Справа № 460/16585/21
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2022 року м. Рівне №460/16585/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненської обласної прокуратури
про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Рівненської обласної прокуратури, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Рівненської обласної прокуратури щодо затримки виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №460/6804/20 в частині поновлення на роботі; стягнути з Рівненської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №460/6804/20 про поновлення на роботі в Рівненській обласній прокуратурі з 17.08.2020, за період з 29.10.2021 по 25.11.2021, в розмірі 24 891, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила про протиправну бездіяльність відповідача щодо виконання рішення суду про її поновлення на роботі, з огляду на що вважала за необхідне стягнути середній заробіток за час затримки виконання такого рішення суду. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.01.2022 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.02.2022 на 09:30 год.

08.02.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні, з огляду на необґрунтованість. Зокрема зазначив, що поновлення позивача на посаді здійснено невідкладно після надходження відповідної заяви позивача. Підставами такого поновлення є рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №460/6804/20 та постанова державного виконавця. Просив повністю відмовити у задоволенні позову.

11.02.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 виклала свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.

Ухвалою суду від 14.02.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.03.2022 на 09:30 год.

Ухвалою суду від 24.03.2022 вирішено перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом прокуратури Рівненської області від 17.08.2020 №777к позивача звільнено з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового провадження прокуратури Рівненської області та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру" з 17.08.2020.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №460/6804/20 позов ОСОБА_1 до Рівненської обласної прокуратури та Третьої кадрової комісії з атестації регіональних прокуратур, Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасувати рішення № 10 від 09.06.2020 третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки", яким визначено, що прокурор відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Рівненської області ОСОБА_1 неуспішно пройшла атестацію.

Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Рівненської області № 777к від 17.08.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Рівненської області та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 17 серпня 2020 року.

Поновлено з 17 серпня 2020 року ОСОБА_1 в Рівненську обласну прокуратуру на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру, а у разі відсутності в штаті такої посади - поновлено з 17 серпня 2020 року ОСОБА_1 в Рівненську обласну прокуратуру на рівнозначній посаді, яка буде наявна на момент видання наказу про поновлення на роботі.

Стягнуто з Рівненської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення 17.08.2020 по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі 28 жовтня 2021 року в сумі 375 854 грн.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в сумі 26757,83 грн. з вирахуванням відповідних податків та зборів передбачених чинним законодавством.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022 апеляційні скарги Рівненської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора задоволено.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі № 460/6804/20 скасовано на прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

Поряд з цим, судом встановлено, що наказом Рівненської обласної прокуратури від 26.11.2021 №1252к наказ прокурора Рівненської області від 17 серпня 2020 року № 777к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Рівненської області та органів прокуратури скасовано.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Рівненської області з 17 серпня 2020 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Статтею 236 Кодексу законів про працю України унормовано, що у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як встановлено судом, спірні правовідносини сторін виникли у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Рівненського окружного адміністративного суду 28.10.2021 про поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Суд зазначає, що відповідно до ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Статтею 256 КАС України встановлено, що ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ст.371 КАС України визначено випадки, за яких судові рішення виконуються негайно, зокрема: про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За приписами ч.2 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Отже, з дати постановлення Рівненським окружним адміністративним судом рішення від 28.10.2021 у справі №460/6804/20 у відповідача виник обов`язок виконати таке судове рішення, зокрема, в частині поновлення позивача на посаді, зазначеній в судовому рішенні, оскільки в цій частині рішення суду належало виконати негайно.

При цьому, за обставинами справи, відповідач вказане рішення Рівненського окружного адміністративного суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора виконав 26.11.2021.

Разом з тим, як встановлено судом, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду в справі № 460/6804/20 від 24.05.2022 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 було скасоване.

Статтею 325 КАС України встановлено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Отже, з 24.05.2022 з дати ухвалення постанови Восьмим апеляційним адміністративним судом рішення суду першої інстанції від 28.10.2021, у тому числі, в частині поновлення позивача на посаді є скасованим.

У зв`язку зі скасуванням рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 таке судове рішення на час вирішення судом цього адміністративного спору не створює жодних правових наслідків в скасованій частині про поновлення позивача на посаді, у тому числі й щодо виконання такого судового рішення.

Факт невиконання чи неналежного виконання судового рішення, скасованого судом апеляційної інстанції, не має самостійного правового значення та не зумовлює виникнення, зміни чи припинення прав та обов`язків учасників такого судового провадження, позаяк після скасування відповідного судового рішення воно в скасованій частині взагалі не підлягає виконанню.

Окрім цього, суд вважає необхідним звернути увагу на п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якого скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

За такого правового регулювання, суд вважає, що встановлена статтею 236 Кодексу законів про працю України відповідальність у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки рішення органу, який розглядав трудовий спір, в даному випадку рішення суду першої інстанції від 28.10.2021, скасоване та, відповідно, в скасованій частині втратило свою чинність.

Суд звертає увагу на те, що учасниками справи наведено істотний обсяг аргументів щодо своїх вимог та заперечень, а до заяв по суті справи долучено ряд письмових матеріалів, які стосуються взаємовідносин позивача та відповідача з питань проходження публічної служби, однак не є вагомими для вирішення цього судового спору. Суд у цій справі враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що матеріалами судової справи не підтверджується факт порушення відповідачем прав та інтересів позивача в межах спірних правовідносин, а відтак відсутні підстави для застосування судового захисту з мотивів та у спосіб, зазначений позивачем. Зважаючи на безпідставність позовних вимог, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 17 червня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Рівненська обласна прокуратура (вул.16 Липня, 52, м. Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 02910077)

Суддя С.А. Борискін