Справа № 320/15720/21
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року № 320/15720/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до педагогічного стажу періоду роботи на посаді методиста, що дає право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 пенсій за віком та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати такий стаж, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в частині не нарахування та невиплати грошової допомоги в розмірі 10-ти пенсій за віком, станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 10-ти пенсій за віком, станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що має право на отримання допомоги в розмірі 10 пенсій за віком, оскільки її педагогічний стаж роботи складає більш ніж 33 роки. Однак, звернувшись із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області отримала відмову. Не погоджуючись із даною відмовою та вказуючи, що педагогічний стаж підтверджено низкою документів, в тому числі трудовою книжкою, вважає, що дії відповідача щодо не врахування стажу на посаді методиста до педагогічного та відмову у виплаті грошової допомоги -протиправними, у зв`язку з чим звернулась з цим позовом до суду.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що позивач працювала у дитячому закладі на посаді методиста, однак посада методиста не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких посаді дає право на пенсію за вислугу років в дошкільних навчальних закладах всіх типів. У зв`язку з відсутністю 30 років спеціального стажу, підстав для виплати грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у позивача відсутні, а тому в задоволенні позовних вимог, на думку відповідача, слід відмовити.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

На виконання вимог вказаної ухвали позивач усунув недоліки у строк та у спосіб, що визначені в ній.

Ухвалою суду від 05.01.2022 відкрите спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 1961 р.н. є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Бориспільським МРВ УМВС України в Київській області 16.09.1997.

Згідно записів з трудової книжки, позивач з 01.07.1992 працювала на посаді методиста д/з №4 м. Борисполя; з 26.12.1995 працювала на посаді методиста в д/з №4 по строковому договору; з 26.12.1995 працювала на посаді методиста в д/з №4 за переведенням; з 17.08.1998 переведена на посаду методиста на 0,5 ставки та на 0,5 ставки психолога в ДЗО «Журавонька»; з 17.08.1998 прийнята на посаду методиста-психолога-вихователя в д/з «Журавонька» шляхом переведення з д/з №4.

Позивач має 32 роки 10 місяців 15 днів педагогічного стажу і згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» досягла пенсійного віку та набула, на її думку, страхового стажу для призначення пенсії за віком та право на виплату грошової допомоги у розмірі 10-місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

Позивач неодноразово зверталась до відповідача з заявами про зарахування до педагогічного стажу роботи позивача на посаді методиста, а також призначити та виплатити 10 пенсійних виплат, посилаючись на довідку Управління освіти та науки Бориспільської міської ради Київської області №03-14-285 від 04.03.2021, однак, отримала відмову.

Вважаючи неправомірною відмову відповідача у призначенні пенсії за віком та виплати грошового допомоги, позивач звернулась із позовом до суду.

V.Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з такого.

За частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких умов: досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV; робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; наявність відповідного страхового стажу, зокрема, 30 років для жінок; не отримання ними будь-якої пенсії до цього.

VI. Оцінка суду

Як слідує з матеріалів справи, підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги, встановленої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, слугувала відсутність у неї необхідного страхового стажу роботи на посадах в закладах та установах освіти державної або комунальної форми власності, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» -«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не врахування до даного стажу період роботи позивача посаді методиста, так як вказана посада відсутня в Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінетом Мінстрів України від 01.11.1993 №909.

З такими висновками суд не може погодитись зважаючи на таке.

Згідно постанови Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12 вересня 1991 року № 1545-XII передбачено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Типові штати дошкільних закладів, в тому числі і дитячих садків, були затверджені наказом Міністерства просвіти СРСР від 31 грудня 1971 року №103 (зі змінами та доповненнями) та введені в дію з 1 березня 1972 року. При цьому п. 3 наказу Міністерства просвіти СРСР від 31 грудня 1971 року №103 було доручено органам народної освіти привести штати дитячих садків та яслів-садків у відповідність з даними Типовими штатами в межах планів з праці, затверджених для установ просвіти.

Відповідно до листа Міністерства освіти і науки України в листі від 29.10.2009 р. №2/2-15-2226 на сьогодні для дошкільних навчальних закладів діють Типові штати дошкільних закладів, затверджені наказом Міністерства просвіти СРСР від 31 грудня 1971 року №103, відповідно до яких штатні одиниці розраховуються відповідно до кількості груп у закладі.

Пунктом 8 наказу Міністерства просвіти СРСР від 31 грудня 1971 року №103 визначена необхідність передбачувати в кошторисах дошкільних закладів на оплату праці музичних керівників з розрахунку 0, 25 ставки заробітної плати на кожну групу в дитячих садках та на кожну групу дітей у віці 2-х років та старше в яслах-садах.

Наказом Міністерства освіти СРСР від 25.06.84 р. №71 до штату дитячих садків замість посади вихователя-методиста введено посаду старшого вихователя, а відповідно до п.п. 1.4.3. наказу Держкомітету СРСР з народної освіти від 04.06.90 р. №375 замість посади старшого вихователя знову введено посаду вихователя-методиста. При цьому в штатах дитячих садків посади методиста передбачено не було.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги в частині визнання протиправності бездіяльності відповідача щодо не зарахування та зобов`язання відповідача зарахувати стаж роботи позивача на посаді методиста до спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років, як роботу на посаді вихователя-методиста є обґрунтованими.

Вирішуючи питання правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови позивачу у виплаті грошової допомоги, встановленої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, суд зазначає таке.

Так, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З трудової книжки позивача від 01.08.1980 № НОМЕР_2 , копія якої наявна в матеріалах справи слідуцє, що позивач з 01.07.1992 працювала на посаді методиста д/з №4 м. Борисполя; з 26.12.1995 працювала на посаді методиста в д/з №4 по строковому договору; з 26.12.1995 працювала на посаді методиста в д/з №4 за переведенням; з 17.08.1998 переведена на посаду методиста на 0,5 ставки та на 0,5 ставки психолога в ДЗО «Журавонька»; з 17.08.1998 прийнята на посаду методиста-психолога-вихователя в д/з «Журавонька» шляхом переведення з д/з №4.

Відтак, наявними у справі доказами підтверджується стаж роботи позивача в навчальному закладі позашкільної освіти на посаді методиста в період з 01.07.1992 по 04.03.1999.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок №1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Як встановлено пунктом 5 Порядку №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Отже, порядком №1191 визначено право осіб, яким призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV, на отримання грошової допомоги за умови дотримання встановлених пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону умов, що в свою чергу спростовує доводи відповідача про відсутність підстав для призначення грошової допомоги у зв`язку з тим, що позивачу пенсія за вислугу років не призначалась.

При цьому, як передбачено пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про освіту» складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

На підставі пункту 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 №433, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), належать до позашкільних навчальних закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посада методиста включена до переліку посад педагогічних працівників.

Відповідно до п.20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно пункту 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії за вислугу років, окрім трудової книжки надаються також документи, що підтверджують виконання роботи, яка дає право на цей вид пенсії. Такими документами служать довідки підприємств, установ, організацій в яких проходила зазначена робота.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач підпадає під дію пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV та має право на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, а тому вимоги позивача у частині визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині не нарахування та невиплати грошової допомоги в розмірі 10-ти пенсій за віком та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 10-ти пенсій за віком є обґрунтованими.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, межі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

VІІІ Судові витрати

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду із даним позовом позивачем сплачено судовий збір на суму 908,00 грн.

Оскільки адміністративний позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Київської області витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до педагогічного стажу періоду роботи на посаді методиста, що дає право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 пенсій за віком та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати такий стаж, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в частині не нарахування та невиплати грошової допомоги в розмірі 10-ти пенсій за віком, станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 10-ти пенсій за віком, станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (; місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10) судові витрати у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн. 00 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата підписання та виготовлення повного тексту рішення - 17.06.2022