Справа № 200/9927/21
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2022 року справа №200/9927/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 р. (у повному обсязі складено 25 листопада 2021 у м. Слов`янськ) у справі № 200/9927/21 (головуючий І інстанції суддя Грищенко Є.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у серпні 2021, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 23 липня 2021 року № 0500-1511-8/40752;

- зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до страхового та пільгового стажу періодів безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 19.06.2016 по 10.07.2017, з 11.01.2018 по 30.04.2018, періодів безпосередньої участі в Операції Об`єднаних Сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях з 30.04.2018 по 01.08.2018, з 27.02.2019 по 11.07.2019, з 14.12.2019 по 14.08.2020 та з 26.10.2020 по 21.02.2021 з розрахунку один місяць служби за три місяці та у пільговий стаж роботи за провідною професією з урахуванням Роз`яснень Міністерства соціальної політики України від 20.01.1992 № 8 (а.с. 1-4).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.11.2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13 липня 2021 року, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) повторно розглянути заяву позивача від 06.07.2021 про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до його страхового та пільгового стажу періоди безпосередньої участі в Антитерористичній Операції на території Донецької та Луганської областей з 19 червня 2016 року по 10 липня 2017 року, з 11 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року, періоди безпосередньої участі в Операції Об`єднаних Сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях 30 квітня 2018 року по 01 серпня 2018 року, з 27 лютого 2019 року по 11 липня 2019 року, з 14 грудня 2019 року по 14 серпня 2020 року, з 26 жовтня 2020 року по 21 лютого 2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 141-144).

Представник відповідача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішенням від 13.07.2021 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії через відсутній пільговий стаж - 25 років згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Апелянт вважає, що періоди, в яких позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, підлягають зарахуванню до його пільгового стажу в звичайному обчисленні, оскільки позивач не приймав участь у бойових діях у складі діючої армії, як передбачене ст. 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Справа розглянута поза датою, визначеною в ухвалі суду від 17 лютого 2022 року, з огляду на прийняття Верховною Радою України Законів України «Про правовий режим воєнного стану» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 22 травня 2022 року № 2263-1Х, якими в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року і продовжено його до 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року.

В частині відмови рішення суду не було оскаржено.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 06 липня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.79).

Рішенням від 13 липня 2021 року по пенсійній справі № 95 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із недостатністю пільгового стажу (а.с.85).

Листом від 27 липня 2021 року № 0500-1511-8/40752 позивачу роз`яснено підстави відмови у призначенні пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме у зв`язку із недостатністю пільгового стажу (а.с. 35).

Відповідно до доданого до матеріалів справи розрахунку стажу позивача (у межах спірних періодів) період з 28 травня 2016 року по 27 вересня 2018 року зараховано до страхового стажу із поміткою «військова служба - інша» в одинарному розмірі; період з 27 лютого 2019 року по 26 серпня 2020 року зараховано до страхового стажу із поміткою «військова служба - інша» в одинарному розмірі; період з 26 жовтня 2020 року по 21 лютого 2021 року зараховано до страхового стажу із поміткою «військова служба - інша» в одинарному розмірі (а.с.36-38).

Спірним питанням у цій справі є правомірність рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії та наявність підстав для зарахування спірних періодів з розрахунку один місяць служби за три місяці.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

За приписами частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Спір між сторонами виник щодо зарахування до пільгового стажу в кратному обчисленні часу безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції та операції об`єднаних сил з 19 червня 2016 року по 10 липня 2017 року, з 11 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року, з 30 квітня 2018 року по 01 серпня 2018 року, з 27 лютого 2019 року по 11 липня 2019 року, з 14 грудня 2019 року по 14 серпня 2020 року, з 26 жовтня 2020 року по 21 лютого 2021 року для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону № 1058-IV.

За унормуванням ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого Наказом міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 5 червня 2018 року у справі № 348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17, від 2 квітня 2020 року у справі № 185/4140/17 (92-а/185/282/17) та від 16.06.2020 року у справі № 185/7049/16-а.

Судами обох інстанцій встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці позивач з 05.01.1999 працює гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею (а.с.8).

Довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 10.08.2017 № 1121 підтверджено, що позивач з 19.06.2016 по 10.07.2017 безпосередньо брав участь в АТО (а.с.14).

Позивач з 11.01.2018 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в АТО згідно довідки ВЧ НОМЕР_1 від 09.08.2018 за № 6951 (а.с 15).

З довідки ВЧ НОМЕР_1 від 09.08.2018 № 6952 вбачається, що позивач з 30.04.2018 по 01.08.2018 безпосередньо брав участь в АТО (а.с. 16).

В довідці ВЧ НОМЕР_1 від 26.10.2021 № 4930 відбито, що позивач у період з 27.02.2019 по 11.07.2019, з 14.12.2019 по 14.08.2020 позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (а.с. 123).

З довідки ВЧ НОМЕР_2 від 04.03.2021 № 346 видно, що позивач у період з 26.10.2020 по 21.02.2021 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (а.с.17).

Отже, на підставі наведених положень та враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що позивач має право на зарахування наведених періодів з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 23 липня 2021 року № 0500-1511-8/40752.

Разом з тим, як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, за результатом розгляду заяви позивача від 06.07.2021 відповідачем прийнято рішення 13 липня 2021 року, яким останньому відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на положення ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, саме це рішення як індивідуально-правовий акт, а не лист відповідача від 27 липня 2021 року № 0500-1511-8/40752 безпосередньо впливає на права позивача.

За правовою позицією Верховного Суду України. викладеною у рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою належного захисту порушених прав позивача, суд першої інстанції правомірно вийшов за межі позовних вимог та змінив обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 13 липня 2021 року, яким позивачеві відмовлено у призначенні пенсії.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з необхідністю зобов`язання відповідача повторно розглядати заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки на час звернення до відповідача позивач вже мав необхідний стаж для призначення пенсії.

З урахуванням наведеного, суд з метою ефективного захисту права позивача, вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з дати звернення з огляду на вимоги ч. 2 ст. 9 КАС України.

Наведені вище обставини дають підстави суду апеляційної інстанції скасувати частково рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 06.07.2021 про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В іншій частині суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем не доведено, що у спірних правовідносинах він діяв правомірно.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 5 ст. 250, ст. 311, п.4 ч. 1 ст. 317, ст. 321, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 р. у справі № 200/9927/21 - скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.07.2021 про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В цій частині прийняти нову постанову.

Зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоди безпосередньої участі в Антитерористичній Операції на території Донецької та Луганської областей з 19 червня 2016 року по 10 липня 2017 року, з 11 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року, періоди безпосередньої участі в Операції Об`єднаних Сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях з 30 квітня 2018 року по 01 серпня 2018 року, з 27 лютого 2019 року по 11 липня 2019 року, з 14 грудня 2019 року по 14 серпня 2020 року, з 26 жовтня 2020 року по 21 лютого 2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 6 липня 2021 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 червня 2022 року.

Колегія суддів: Г.М. Міронова

І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв