Справа № 200/10407/21
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року Справа№200/10407/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

26 серпня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в області), надісланий на адресу суду 11 серпня 2021 року, в якому позивач просив:

1. визнати протиправними дії ГУ ПФУ в області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. п. «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»:

- періоду навчання в Донецькому державному медичному інституті з 01 вересня 1978 року по 28 червня 1984 року,

- періоду роботи з 01 вересня 1989 року по 31 серпня 1991 року в клінічній ординатурі Донецького державного медичного інституту;

2. визнати протиправними дії ГУ ПФУ в області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій за віком відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

3. зобов`язати ГУ ПФУ в області зарахувати до стажу роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. п. «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»:

- період навчання в Донецькому державному медичному інституті з 01 вересня 1978 року по 28 червня 1984 року,

- період роботи з 01 вересня 1989 року по 31 серпня 1991 року в клінічній ординатурі Донецького державного медичного інституту;

4. зобов`язати ГУ ПФУ в області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі 10 місячних пенсій за віком відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

25 серпня 2021 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; на підставі ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні), встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі сторони повідомлені в порядку, визначеному КАС.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

13 вересня 2021 року суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ГУ ПФУ в області не зарахувало йому до спеціального стажу роботи в закладах та установах державної комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії відповідно до п. п. «е» - «ж» ст. 55 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788), період навчання в Донецькому державному медичному інституті з 01 вересня 1978 року по 28 червня 1984 року, а також період роботи в Донецькому державному медичному інституті в клінічній ординатурі з 01 вересня 1989 року по 31 серпня 1991 року.

Як наслідок, через недостатність спеціального стажу пенсійний орган відмовив позивачеві у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), п. «е» ст. 55 Закону № 1788.

Позивач вважає такі дії протиправними, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Правомірність своїх дій обґрунтовував тим, що згідно з Положенням про клінічну ординатуру, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29 січня 1998 року № 12, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 16 лютого 1998 року № 106/2546, навчання у клінічній ординатурі проводиться з відривом від виробництва, а тому підстав для зарахування до спеціального стажу такого періоду навчання немає.

Зарахування часу навчання до стажу роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. п. «е» - «ж» ст. 55 Закону № 1788, який дає право на пенсію за вислугу років, як до 01 січня 2004 року, так і після, законодавство України не передбачає.

Відповідач стверджував, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 42 роки 04 місяці 27 днів, в тому числі стаж працівника охорони здоров`я 34 роки 06 місяців 29 днів, що не дає йому права на призначення грошової допомоги на підставі п. 7.1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 через недостатність спеціального стажу (35 років), а тому йому правомірно відмовлено у виплаті цієї допомоги.

На цих підставах відповідач просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР).

Надані відповідачем матеріали пенсійної справи свідчать, що 11 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в області з заявою про призначення пенсії.

17 червня 2021 року Костянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Костянтинівське ОУ ПФУ), правонаступником якого є ГУ ПФУ в області, прийняло рішення № 31 про призначення позивачеві пенсії за віком.

При цьому пенсійний орган зарахував позивачу до спеціального стажу «працівники охорони здоров`я, посади з постанови Кабінету Міністрів України № 909», періоди його роботи з 01 серпня 1984 року по 24 червня 1985 року тривалістю 00 років 10 місяців 24 дні, з 01 серпня 1985 року по 01 січня 1988 року тривалістю 02 роки 05 місяців 01 день, з 02 січня 1988 року по 01 вересня 1989 року тривалістю 01 рік 08 місяців 00 днів, з 01 вересня 1991 року по 01 червня 1998 року тривалістю 06 років 09 місяців 01 день, з 02 червня 1998 року по 31 грудня 2003 року тривалістю 05 років 07 місяців 00 днів, з 01 січня 2004 року по 30 вересня 2008 року тривалістю 04 роки 09 місяців 00 днів, з 01 жовтня 2008 року по 31 грудня 2008 року тривалістю 00 років 03 місяці 00 днів, з 01 січня 2009 року по 31 травня 2011 року тривалістю 02 роки 05 місяців 00 днів, з 01 червня 2011 року по 30 червня 2011 року тривалістю 00 років 01 місяць 00 днів, з 01 липня 2011 року по 09 червня 2021 року тривалістю 09 років 09 місяців 00 днів.

Як свідчить наявний у пенсійній справі розрахунок стажу (форма РС-право), до спеціального стажу «працівники освіти та охорони здоров`я» позивачеві зараховано 34 роки 09 місяців 05 днів.

При цьому періоди «навчання у вищих/середніх навчальних закладах» загальною тривалістю 07 років 09 місяців 28 днів, в тому числі:

з 01 вересня 1978 року по 28 червня 1984 року 05 років 09 місяців 28 днів;

з 02 вересня 1989 року по 31 серпня 1991 року 02 роки 00 місяців 00 днів, до спеціального стажу «працівники освіти та охорони здоров`я» позивача не зараховані.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 листом від 22 липня 2021 року № 7909-7112/Б-15/8-0500/21 ГУ ПФУ в області повідомило, що йому призначена пенсія за віком з 09 червня 2021 року, обчислена відповідно до Закону № 1058.

Пенсійний орган покликався на п. 7.1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, згідно з яким особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. п. «е»-«ж» ст. 55 Закону № 1788, і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячний пенсій станом на день її призначення.

Пенсійний орган зазначав, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 42 роки 04 місяці 27 днів, у тому числі стаж працівника охорони здоров`я 34 роки 06 місяців 29 днів, що не дає права на призначення грошової допомоги згідно з п. 7.1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058.

Як наслідок відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги при призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю на момент призначення пенсії за віком необхідного спеціального стажу 35 років.

Щодо навчання ОСОБА_1 , проходження ним інтернатури та ординатури, а також зарахування/незарахування цих періодів до спеціального стажу, суд встановив такі обставини.

В 1978 році ОСОБА_1 вступив до Донецького державного медичного інституту і в 1984 році закінчив повний курс цього закладу за спеціальністю «лікувальна справа».

Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 28 червня 1984 року ОСОБА_1 присвоєна кваліфікація «лікаря-лікувальника».

Ці обставини підтверджені дипломом з відзнакою серії НОМЕР_3 , виданим Донецьким державним медичним інститутом 28 червня 1984 року за реєстраційним № 8.

Період навчання з 01 вересня 1978 року по 28 червня 1984 року зарахований позивачеві до страхового стажу, до спеціального стажу цей період не зарахований, про що свідчить форма РС-право.

Як вбачається зі змісту посвідченням № 7483, виданого Донецьким державним інститутом ім. А.М. Горького 24 червня 1985 року, в період з 01 серпня 1984 року по 29 червня 1985 року ОСОБА_1 проходив інтернатуру в Центральній міській лікарні м. Краматорська за спеціальністю «хірург»; рішенням випускної екзаменаційної комісії від 24 червня 1985 року (протокол № 39) йому присвоєна кваліфікація лікаря хірурга.

Період проходження позивачем інтернатури з 01 серпня 1984 року по 29 червня 1985 року зарахований до його спеціального стажу, про що свідчить форма РС-право.

На підставі записів в трудовій книжці серії НОМЕР_4 суд встановив таке:

запис 6 01 вересня 1989 року на підставі наказу від 20 вересня 1989 року № 1677 ОСОБА_1 був зарахований до дворічної клінічної ординатури кафедри госпітальної хірургії Донецького державного медичного інституту ім. А.М. Горького;

запис 7 01 вересня 1991 року на підставі наказу від 12 липня 1991 року № 2122 позивач був відрахований з клінічної ординатури у зв`язку із закінченням навчання.

Крім того, факт навчання позивача в клінічній ординатурі підтверджений посвідченням, виданим 31 серпня 1991 року Донецьким державним медичним інститутом за реєстраційним № 35, згідно з яким ОСОБА_1 проходив підготовку з 1989 року по 1991 рік в клінічній ординатурі при Донецькому державному медичному інституті і закінчив повний курс за спеціальністю 14.00.27 «Хірургія».

Період проходження позивачем клінічної ординатури з 02 вересня 1989 року по 31 серпня 1991 року до його спеціального стажу не зарахований, про що свідчить форма РС-право.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. п. «є» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 визначені Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. п. «е» і «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі Перелік № 909).

Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058 та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію (п. 5 Порядку № 1191).

Відповідно до розділу 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Виходячи з аналізу зазначених вище норм, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного страхового стажу, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Відповідно до Положення про клінічну ординатуру, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29 січня 1998 року № 12:

- клінічна ординатура є вищою формою підвищення кваліфікації лікарів спеціалістів з певного фаху, зокрема, у клінічних науково-дослідних інститутах;

- клінічні ординатури в межах робочого часу виконують лікувально-діагностичну роботу в профільних відділеннях, на яких базується клініка, в обсязі 25% від розрахункової норми навантаження лікаря відповідної спеціальності, що передбачається індивідуальними планами їх підготовки;

- термін навчання в клінічній ординатурі зараховується лікарю до його загального трудового стажу роботи за фахом.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 61 Закону України від 01 липня 2014 року № 1556-VІІ «Про вищу освіту» (в редакції, яка була чинною до 24 липня 2020 року), клінічний ординатор це особа, яка має ступінь магістра медичного спрямування та кваліфікацію лікаря певної спеціальності відповідно до переліку лікарських спеціальностей і навчається з метою поглиблення професійних знань, підвищення рівня компетентності лікаря - спеціаліста.

Основним завданням клінічної ординатури є поглиблення професійних знань, підвищення рівнів умінь та навичок лікаря-спеціаліста за його лікарським фахом з метою підготовки висококваліфікованого лікаря для самостійної роботи в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що ГУ ПФУ в області не зарахувало ОСОБА_1 до спеціального стажу періоди навчання в Донецькому державному медичному інституті з 01 вересня 1978 року по 28 червня 1984 року і в клінічній ординатурі на кафедрі госпітальної хірургії Донецького державного медичного інституту ім. А.М. Горького з 01 вересня 1989 року по 01 вересня 1991 року, та, як наслідок, відмовило у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, п. «е» ст. 55 Закону № 1788.

Надаючи оцінку правомірності цих дій відповідача, суд виходить з такого.

Суд встановив, що в період з 01 вересня 1989 року по 01 вересня 1991 року ОСОБА_1 проходив підготовку в клінічній ординатурі кафедри госпітальної хірургії Донецького державного медичного інституту ім. А.М. Горького, що підтверджено записами №№ 6-7 в трудовій книжці серії НОМЕР_4 та посвідченням, виданим 31 серпня 1991 року Донецьким державним медичним інститутом за реєстраційним № 35, і не заперечується відповідачем.

Верховний Суд в постанові від 24 грудня 2019 року у справі № 442/4963/17 навів наступні висновки:

«[…]

9. Пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» -«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

10. За змістом пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

11. Порядком обчислення стажу, що дає право на призначення допомоги та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191, передбачено зарахування до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, періодів роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909.

12. Згідно з розділом 2 «Охорона здоров`я» цього Переліку право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працювали у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої і невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.

13. Згідно із пунктом «д» статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

14. У Положенні про клінічну ординатуру, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я від 29 січня 1998 № 12 визначено, що клінічна ординатура є вищою формою підвищення кваліфікації лікарів спеціалістів з певного фаху у вищих медичних закладах освіти ІІІ-ІV рівнів акредитації, закладах післядипломної освіти, клінічних науково-дослідних інститутах, центрах та набутого досвіду практичної роботи лікарем-спеціалістом з певного фаху.

15. Пунктом 4.12 цього Положення передбачено, що термін навчання в клінічній ординатурі зараховується лікарю до його загального трудового стажу та стажу роботи за фахом.

[…]

18. Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що період навчання позивача в клінічній ординатурі входить до спеціального трудового стажу, що визначає право на пенсію за вислугу років та на виплату грошової допомоги.

[…]».

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, дії ГУ ПФУ в області, які полягали у відмові ОСОБА_1 в зарахуванні до спеціального стажу періоду навчання в клінічній ординатурі на кафедрі госпітальної хірургії Донецького державного медичного інституту ім. А.М. Горького з 01 вересня 1989 року по 01 вересня 1991 року та у відмові в нарахуванні та виплаті йому грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058, підлягають визнанню протиправними.

Порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в області:

- зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, п. «е» ст. 55 Закону № 1788, періоду навчання в клінічній ординатурі на кафедрі госпітальної хірургії Донецького державного медичного інституту ім. А.М. Горького з 01 вересня 1989 року по 01 вересня 1991 року;

- нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058.

Суд зауважує, що період навчання позивача в клінічній ординатурі, а саме з 01 вересня 1989 року по 01 вересня 1991 року визначений на підставі записів №№ 6-7 в трудовій книжці, оскільки в посвідченні від 31 серпня 1991 року № 35 зазначені лише роки навчання.

Задовольняючи позовні вимоги, в частині, яка стосуються нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, суд виходить з того, що за розрахунком пенсійного органу спеціальний стаж позивача становить 34 роки 06 місяців 29 днів + 02 роки 00 місяців 00 днів (період навчання в клінічній ординатурі з 01 вересня 1989 року по 01 вересня 1991 року) = 36 років 06 місяців 29 днів, що дає право отримання грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, п. «е» ст. 55 Закону № 1788.

Разом з цим не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ в області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. п. «е» - «ж» ст. 55 Закону № 1788, періоду навчання в Донецькому державному медичному інституті з 01 вересня 1978 року по 28 червня 1984 року, та зобов`язання ГУ ПФУ в області зарахувати цей період до стажу роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. п. «е» - «ж» ст. 55 Закону № 1788.

Цей висновок суду ґрунтується на тому, що позивач помилково ототожнює «стаж роботи, який дає право на трудову пенсію», про який йдеться в ст. 56 Закону № 1788 і до якого зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах (п. «д» ч. 3 ст. 56 цього Закону), та «спеціальний стаж роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України», який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону № 1788.

Суд зауважує, що, ні п. «е» ст. 55 Закону № 1788, ні постанова Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», ні Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191, не містять правових норм, які б передбачали зарахування періоду навчання у вищому чи середньому спеціальному навчальному закладі до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону № 1788 та на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, п. «е» ст. 55 Закону № 1788.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн (квитанція від 10 серпня 2021 року).

Докази здійснення позивачем будь-яких інших судових витрат суду не надані.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України, які полягали у відмові ОСОБА_1 зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду навчання в клінічній ординатурі на кафедрі госпітальної хірургії Донецького державного медичного інституту ім. А.М. Горького з 01 вересня 1989 року по 01 вересня 1991 року.

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали у відмові ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період навчання в клінічній ординатурі на кафедрі госпітальної хірургії Донецького державного медичного інституту ім. А.М. Горького з 01 вересня 1989 року по 01 вересня 1991 року.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

6. В іншій частині позовних вимог відмовити.

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

8. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

9. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

10. Повне судове рішення складено 16 червня 2022 року.

Суддя Т.О. Кравченко