Справа № 340/8629/21
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/8629/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В И К Л А Д О Б С Т А В И Н:

Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету, суму податкового боргу з податку на доходи з фізичних осіб в розмірі 201424,46 гривень та військового збору в розмірі 16785,36 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг, який в добровільному порядку відповідач не погасив, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути кошти у рахунок погашення податкового боргу.

Ухвалою судді від 28.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі (а.с.42-43), сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

Відповідач правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, будь-яких заперечень проти позову не надано.

Отже, наявні підстави для розгляду адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

У період з 24.01.2022 року по 28.01.2022 року включно суддя Казанчук Г.П. перебувала на лікарняному, у період з 08.06.2022 року по 09.06.2022 року включно у відпустці.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

26.04.2019 року відповідач подав до контролюючого органу декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, задекларувавши суму податкового зобов`язання з податку на дохід фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року 14400 грн. та суму судового збору 1200 грн. (а.с.5-6).

За результатами акту № 63/11-28-33-03/ НОМЕР_1 від 04.10.2019 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з метою контролю за дотриманням вимог податкового законодавства при оподаткування доходу, отриманого платником як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного(анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 року (а.с.8-10), винесено податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № від 25.11.2019 року за платежем податок з доходів фізичних осіб, яким відповідачу визначено основного платежу в сумі 138325,61 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 34581,40 грн. (а.с.12) та податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № від 25.11.2019 року за платежем військовий збір, яким визначено основного платежу в сумі 11527,13 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 2881,78 грн. (а.с.11).

Окрім того, суд убачає, що на несплачений податковий борг відповідача нараховано пеня в загальній сумі 12719,90 грн. (а.с.15-18).

28.04.2021 року відповідач подав до контролюючого органу декларацію про майновий стан і доходи за 2020рік, задекларувавши суму податкового зобов`язання з податку на дохід фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року 2376 грн. та суму судового збору 198 грн. (а.с.7).

З матеріалів справи, суд убачає, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України 16.06.2021 року було сформовано податкову вимогу форми Ф за №0-1123 (а.с.19).

У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу у добровільному порядку, податковий орган звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, на платників податків покладено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Аналогічні норми визначені підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлює обов`язок контролюючого органу самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, в тому числі, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Положенням пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Вказане повноваження контролюючого органу кореспондується також з положеннями п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України

Крім цього, пунктом 95.2 статті 95 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Зазначене узгоджується також з встановленим нормами ст. 59 ПК України обов`язком контролюючого органу надіслати платнику податків, у якого виник податковий борг, податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України передбачено що підставою для нарахування земельного податку є дані Державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10-го числа наступного місяця, а також за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.

Нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 287.5 статті 287 податкового кодексу України передбачено що податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Стягнення податкового боргу у розмірі 218209,82 грн. є предметом спору у цій адміністративній справі.

Відповідно до пунктів 42.1 та 42.2 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 45.1 статті 45 Податкового кодексу України визначено, що податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Положеннями пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 59.1. статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 14.1.175. статті 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, проаналізувавши наведені вище положення, суд дійшов висновку про те, що податкова вимога (яка надсилається в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення) повинна бути надіслана контролюючим органом на адресу за місцем проживання платника податків або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи; в протилежному випадку, у разі допущення контролюючим органом помилки при відправленні такої вимоги, зокрема, в частині невірно зазначеної адреси платника податків, така вимога вважається неврученою платнику податків, а платник податків - не повідомленим належним чином про наявність податкового зобов`язання.

Як встановлено з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення форми «Р» № від 25.11.2019 року та № від 25.11.2019 року направлено ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте податкова вимога форми "Ф" за №0-1123 від 16.06.2021 року направлялась відповідачу за іншою адресою: АДРЕСА_2 (а.с.19-зв).

Звертаючись з даним позовом до суду у листопаді 2021 року позивач надав суду відомості про реєстрацію місця проживання фізичної особи ОСОБА_1 , датовані 22.09.2021 року, згідно з якими місце проживання відповідача з 05.03.2019 року є АДРЕСА_1 (а.с.4).

Після надходження вказаної справи до суду судом скеровано запити до відповідних органів щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Департаментом надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради надано відповідь, в якій підтверджено з 05.03.2019 року реєстрацію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.37). УДМС України у Кіровоградській області у відповідь на судовий запит також підтвердила місце реєстрації ОСОБА_1 за означеною адресою (а.с.34).

Отже, з наявних у справі доказів суд доходить висновку, що, починаючи з 05.03.2019 року та до моменту звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Поряд із тим податкова вимога від 16.06.2021 року №0-1123 надіслана контролюючим органом відповідачу на іншу адресу, а саме: АДРЕСА_2 .

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів позивач надав письмові пояснення в яких зазначив, що згідно бази даних інформаційно-телекомунікаційної системи ДРФО місцем проживання ОСОБА_1 значиться адреса: АДРЕСА_2 (а.с.58-59).

В цих же поясненнях представником позивача зазначено, що останнім відомим податковому органу місцезнаходженням відповідача є АДРЕСА_1 (а.с.58-59).

Таким чином, викладені вище обставини, свідчать про те, що податковому органу була відома дійсна адреса відповідача, а саме: АДРЕСА_1 . Однак, як судом вище податкова вимога позивачем надіслана на іншу адресу.

Принагідно суд вважає за необхідне зазначити, що позивач звертаючись до суду з позов першочергово зазначив ще іншу (третю) адресу відповідача: АДРЕСА_3 (а.с.1)

Відтак, з огляду на відсутність доказів, які б надали можливість пересвідчитись, що податковим органом було належним чином повідомлено відповідача про наявність податкового боргу, визначеного податковою вимогою від 16.06.2021 року №0-1123, суд дійшов висновку про те, що позивачем порушено порядок надіслання податкової вимоги, а відтак, у нього відсутнє право вимагати сплату боргу в судовому порядку.

Аналогічної позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року під час розгляду адміністративної справи №826/14316/18 (адміністративне провадження №К/9901/4565/20).

Контролюючий орган безумовно наділений повноваженнями щодо вчинення дій, спрямованих на стягнення з платників податків суми наявного податкового боргу. Разом з тим, реалізація зазначеного повноваження повинна здійснюватися на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України, тобто з дотриманням визначеної процедури.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд вважає, що податковим органом не надані докази щодо належного надіслання за місцем проживання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення податкової вимоги, а тому позов про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у зв`язку з несплатою такої заборгованості є передчасним.

За наведених обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

З огляду на відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук