Справа № 200/10898/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2022 року справа №200/10898/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 200/10898/21 (головуючий суддя І інстанції Логойда Т.В.), складеного в повному обсязі 01 листопада 2021 року в м. Слов`янськ Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області, Лівобережного відділу у м. Маріуполь Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Лівобережного районного відділу у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області у видачі йому паспорта громадянина України замість втраченого паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року;

- зобов`язати Лівобережний районний відділ у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області повторно розглянути його заяву щодо оформлення паспорта громадянина України замість втраченого паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року та прийняти рішення щодо видачі йому паспорта громадянина України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного судочинства від 01 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Лівобережного районного відділу у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від 01 грудня 2020 року про відмову в оформленні паспорту громадянина України, що прийнято щодо ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області в особі Лівобережного відділу у м. Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області оформити і видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України. Не погодившись із судовим рішенням, Головне управління Державної міграційної служби України у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що 01 грудня 2020 року Лівобережним районним відділом у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області прийнято рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України ОСОБА_1 на підставі п.п. 3, 5 п. 100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302.

Зазначив, що особу позивача встановлено, але позивачем не подано заяву про встановлення належності громадянства України, тобто не встановлений факт належності особи позивача до громадянства України (відсутня довідка про реєстрацію особи громадянином України).

Вважає, що суд першої інстанції встановивши належність позивача до громадянства України не тільки втрутився в дискреційні повноваження відповідачів, а й вийшов за межі позовних вимог.

Наразі у зв`язку з вимогами п. 8 ч. 1 ст. 7, п. 4 ч. 7 ст. 16, ч. 9 ст. 16 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» не має можливості оформити позивачу паспорт громадянина України у зв`язку з втратою попереднього, оскільки реквізити попереднього втраченого документу не встановлені та самим заявником не надані. Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 16 грудня 2014 року позивач ОСОБА_1 звертався до Орджонікідзвеського районного відділу Маріупольського управління Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області із заявою про втрату паспорта громадянина України. Звернення за № НОМЕР_1 зареєстровано до ЖЄОЗ. За результатами проведення перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_1 втратив документ за особистою необережністю.

Вказані обставини відображені в довідці вказаного органу Державної міграційної служби від 18 грудня 2014 року № 9/23055.

27 березня 2015 року Жовтневим районним відділом м. Маріуполя Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області позивачу видано тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України, строком дії до закінчення антитерористичної операції (вихідний від 27 березня 2015 року № 108). В посвідченні зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Макіївка Донецької обл., місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

28 квітня 2015 року позивачу видано довідку № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, в якій відображені аналогічні обставини. Відповідно до вказаної довідки позивач є внутрішньо переміщеною особою, місце проживання якої було зареєстровано на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (м. Макіївка Донецької обл.), а фактичне місце проживання/перебування на підконтрольній українській владі території за адресою: АДРЕСА_2 .

Після цього позивач звертався до Лівобережного районного відділу у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області із заявою щодо встановлення особи та видачі паспорта замість втраченого. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Вказані обставини відображені в довідці вказаного органу Державної міграційної служби від 18 серпня 2018 року №27-5810.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 січня 2020 року у справі № 265/6834/19, яке набрало законної сили, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, задоволено: встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на території України станом на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року.

Відповідно до довідки Лівобережного районного відділу у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області без дати № 2020-34620 «Про подання документів для подальшого оформлення і отримання паспорта громадянина України, що засвідчує зазначені факти та є обставиною, яка враховується під час переміщення осіб через лінію розмежування», позивач звертався із заявою про оформлення паспорта громадянина України; довідка засвідчує факт подання документів для подальшого оформлення і отримання паспорта громадянина України та є обставиною, яка враховується під час переміщення осіб через лінію розмежування в межах Луганської/Донецької області. Довідка дійсна до 21 вересня 2020 року.

Раніше щодо позивача територіальними підрозділами ДМС були заведені справи щодо проведення встановлення особи:

- від 10 березня 2015 року № 108/1 - Жовтневим районним відділом у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області; прийнято рішення від 26 березня 2015 року про відмову в оформленні паспорта громадянина України (міститься у відповідному висновку);

- від 11 липня 2018 року № 289 - Лівобережним районним відділом у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області; прийнято рішення від 18 серпня 2018 року про відмову в оформленні паспорта громадянина України (міститься у відповідному висновку).

Вказані обставини відбулися до виникнення спірних правовідносин.

21 серпня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Лівобережного районного відділу у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, який є територіальним структурним підрозділом Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області і не є юридичною особою, із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України замість втраченого паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, до якої додав, зокрема:

- заяву анкету для внесення інформації для Єдиного державного демографічного реєстру;

- заяву про втрату паспорту (в якій зазначено, що паспорт втрачено 10 вересня 2014 року під час бойових дій про пожарі будинку; паспорт був виданий Центрально-Міським районним відділом м. Макіївки в 1975 році);

- письмові пояснення щодо втрати паспорту;

- заяву про встановлення особи;

- тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України - позивача, що видано 27 березня 2015 року Жовтневим районним відділом м. Маріуполя Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (у зв`язку із втратою паспорта; посвідчення з фотокарткою);

- довідку про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи від 11 січня 2018 року №16215. Відповідно до вказаної довідки позивач є внутрішньо переміщеною особою, місце проживання якої було зареєстровано на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (м. Макіївка Донецької обл.), а фактичне місце проживання/перебування на підконтрольній українській владі території за адресою: АДРЕСА_2 ;

- довідку від 10 вересня 2020 року № 5-09, що видана комендантом гуртожитку ТОВ «Кортекс» про те, що позивач тимчасово без реєстрації проживає в гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- картку платника податків НОМЕР_2 (дата реєстрації в Державному реєстрі платників податків фізичних осіб 26 липня 2011 року);

- посвідчення особи, яка отримує державну соціальну допомогу, № 243125 (посвідчення з фотокарткою);

- відповідні фотокартки;

- рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 січня 2020 року у справі № 265/6834/19;

- квитанцію про оплату адміністративного збору.

Лівобережним районним відділом у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області на підставі даної заяви сформована відповідна справа; з метою ідентифікації особи вжиті відповідні заходи і особу позивача встановлено.

Оскільки, як пояснив відповідач, паспорт громадянина колишнього СРСР був оформлений в Центрально-Міському районному відділі м. Макіївки, доступ до картотек якого відсутній (тимчасово непідконтрольна українській владі територія), з метою встановлення факту оформлення особі паспорта, який заявлено як втрачений, та його реквізитів, суб`єктом були проведені перевірки за даними наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій. Проте, реквізити попереднього втраченого документу встановлені не були та самим ОСОБА_1 не надані, з огляду на що факт видачі втраченого паспорту підтверджено не було.

01 грудня 2020 року Лівобережним районним відділом у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області прийнято рішення про відмову в оформленні позивачу паспорта громадянина України.

Рішення прийнято на підставі пп. 5 п. 100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, та мотивовано тим, що заявник не надав документи які б дали змогу встановити реквізити втраченого паспорта, оформленого на його ім`я, та за результатами перевірок не встановлено достовірних реквізитів паспорта.

Рішення відображено у висновку за заявою про втрату паспорта, що затверджений начальником Лівобережного районного відділу у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області 01 грудня 2020 року.

Листом Лівобережного районного відділу у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від 01 грудня 2020 року № 1402.27/4192-20 позивача повідомлено про те, що йому відмовлено у видачі паспорта громадянина України на підставі пп. 5 п. 100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, - у зв`язку з тим, що ним на виконання вимог пунктів 60, 62 цього Порядку, не надано документів, які б дали змогу встановити реквізити втраченого паспорта, оформленого на його ім`я.

ОСОБА_2 була призначена державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію та інвалідність, що підтверджується посвідченням серії № НОМЕР_3 , що видане 01 лютого 2018 року Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради.

Відповідно до повідомлення вказаного Департаменту від 15 липня 2019 року допомогу не призначено через не підтвердження громадянства України.

З посвідчення про взяття на облік № 58, що видане 06 липня 2018 року Маріупольським міським центром з обслуговування громадян без визначеного місця проживання, вбачається, що ОСОБА_2 перебував на обліку у вказаному Центрі як особа, яка не має постійного місця проживання і переважне місцезнаходження якої може бути зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .

Актом обстеження стану житлового будинку (житлового приміщення) з метою встановлення його відповідності санітарним та технічним вимогам, що складений 10 липня 2002 року комісією відповідних органів, встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 (де, за словами позивача, він був зареєстрований), є приватною внеплановою забудовою; будинок зруйнований на 100%.

Не погодившись із відмовою у видачі йому паспорту громадянина України, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на отримання паспорту громадянина України є порушеним та потребує відновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції з наступних підстав.

За унормуванням частини 1 статті 13 Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (далі Закон № 5492-VI) до документу, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, та що посвідчує особу і підтверджує громадянство України відноситься, зокрема, паспорт громадянина України.

За визначенням ч. 1 ст. 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

06 грудня 2012 року набрав чинності Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Відповідно до ч.ч. 1, 4 та 5 ст. 21 вказаного Закону паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону (тобто, центрами надання адміністративних послуг, державним підприємством, що належить до сфери управління розпорядника Реєстру).

Частиною 2 ст. 21 вказаного Закону визначено, що кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України.

Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302.

Відповідно до п. 10 вказаного Порядку оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства Поліграфічний комбінат Україна по виготовленню цінних паперів (далі - Центр).

Згідно з п.п. 7, 8 та 9 Порядку оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються, зокрема, особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Паспорт видається: не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня оформлення заяви-анкети для його отримання; не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня оформлення заяви-анкети для його термінового отримання. Паспорт, який оформлюється вперше, видається не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня оформлення заяви-анкети для його отримання.

За оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта справляється адміністративний збір у порядку та розмірах, установлених законодавством. Адміністративний збір справляється у разі оформлення замість втраченого або викраденого, обміну паспорта зразка 1994 року. За оформлення паспорта вперше адміністративний збір не справляється.

Пунктом 16 Порядку визначено, що ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта.

Відповідно до п. 24 Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35, 46 і 69 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.

У разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді.

Заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в прийнятті документів.

Згідно з п.п. 25 - 28 Порядку у разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта із використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (у тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів).

Заява-анкета роздруковується і підписується заявником та працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, який прийняв документи та сформував заяву-анкету.

Згідно з п.п. 30, 32 та 33 Порядку прийняті уповноваженим суб`єктом заява-анкета та скановані документи (у тому числі отримані біометричні дані, параметри) із застосуванням засобів Реєстру автоматично розподіляються та надсилаються до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який обслуговує відповідний уповноважений суб`єкт, що здійснив прийняття документів від заявника.

Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС не пізніше наступного дня після надходження до розгляду документів перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35, 46 і 69 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.

У разі прийняття рішення про відмову в розгляді документів, прийнятих уповноваженим суб`єктом, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС не пізніше наступного робочого дня надсилає уповноваженому суб`єкту письмове повідомлення про відмову в їх розгляді із зазначенням підстав відмови з метою подальшого вручення заявнику.

Відповідно до п. 35 Порядку заявник для оформлення паспорта подає такі документи:

1) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави (далі - свідоцтво про народження);

2) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України).

У разі відсутності таких документів або у разі, коли батьки чи один із батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, або у разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України;

3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон (для осіб, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх в установленому порядку на проживання в Україну та для осіб, які набули громадянство України за кордоном);

4) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб);

5) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

6) рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи);

7) документ, що посвідчує особу законного представника/уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи;

8) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки Згідно з оригіналом та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати;

9) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів):

про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка;

про народження дітей - свідоцтва про народження дітей;

про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;

про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;

довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття;

10) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, - для осіб, які звертаються за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку. У разі відсутності такого документа особа подає письмове звернення в довільній формі, в якому зазначається інформація про адресу місць проживання, навчання, роботи, установ виконання покарань та інша інформація, відомості про батьків або інших родичів, які будуть залучені до проведення процедури встановлення особи;

11) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби). Фотокартка повинна відповідати вимогам рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (IКAO) Doc 9303.

Вказаний перелік документів є вичерпним.

Відповідно до п. 46 Порядку заявник для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого подає такі документи:

1) заяву встановленого МВС зразка про втрату або викрадення паспорта зразка 1994 року (далі - заява про втрату паспорта);

2) витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (у разі викрадення паспорта на території України);

3) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб);

4) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

5) рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи);

6) документ, що посвідчує особу законного представника/ уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи;

7) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки Згідно з оригіналом та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати;

8) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів):

про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка;

про народження дітей - свідоцтва про народження дітей;

про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;

про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;

довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття;

9) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби). Фотокартка повинна відповідати вимогам рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (IКAO) Doc 9303.

Вказаний перелік документів є вичерпним.

Відповідно до п. 69 Порядку заявник подає для обміну паспорта такі документи:

1) паспорт, що підлягає обміну;

2) документи, що підтверджують обставини, у зв`язку з якими паспорт підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 4 і 6 пункту 6 цього Порядку);

3) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб);

4) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

5) документ, що посвідчує особу законного представника/уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи;

6) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки Згідно з оригіналом та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати;

7) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів):

про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка (крім випадків, коли здійснюється обмін паспорта зразка 1994 року);

про народження дітей - свідоцтва про народження дітей;

про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;

про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;

довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття;

8) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби). Фотокартка повинна відповідати вимогам рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (IКAO) Doc 9303.

Вказаний перелік документів є вичерпним.

Згідно з п. 38 Порядку після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт.

Пунктом 39 Порядку визначено, що ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру.

Пошук в Реєстрі інформації щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися).

Рішення про оформлення паспорта приймається територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України.

Згідно з п. 40 Порядку ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.

Відповідно до п. 81 Порядку у разі коли картотеки заяв про видачу паспорта територіального підрозділу ДМС не збереглися, відсутня будь-яка інформація в наявних даних обліку територіального органу ДМС, проводиться процедура встановлення особи відповідно до пункту 43 цього Порядку.

Згідно з п. 43 Порядку у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками, проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до МВС, Національної поліції, Мін`юсту, органів ДФС, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник.

Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців.

Крім того, у виключних випадках за відсутності фотокартки особи та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, сусідів, які були зазначені у письмовому зверненні. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС.

Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців.

Відповідно до п. 44 Порядку за результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту видачі свідоцтва про народження, а також перевірки факту належності особи до громадянства України працівником територіального підрозділу ДМС складається висновок за встановленою МВС формою, який затверджується керівником територіального органу ДМС.

Якщо за результатами проведення зазначеної процедури особу не встановлено, приймається рішення про відмову особі в оформленні паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку, передбаченому пунктами 100 і 101 цього Порядку.

Згідно з п. 45 Порядку матеріали перевірок (у разі надіслання запитів та отримання відповідей на паперових носіях), акт встановлення особи, висновок за результатами встановлення особи скануються та вносяться до відомчої інформаційної системи ДМС.

Після прийняття рішення про оформлення паспорта або відмову в його оформленні матеріали формуються в окрему справу, яка зберігається 75 років.

Відповідно до п.п. 60 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, після проведення необхідних перевірок за заявою про втрату паспорта, встановлення факту оформлення особі паспорта, який заявлено як втрачений/викрадений, та його реквізитів, ідентифікації особи працівник територіального підрозділу ДМС складає за заявою про втрату паспорта висновок за встановленою МВС формою, який затверджується керівником такого територіального підрозділу ДМС. У висновку зазначаються результати перевірки і прийняте рішення про оформлення паспорта.

У разі коли паспорт зразка 1994 року був оформлений територіальним підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, територіальний підрозділ ДМС надсилає запити до відповідного територіального органу ДМС.

У разі коли картотеки заяв про видачу паспорта територіального підрозділу ДМС не збереглися, відсутня будь-яка інформація в наявних даних обліку територіального органу ДМС, проводиться процедура встановлення особи відповідно до пункту 43 цього Порядку.

За результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту видачі втраченого паспорта зразка 1994 року, перевірки факту належності до громадянства України особи, яка набула громадянство України відповідно до статті 6 Закону України Про громадянство України, працівник територіального підрозділу ДМС складає висновок за формою, встановленою МВС, та приймає рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні.

Підстави для відмови в оформленні та видачі паспорта визначені п. 100 Порядку.

Відповідно до п. 100 Порядку територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо:

1) особа не є громадянином України;

2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання);

3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію;

4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта;

5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта;

6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

Пунктом 101 Порядку визначено, що у рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови.

У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого вручення заявнику.

Заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта.

Позивачу відмовлено в оформленні та видачі паспорта громадянина України на підставі пп. 5 п. 100 вказаного Порядку (через те, що особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта), при цьому відповідачем зазначено, що позивачем не надано документів, які б дали змогу встановити реквізити втраченого паспорта, оформленого на його ім`я, про що прийнято відповідне рішення.

Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, передбачений перелік документів, які подає заявник для оформлення паспорта, його обміну.

Вказаний перелік документів є вичерпним і таких документів, на які посилався відповідач, він не містить.

Як вже зазначалося, відповідно до п. 24 Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35, 46 і 69 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.

У разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді.

Порушення позивачем вимог вказаного Порядку у вигляді подання не в повному обсязі документів та інформації, що необхідні для оформлення і видачі паспорта, ні судом, ні відповідачем не встановлено.

Крім того, відповідач не відмовляв в прийнятті поданих позивачем документів, а навпаки перевіривши їх, прийняв та сформував заяву-анкету, що відповідно до п. 25 Порядку вчиняється у разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги, що позивачем не подано заяву про встановлення належності до громадянства України, - оскільки це не було підставою для відмови в оформленні та видачі позивачу паспорта громадянина України.

Крім того, відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, що затверджений указом президента України від 27 березня 2001 року № 215, перевірка належності до громадянства України стосується осіб, які перебувають за кордоном і в яких відсутні документи, що підтверджують громадянство України, або якщо виникла необхідність перевірки факту перебування таких осіб у громадянстві України.

Пунктом 8 вказаного Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Позивач надав відповідачу документ, який передбачений п. 8 вказаного Порядку, а саме судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 січня 2020 року у справі № 265/6834/19, яке набрало законної сили), його було достатнім для встановлення належності позивача до громадянства України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Отже, відповідно до вказаних норм Закону з 24 серпня 1991 року позивач є громадянином України та має не право, як помилково вважав відповідач, а обов`язок отримати паспорт громадянина України (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»).

Враховуючи вищевикладене, рішення суб`єкта владних повноважень в спірних правовідносинах не ґрунтується на дискреційних повноваженнях суб`єкта владних повноважень (відсутня свобода розсуду), і право та обов`язок позивача отримати паспорт громадянина України підтверджується матеріалами справи, що є безумовною підставою для зобов`язання суб`єкта владних повноважень оформити і видати позивачу паспорт громадянина України (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в справі «Золотас проти Греції» стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, заява № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Капітал Банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria, заява № 49429/99). Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін на виконання вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 200/10898/21 залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 червня 2022 року.

Судді А.В.Гайдар

Е.Г.Казначеєв

І.Д. Компанієць