Білорусь), що реалізується за адресою: вул.Чайковського, 22, м. Рожище, Волинська область, 45100, який не відповідає вимогам Технічного регламенту (в паспорті назва та марка палива не відповідає вимогам позначення автомобільного бензину; відсутні нормативні значення та фактичні результати випробувань (проведені акредитованою випробувальною лабораторією), які підтверджують відповідність марки палива вимогам Технічного регламенту; відсутні посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо (відповідно до Державних стандартів України згідно з Законом України «Про стандартизацію»); вказана декларація про відповідність №UA.10122019/ТР-2/DT-К5-1 не надана; в паспорті вказаний номер резервуара № 29, а в товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти), яка видана ФОП ОСОБА_1 за № 00-ЗП000134 від 22.02.2021р., номер резервуара не зазначено, що не відповідає вимогам п.4, п.8, п.9, п.10, п.13, п.19, п.24 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927;

- під час проведення перевірки було надано документ про якість Паспорт якості № 148822_3734786 від 16.12.2020 на паливо дизельне клас F (завод-виробник Akcine bendrove "ORLEN Lietuva", Литва), що реалізується за адресою: вул.Чайковського, 22, м. Рожище, Волинська область, 45100, який не відповідає вимогам Технічного регламенту (в паспорті назва і марка палива не відповідає вимогам позначення автомобільного бензину; відсутня дата виготовлення палива; відсутні нормативні значення та фактичні результати випробувань (проведені акредитованою випробувальною лабораторією), які підтверджують відповідність марки палива вимогам Технічного регламенту; відсутні посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо (відповідно до Державних стандартів України згідно з Законом України «Про стандартизацію»); відсутні відомості щодо декларації про відповідність: під знаком * НОМЕР_1 показники якості згідно Паспорта якості № 148822, який не надано в паспорті вказано номер резервуара № RZ-47, а в товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти), яка видана ФОП ОСОБА_1 за № 00-ЗП000134 від 22.02.2021р., номер резервуара не зазначено, що не відповідає вимогам п.4, п.8, п.9, п.10, п.13, п.24 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927.

18.03.2021 р. на адресу відповідача, позивачем було надіслано клопотання №1395 щодо продовження терміну виконання вищезазначених рішень (а.с.18).

Листом від 26.03.2021 №8-2/818 відповідачем відмовлено в задоволені клопотання про продовження терміну виконання зазначених вище рішень (а.с.82).

31.03.2021 відповідачем була проведена перевірка стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, за результатами якої було сформовано акт від 31.03.2021 № 10-8/21 (а.с.85-88) та протокол від 31.03.2021 № 9-8/21 (а.с.94).

На підставі перевірки, в Рішення про усунення формальної невідповідності №56-8/21, №58-8/21, №59-8/21 від 05.03.2021 були внесені зміни, якими продовжено термін виконання рішень до 20.04.2021. Також були внесені наступні зміни до вказаних рішень:

- Рішенням від 31.03.2021 № 23-8/21 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05.03.2021 № 56-8/21 було внесено інформацію про те, що додатково наданий документ про якість Паспорт № 197 від 04.02.2021 на бензин неетильований АИ-92-К5-Євро (завод-виробник ОАО Мозирський НПЗ, республіка Білорусь), що реалізується за адресою: вул.Чайковського, 22, м. Рожище, Волинська область, 45100, який не відповідає вимогам Технічного регламенту (в паспорті назва і марка палива не відповідає вимогам позначення автомобільного бензину; відсутні нормативні значення та фактичні результати випробувань (проведені акредитованою випробувальною лабораторією), які підтверджують відповідність марки палива вимогам Технічного регламенту; відсутні посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо (відповідно до Державних стандартів України згідно з Законом України «Про стандартизацію»); в паспорті вказаний номер резервуара № 38, а в товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти), яка видана ПП «Укрпалетсистем» за № 39041 УПС/02 від 10.02.2021р., номер резервуара № 3, що не відповідає вимогам п.4, п.8, п.9, п.10, п.12, п.24 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927 (а.с.20);

- Рішенням від 31.03.2021 № 24-8/21 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05.03.2021 №58-8/21 було внесено інформацію наданий документ про якість Паспорт №237 від 10.02.2021 на бензин неетильований АИ-92-К5-Євро (завод-виробник ОАО Мозирський НПЗ, республіка Білорусь), що реалізується за адресою: вул.Чайковського, 22, м. Рожище, Волинська область, 45100, який не відповідає вимогам Технічного регламенту (в паспорті назва і марка палива не відповідає вимогам позначення автомобільного бензину; відсутні нормативні значення та фактичні результати випробувань (проведені акредитованою випробувальною лабораторією), які підтверджують відповідність марки палива вимогам Технічного регламенту; відсутні посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо (відповідно до Державних стандартів України згідно з Законом України «Про стандартизацію»); в паспорті вказаний номер резервуара № 39, а в товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти), яка видана ФОП ОСОБА_1 за № 00-ЗП000134 від 22.02.2021р., номер резервуара не зазначено, що не відповідає вимогам п.4, п.8, п.9, п.10, п.12, п.24 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927 (а.с.21);

- Рішенням від 31.03.2021 № 25-8/21 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05.03.2021 №59-8/21 було внесено інформацію під час проведення перевірки було додатково наданий документ про якість Паспорт № 139 від 24.01.2021 на паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F (завод-виробник ОАО Мозирський НПЗ, республіка Білорусь), що реалізується за адресою: вул.Чайковського, 22, м. Рожище, Волинська область, 45100, який не відповідає вимогам Технічного регламенту (в паспорті назва та марка палива не відповідає вимогам позначення дизельного палива; відсутні нормативні значення та фактичні результати випробувань (проведені акредитованою випробувальною лабораторією), які підтверджують відповідність марки палива вимогам Технічного регламенту; відсутні посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо (відповідно до Державних стандартів України згідно з Законом України «Про стандартизацію»); в паспорті вказано номер резервуара № 117, а в товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти), яка видана ФОП ОСОБА_1 за № 00-ЗП000134 від 22.02.2021р., номер резервуара не зазначено, що не відповідає вимогам п.4, п.8, п.9, п.10, п.13, п.24 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927 (а.с.22);

- Рішенням від 31.03.2021 року № 26-8/21 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05 березня 2021 року № 60-8/21 було внесено інформацію під час проведення перевірки було надано документ про якість Паспорт якості № 148822_3734786 від 16.12.2020 на паливо дизельне клас F (завод-виробник Akcine bendrove ORLEN Lietuva, Литва), що реалізується за адресою: вул.Чайковського, 22, м. Рожище, Волинська область, 45100, який не відповідає вимогам Технічного регламенту (в паспорті назва і марка палива не відповідає вимогам позначення дизельного палива; відсутня дата виготовлення палива; відсутні нормативні значення та фактичні результати випробувань (проведені акредитованою випробувальною лабораторією), які підтверджують відповідність марки палива вимогам Технічного регламенту; відсутні посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо (відповідно до Державних стандартів України згідно з Законом України «Про стандартизацію»); відсутні відомості щодо декларації про відповідність: під знаком * НОМЕР_1 показники якості згідно Паспорта якості № 148822, який не надано в паспорті вказано номер резервуара № RZ-47, а в товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти), яка видана ФОП ОСОБА_1 за № 00-ЗП000134 від 22.02.2021р., номер резервуара не зазначено, що не відповідає вимогам п.4, п.8, п.9, п.10, п.13, п.24 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927 (а.с.96).

На підставі протоколу від 31.03.2021 № 9-8/21 (а.с.94) та акту перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 31.03.2021 року №10-8/21 (а.с.85-88), Державною екологічною інспекцією у Волинській області були сформовані постанови про накладення штрафу від 05.04.2021р., за невиконання вимог рішень про усунення формальної невідповідності від 05.03.2021р.:

- № 41-8/21, якою на позивача накладено штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 34000,00грн. (а.с.23);

- № 42-8/21, якою на позивача накладено штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 34000,00грн. (а.с.24);

- № 43-8/21, якою на позивача накладено штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 34000,00грн. (а.с.25);

- № 44-8/21, якою на позивача накладено штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 34000,00грн (а.с.95).

Не погоджуючись із цими постановами, позивач, у відповідності до приписів керуючись приписами ч.6 ст.44 визначено Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" від 02.12.2010 №2735-VI, оскаржив зазначені постанови до керівника відповідача 15.04.2021 (а.с.29).

Крім того, ТОВ «Західенергопостач» було повідомлено Державну екологічну інспекцію у Волинській області про те що позивачем вчинено взаємодію із суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання листами від 19.04.2021: № 751/13-21, № 753/13-21, № 754/13-21, № 755/13-21 (а.с.97-108).

Під час розгляду скарги позивача, на підставі наказу від 28.04.2021 №37-РН (а.с.110) та направлення від 28.04.2021 № 37-РН (а.с.111) відповідачем знову була проведена перевірка щодо виконання позивачем рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, за результатами якої було сформовано: акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30 квітня 2021 № 14-8/21 (а.с.112-114) та протокол № 13-8/21 від 30.04.2021 (а.с.115).

На підставі цього протоколу було прийнято постанови від 07.05.2021:

- № 52-8/21, якою на позивача накладено штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 34000,00грн. (а.с.5);

- № 53-8/21, якою на позивача накладено штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 34000,00грн.(а.с.6);

- № 54-8/21, якою на позивача накладено штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 34000,00грн.(а.с.7);

- № 55-8/21, якою на позивача накладено штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 34000,00грн. (а.с.116).

Вважаючи вказані постанови про накладення штрафу є протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" від 02.12.2010 №2735-VI (далі - Закон №2735).

Статтею 1 Закону №2735 визначено, що державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону. У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" повноваження також через свої територіальні органи, термін "орган ринкового нагляду" позначає також його територіальні органи.

Відповідно до приписів ст.4 Закону №2735, метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам. Метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону №2735, ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.

Відповідно до приписів ч. 3, 4 ст.10 Закону №2735, органи ринкового нагляду здійснюють свої повноваження неупереджено. Забороняється незаконний вплив та втручання у здійснення органами ринкового нагляду своїх повноважень. Органи ринкового нагляду взаємодіють та обмінюються інформацією між собою, а також з митними органами, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють нагляд і контроль продукції, правоохоронними органами, громадськими організаціями споживачів (об`єднаннями споживачів) та об`єднаннями суб`єктів господарювання.

За приписами ч.6 ст.10 Закону №2735, органи ринкового нагляду та сфери їх відповідальності визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1069 затверджено Перелік видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд. Так, зокрема, Державною екологічною інспекцією, відповідно до Технічного регламенту здійснює державний ринковий нагляд за автомобільними бензинами, дизельним, судновим та котельним паливом.

Частиною 1 статті 22 Закону №2735 передбачено, що заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.23 Закону №2735, під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону.

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Статтею 30 Закону №2735 встановлено, що обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами 1 і 4 статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною 3 статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Згідно з ч.3 ст.29 Закону №2735, орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

Зі змісту актів перевірок та вказаних вище Рішень про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та Рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, відповідачем було вказано, що позивач вчинив порушення наступних приписів Технічного регламенту: п.4, п.8, п.9, п.10, п.24 в двох випадках додатково - п.12 та в інших двох - п.24, а також в двох випадках п.19, який пізніше був визнаний контролюючим органом, як такий що не є порушеним, з врахуванням подальшого формування змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Відповідно до приписів п.4 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 (далі - Технічний регламент), для його цілей, терміни національний стандарт та нормативний документ вживаються у значенні, наведеному в Законі України Про стандартизацію; терміни введення в обіг, випробувальна лабораторія, орган з оцінки відповідності, технічний регламент, уповноважений представник, виробник, надання на ринку, імпортер, розповсюджувач - у значенні, наведеному в Законі України Про технічні регламенти та оцінку відповідності; терміни постачання продукції, користувач - у значенні, наведеному в Законі України Про загальну безпечність нехарчової продукції; термін орган державного ринкового нагляду - у значенні, наведеному в Законі України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції.

Суд зазначає, що контролюючим органом не вказано, ні в актах перевірки, ні в Рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, ні в Рішеннях про внесення змін до рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, яким чином позивачем було не дотримано вимог п.4 Технічного регламенту не вказано, в чому, на думку відповідача, полягало порушення, які дії саме позивача відповідач вважав протиправними.

Згідно з п.8 Технічного регламенту, кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

При цьому, за приписами п.9 Технічного регламенту, документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку (категорію) - для суднових та котельних палив; позначення палива - для автомобільного бензину та дизельного палива; назву та адресу підприємства - виробника; назву та адресу розповсюджувача (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою; гарантійний строк зберігання.

За приписами п.10 Технічного регламенту, вимоги щодо позначення автомобільного бензину і дизельного палива наведені у додатку 1 до цього Технічного регламенту.

Як вбачається з матеріалів справи, паспорти якості (які були надані під час проведення перевірки, у т.ч. на виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів): № 197 від 04.02.2021; №237 від 10.02.2021, № 139 від 24.01.2021 та № 148822_3734786 від 16.12.2020 містять всі реквізити, що передбачені п.п.9, 10 Технічного регламенту (а.с.31-33, 130, 133, 136, 139).

Натомість, ані у актах перевірки, ні у Рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та у Рішеннях про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів не вказано конкретної причини не відповідності таких паспортів приписам Технічного регламенту, як і не вказано які саме з паспортах якості пального не відповідають приписам такого регламенту, на думку відповідача.

Тобто, ці обставини спростовують факт порушення ТОВ "Західенергопостач" вимог п.п.8-10 Технічного регламенту №927.

Суд зауважує, що всупереч вимогам ч.5 ст.23-1 Закону №2735, зазначений акт не містить детального опису порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки, а саме лише посилання на невідповідність паспортів Технічному регламенту без детального вказання у чому саме полягає така невідповідність, як от детального опису у чому саме вказані в паспорті назва та марка палива не відповідають вимогам позначення певного пального. Тож, такий опис не можна вважати детальним описом порушення, що суперечить вимогам ч.5 вимогам ч.5 ст.23-1 Закону №2735.

У п. 12 Технічного регламенту вказано, що за екологічними показниками встановлено такі екологічні класи автомобільних бензинів: Євро3, Євро4, Євро5. Автомобільні бензини повинні відповідати вимогам, наведеним у Додатку 2 до цього Технічного регламенту. Забороняється використання в автомобільних бензинах екологічних класів Євро3, Євро4 та Євро5 добавок (присадок), що мають у своєму складі хоча б один з таких компонентів: фосфор, сполуки свинцю та заліза, ароматичні аміни (монометиланіліни, моноетиланіліни тощо). Також забороняється з 1 січня 2017 р. використання в автомобільних бензинах екологічного класу Євро5 добавок (присадок) з концентрацією марганцю більше ніж 6 міліграмів на один куб. дециметр. Автомобільні бензини можуть містити барвники та речовини-маркери. Можливе додавання до автомобільних бензинів добавок (присадок), біоетанолу, етил-трет-бутилового етеру, які не погіршують експлуатаційних показників палива, не впливають негативно на екологічні, енергетичні та економічні показники двигунів, що підтверджено результатами випробувань, та допущені до застосування в установленому порядку.

А у п.13. Технічного регламенту передбачено, що за екологічними показниками встановлено такі екологічні класи дизельного палива: Євро3, Євро4, Євро5. Дизельне паливо повинно відповідати вимогам, наведеним у Додатку 3 до цього Технічного регламенту. Дизельне паливо може містити барвники та речовини-маркери. Можливе додавання до дизельного палива добавок (присадок), добавок на основі метилових/етилових естерів жирних кислот, які не погіршують експлуатаційних показників палива, не впливають негативно на екологічні, енергетичні та економічні показники двигунів, що підтверджено результатами випробувань, та допущені до застосування в установленому порядку.

Суд не може погодитися із відповідачем, щодо того, що є встановленим факт порушень приписів пунктів 12 та 13 Технічного регламенту. При цьому, суд зауважує, що, як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, перевірка якості нафтопродуктів не проводилася.

Крім того, контролюючим органом не було вказано, яким чином ним було визначено, що пальне позивача не відповідає за своїм складом Технічному регламенту.

Згідно з приписами п.24 Технічного регламенту, правила та методи випробувань, у тому числі відбирання проб, необхідних для виконання вимог цього Технічного регламенту, та проведення оцінки відповідності, встановлюються національними стандартами, перелік яких затверджується і оприлюднюється відповідно до законодавства, а в разі їх відсутності (до прийняття національних стандартів) - нормативними документами. Випробування палив для підтвердження виконання вимог цього Технічного регламенту проводяться акредитованими випробувальними лабораторіями.

Відповідачем не вказано яким чином позивач порушив приписи вказаної норми, не вказано які саме вимоги та яких саме національних стандартів було порушено.

В той же час, суд зауважує, що на всіх паспортах якості пального міститься національний знак відповідності трилисник, із ідентифікаційним номером, що вказує на орган з оцінки відповідності. Як вбачається з вказаних ідентифікаційних номерів «081», що вказує на орган з оцінки відповідності - Державне підприємство «Орган з сертифікації нафтопродуктів та систем якості «МАСМА-СЕПРО» та «086», що вказує на «10 Хіммотологічний центр Міністерства оборони України», то обидві юридичні особи внесені до Реєстру призначених органів з оцінки відповідності продукції вимогам технічних регламентів.

За таких обставин, суд не може погодитися із відповідачем щодо того, що у паспортах якості відсутні нормативні значення та фактичні результати випробувань, які проведені акредитованою випробувальною лабораторією. Так, на паспортах якості є позначки (знак відповідності трилисник) із ідентифікаційними кодами акредитованих лабораторій.

Суд також не погоджується з відповідачем щодо того, що номер резервуара, який вказаний у паспорті відповідності не такий самий, як у товарно-транспортній накладній.

Згідно з п.9 Технічного регламенту, документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити, у т.ч. номер партії (резервуара).

Суд зауважує, що у даному випадку, йдеться саме про партію товару, що вивантажується з конкретного резервуару виробника пального. Такий номер вказується у паспорті, з метою відстежити, куди було поширене пальне. При цьому, у паспорті вказується саме номер резервуару виробника, а не місця зберігання пального по всьому ланцюгу його поширення (по ланцюгу постачання).

За таких обставин, посилання відповідача на різні номери резервуарів у паспортах якості та у товарно-транспортних накладних не можуть бути доказами неякісного пального (або його формальних невідповідностей), адже якість пального, чи його відповідність Технічному регламенту повинні визначати при його ввезені на митну територію України, за що відповідальною є особа, яка таке пальне вводить в обіг в Україні і позивач не є такою особою.

Більше того, відповідачем не наведено доказів того, що дані конкретні партії пального є неякісними, чи в інший спосіб не відповідають вимогам законодавства України, чи те, що поставлене пальне було вивантажене не з резервуару виробника, номер якого вказаний у паспорті.

Щодо подвійного застосування штрафу за ті самі дії, суд зазначає таке.

Як вбачається зі змісту Рішення від 31.03.2021 № 23-8/21 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та Рішення від 05.03.2021 №56-8/21, вони відрізняються лише номерами паспортів (у першому випадку був наданий паспорт № 1641 від 12.12.2020, в другому позивач виправив невідповідність шляхом надання Паспорту № 197 від 04.02.2021) та тим, що до первинної перевірки не була надана відповідна декларація про відповідність №UA.10122019/ТР-4/А-92-К5. До проведення перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, за результатами якої було сформовано акт від 31.03.2021 ця вимога була виконана. Решта вимог контролюючого органу була залишена без змін, окрім того, що продовжено термін виконання рішень до 20.04.2021. Крім того, було виключене посилання відповідача на те, що позивачем було порушено п.19 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927.

Зі змісту Рішення від 31.03.2021 № 24-8/21 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та Рішення від 05.03.2021 №58-8/21, вбачається, що вони не відрізняються, окрім того, що продовжено термін виконання рішень до 20.04.2021.

Як вбачається зі змісту Рішення від 31.03.2021 № 25-8/21 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та Рішення від 05.03.2021 №59-8/21, вони відрізняються лише номерами паспортів (у першому випадку був наданий паспорт № 1653 від 14.12.2020, в другому позивач виправив невідповідність шляхом надання Паспорту № 139 від 24.01.2021), тим, що до первинної перевірки не була надана відповідна декларація про відповідність №UA.10122019/ТР-2/DT-К5-1, до перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, за результатами якої було сформовано акт від 31.03.2021 року це порушення було усунуто. Також було виправлено текст у первісному Рішенні: «в паспорті назва та марка палива не відповідає вимогам позначення автомобільного бензину» на правильний: «в паспорті назва та марка палива не відповідає вимогам позначення дизельного палива». Решта вимог контролюючого органу була залишена без змін, окрім того, що продовжено термін виконання рішень до 20.04.2021. Крім того, було виключене посилання відповідача на те, що позивачем було порушено п.19 Технічного регламенту.

Зі змісту Рішення від 31.03.2021 № 26-8/21 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та Рішення від 05 березня 2021 року №60-8/21, вбачається, що вони не відрізняються, окрім того, що продовжено термін виконання рішень до 20.04.2021. А також виправлення тексту у первісному Рішенні: «в паспорті назва і марка палива не відповідає вимогам позначення автомобільного бензину», на правильні: «в паспорті назва і марка палива не відповідає вимогам позначення дизельного палива» у виправленому Рішенні.

З наведеного вбачається, що фактично, контролюючий орган Рішеннями від 31.03.2021 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів встановив одній ті самі обставини і на підставі цих обставин дійшов до висновку про наявність порушення.

Відповідно до ч.1 ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанови про накладення штрафу від 07.05.2021 № 52-8/21, № 53-8/21, № 54-8/21 та № 55-8/21 притягають позивача до фінансової відповідальності за те, що він, на думку відповідача, вчинив правопорушення, за яке позивача вже було притягнуто до відповідальності. При цьому відповідачем не тільки не доведено, але навіть і не вказано ні в рішеннях, ні в постановах, в чому полягала суть порушень та які саме протиправні дії чи бездіяльність, на думку відповідача, допустив позивач.

Відповідно до приписів п.3 ч.4 ст.44 Закону №2735, до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Оспорюваними у даній справі постановами до позивача застосовано штраф за невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону №2735, обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.

Згідно з ч.7 ст.33 Закону №2735, у рішенні органу ринкового нагляду про заборону чи обмеження надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу або її відкликання зазначаються: 1) обґрунтування підстав прийняття такого рішення; 2) конкретні обмежувальні (корегувальні) заходи та пов`язані з ними дії, що має виконати суб`єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи; 3) потреба у вжитті відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів щодо всього обсягу продукції певної марки (моделі, артикулу, модифікації) або її окремих партій чи серій; 4) строк виконання рішення; 5) способи, порядок і строки оскарження суб`єктом господарювання цього рішення; 6) строк повідомлення відповідним суб`єктом господарювання органу ринкового нагляду про виконання рішення.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 19.04.2019 №667 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.05.2019 за №540/33511) "Про затвердження типових форм документів у сфері державного ринкового нагляду і державного контролю продукції" затверджена типова форма рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (форма №8).

Згідно із зазначеною формою, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів повинне містити, зокрема зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання.

Суд зазначає, що можливість усунення порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити позивачу для усунення порушень. Відповідно, орган перевірки несе імперативний обов`язок визначити конкретний спосіб усунення порушення. Зазначення конкретних дій у рішенні, які має вчинити суб`єкт господарювання слугує не лише досягненню основних завдань державної політики у сфері забезпечення безпечності нехарчової продукції, а й однакового розуміння норм законодавства з метою його дотримання як суб`єктом господарювання, так і органом ринкового нагляду.

У рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та Рішеннях про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів зазначено про усунення формальної невідповідності вимогам Технічного регламенту, зобов`язано вжити заходи щодо усунення формальної невідповідності шляхом взаємодії із суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству.

Поряд з цим, вжиття запропонованих відповідачем заходів безпосередньо залежить від суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання, що виключає можливість усунути порушення, якщо таке і мало місце, а отже і притягнення до відповідальності суб`єкта господарювання - розповсюджувача продукції, яким є позивач, за дії, навіть, можливо, неправомірні, які здійснили інші суб`єкти господарювання.

Крім того, ні Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, ні акти перевірки стану виконання позивачем таких рішень, ні Рішення про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів не вказують чітко на те, у чому саме полягає формальна невідповідність вимогам Технічного регламенту.

Суд наголошує, що головною рисою актів індивідуальної дії є їхня гранична чіткість, яка проявляється у чіткому формулюванні конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою індивідуальних питань, що виникають у сфері правозастосування; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Також суд зазначає, що пред`явлення контролюючим органом до суб`єкта господарювання загальної вимоги про усунення формальних невідповідностей із встановленими вимогами Технічного регламенту без конкретизації таких невідповідностей у рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та акті перевірки характеристик продукції виключає можливість такого органу надалі застосовувати до такого суб`єкта негативні наслідки, пов`язані з невиконанням вказаних рішень.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Згідно з ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні.

У справі "Беєлер проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

У рішенні від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав" проти України" Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати "справедливий баланс" між інтересами особи і суспільства.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи, державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Те саме стосується і наявності неоднозначного або множинного тлумачення обов`язків суб`єкта господарювання, щодо усунення порушення, яке він вчинив, на думку органу контролю, що міститься у Рішенні органу виконавчої влади. Тобто, контролюючий орган створив ситуацію, коли його рішення не можливо виконати внаслідок нечіткості та незрозумілості вимог. Також дії відповідача і розміри штрафів не відповідають вищевказаним критеріям пропорційності, не забезпечують справедливий баланс між інтересами суспільства і позивача та неправомірно і безпідставно створюють надмірний фінансовий тягар стосовно позивача.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не обґрунтував обставини щодо правомірності прийнятих ним постанов, а позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд дійшов висновку, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Волинській області судовий збір в сумі 4820,00грн, сплачений відповідно до платіжного доручення №263 від 15.06.2021 (а.с.57), №264 від 15.06.2021 (а.с.59).

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач" до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови Державної екологічної інспекції у Волинській області про накладення штрафу від 07.05.2021 № 52-8/21, № 53-8/21, № 54-8/21, № 55-8/21 та від 05.04.2021 № 41-8/21, № 42-8/21, № 43-8/21, № 44-8/21.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач" за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Волинській області судовий збір у сумі 4820,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач" (вул.Вінницька,60,м.Рівне,33010, )

Відповідач - Державна екологічна інспекція у Волинській області (вул.Степана Бандери,20,м.Луцьк,Волинська область,43001, )

Повний текст рішення складений 17 червня 2022 року

Суддя В.В. Щербаков