Справа № 280/1346/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
16 червня 2022 року Справа № 280/1346/19 провадження №ВО/280/1/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Семененко М.О., суддів Садового І.В, Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання: Гавриш А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами в адміністративній справі №280/1346/19 за позовом
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду (головуючий суддя Лазаренко М.С.) перебувала адміністративна справа №280/1346/19 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства оборони України (далі - відповідач), в якій позивач просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду 1 групи з 3 липня 2018 року внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18 січня 2018 року № 2 (п. 38);
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, як інваліду 1 групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з урахуванням проведених виплат в розмірі 243600 (двісті сорок три тисячі шістсот) грн. 00 коп.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30.07.2020 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі № 280/1346/19 залишено без змін.

З урахуванням положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №280/1346/19 набрало законної сили 10.07.2019.

17 травня 2022 року до суду надійшла заява про перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №280/1346/19 у зв`язку з виключними обставинами, подана представником позивача адвокатом Соловйовим В.М., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР №1087899 від 26.04.2022.

В обґрунтування заяви зазначено, що при вирішенні адміністративної справи №280/1346/19 суди застосували закон - пункт 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ зі змінами, неконституційність якого встановлена Конституційним Судом України в рішенні від 6 квітня 2022 року № 1-р(ІІ)/2022 у справі № 3-192/2020(465/20).

Ухвалою суду від 23 травня 2022 року відкрито провадження у зв`язку з виключними обставинами, у відповідності до частини 2 статті 368 КАС України розгляд заяви призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 15 червня 2022 року. Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Семененко М.О., суддів Садового І.В., Татаринова Д.В.

Представник позивача та представник відповідача подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до частини 3 статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За приписами частини 2 статті 368 КАС України, якою визначено порядок здійснення перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими або виключними обставинами, неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З урахуванням наведеного, розгляд зави про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами здійснено в порядку письмового провадження.

У відповідності до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріли заяви про перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №280/1346/19 у зв`язку з виключними обставинами, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до довідки військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 11.10.2015 №3778 в період з 01.06.2014 по 05.09.2014 ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції в складі військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

На підставі вказаної довідки Комунарським районним військовим комісаріатом міста Запоріжжя ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій та видано посвідчення серії НОМЕР_3 від 07.10.2015.

Наказом ТВО командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 23.09.2015 №253 відповідно до підпункту «б» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я.

Згідно довідок військово-лікарської комісії від 28.11.2014 №1118, від 12.12.2014 №1189, від 25.12.2014 №46, від 09.01.2015 №73 під час медичного огляду молодшому сержанту ОСОБА_1 встановлено діагноз: стан після перенесеної мінно-вибухового поранення, багато уламковий перелом правої плечової кістки, відсутність п`ятої п`ясткової кістки, частково четвертої кістки медіальної частки китиці зап`ястя, у вигляді незміцнілих кісткових мозолів.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 488 від 05 травня 2015 року, виданого госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_1 встановлено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва): Наслідки перенесеної мінно-вибухової травми: (05 вересня 2014 року: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних вогнепальних сліпих осколкових поранень верхніх та нижніх кінцівок, грудної клітини, передньої черевної стінки, стан після лапаротомої (05 вересня 2014 року) ушивання тонкого кишковика та брижі сигмовидної кишки. Вогнепальний осколковий перелом в середній третині правої плечової кістки з грубим зміщенням фрагментів, обширний дефект м`яких тканин, стан після ЧКО стержневим АЗФ правої плечової кістки (05 вересня 2014 року), перемонтаж апарату (12 вересня 2014 року). Вогнепальні багатоуламкові переломи 4-5 п`ясних кісток правої кисті з дефектом кісткової тканини зап`ястку, дефекти проксимальної третини 4-ої, середньої та проксимальної третин 5-ої п`ясних кісток, гачковидної, тригранної, гороховидної кісток зап`ястку, обширний дефект м`яких тканин правої кисті, стан після ЧКО АФЗ (12 вересня 2014 року) по типу Іллізарова) у вигляді посттравматичного правостороннього арахноплекситу з вираженою гіпотрофією м`язів правої верхньої кінцівки та значним порушенням функції, посттравматичного арахноенцефаліту зі стійким цефалічним, астенічним синдромами та помірним порушенням функції, повної відсутності 5 п`ясної кістки та дефектів 4 п`ясної кістки, гачкоподібної, тригранної, горохоподібної кісток, значного дефекту м`яких тканин правої кисті, постравматичної контрактури променево-запясного, ліктьового та плечового суглобів правої верхньої кінцівки, множинних післяопераційних рубців правої верхньої кінцівки та незначним порушенням функції, постравматичного розриву барабанних перетинок, медіобазального кохлеіту зліва, хронічної сенсоневральної туговухості справа зі сприйняттям шепітної мови 0.1 м справа. 2.5 м зліва, розмовної мови 4.0 м справа, 5.0 м зліва. Постконтузіонна постравматична катаракта правого ока. Деструкція склоподібного тіла обох очей.

Висновком медико-соціальної експертизи, ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності безстроково. Причина інвалідності: «поранення, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби», що підтверджується довідкою серії АВ №0297409 від 13.07.2015.

У зв`язку зі встановленням первинно групи інвалідності ОСОБА_1 в листопаді 2015 року виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб (1218 грн.). в сумі 243600 грн.

03.07.2018 позивач повторно пройшов медико-соціальну експертизу, внаслідок чого йому встановлено І групу інвалідності з 03.07.2018 безстроково, де причиною інвалідності зазначено: «поранення, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби», що підтверджено довідкою серії АВ №1015323.

16.07.2018 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку зі зміною групи інвалідності та її причин із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, захворюванням та пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та подав всі необхідні відповідні документи.

Листом №1065/с від 19 липня 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_2 повернув без реалізації документи ОСОБА_1 щодо можливої виплати одноразової грошової допомоги військовому комісару Комунарського РВК м.Запоріжжя.

18.01.2019 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, оформлене протоколом №2, про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , що підтверджено випискою з Протоколу засідання комісії від 18.01.2019 року № 2.

Підставою для відмови стало те, що згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, у разі зміни групи інвалідності доплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності, а ОСОБА_1 група інвалідності змінена понад дворічний термін.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При ухваленні рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №280/1346/19, відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності чи вищого ступеня втрати працездатності, однак в силу положень пункту 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, право на отримання такої допомоги обмежено дворічним строком з моменту первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. Позивачу змінено причину встановлення інвалідності понад дворічний термін після встановлення первинно групи інвалідності, а тому рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні такої допомоги є правомірним.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для перегляду рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №280/1346/19 у зв`язку з виключними обставинами, суд виходить з такого.

Положеннями частини 1 статті 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, за виключними обставинами.

За приписами пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Отже, для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України необхідне одночасне існування двох обставин:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи;

2) судове рішення, яке просить переглянути заявник, повинно було підлягати виконанню, тобто таке рішення ще не виконано.

Таким чином, положення пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 19 лютого 2021 року у справі №808/1628/18 виклав правову позицію, відповідно до якої словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини 5 статті 361 КАС України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

Суд зазначає, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №280/1346/19, про перегляд якого у зв`язку з виключними обставинами просить позивач, у задоволенні позову відмовлено, а тому відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові 19.02.2021 у справі №808/1628/18, вказане судове рішення не може вважатись невиконаним в розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, оскільки таке судове рішення набрало законної сили та не передбачає примусового його виконання.

При цьому суд відхиляє посилання у позові на необхідність відступленні від правових висновків Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладених в постанові 19.02.2021 у справі №808/1628/18.

Суд зазначає, що в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, аналіз положень статей 328, 330, 333, 339, 346, 347 КАС України дозволяє дійти висновку, що лише Верховний Суд наділений правом відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду, і для вирішення питання про відступлення процесуальним законом встановлена відповідна процедура.

Відтак, за наявності правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду, суд не може залишити такі висновки поза увагою та не врахувати їх, у зв`язку з чим відповідні посилання у позові є безпідставними.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічні положення містяться у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 року №2136-VIII.

Згідно з пунктом 2 рішення Конституційного Суду України від 06.04.2022 №1-р(ІІ)/2020 у справі №3-192/202 (465/20) (на яке позивач посилається як на підставу для перегляду рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №280/1346/19 у зв`язку з виключними обставинами) пункт 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII зі змінами, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, прийняття Конституційним Судом України рішення від 06.04.2022 №1-р(ІІ)/2020 у справі №3-192/202 (465/20) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, адже спірні правовідносини виникли до втрати чинності відповідною нормою.

Такий підхід до застосування наслідків визнання правового акту чи його частини неконституційним при розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами також був застосований Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові 19.02.2021 у справі №808/1628/18, що враховується судом.

При цьому, судом не можуть бути враховані правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові Верховного Суду від 03.06.2022 у справі №340/5086/20, оскільки у цій справі Верховний Суд переглядав судові рішення судів нижчих інстанцій по суті спору, у той час як в даному випадку первісно підлягає вирішенню процесуальне питання про наявність підстав для здійснення судом перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами, які у справі, що розглядається, відсутні.

Отже, за відсутності підстав для перегляду судового рішення, яке набуло статусу остаточного, у зв`язку з виключними обставинами, суд не може надавати оцінку суті спірних правовідносин, оскільки у такому випадку відбувається порушення принципу правової визначеності.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з частиною 1 статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Підсумовуючи вищевказане, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №280/1346/19 у зв`язку з виключними обставинами та залишає судове рішення в силі.

Керуючись статтями 241, 243, 361, 368, 369 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з виключними обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі №280/1346/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі №280/1346/19 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16 червня 2022 року.

Головуючий суддя М.О. Семененко

Судді І.В. Садовий

Д.В. Татаринов