Справа № 200/17950/21
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року Справа№200/17950/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17 листопада 2021 року № 699 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі наданих документів, які отримані 11.11.2021 року від Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17 листопада 2021 року № 699 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі наданих документів, які отримані 11.11.2021 року від Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона у період з 15.08.2001 року по 06.11.2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ та у період з 07.11.2015 року по 12.04.2019 року в Національній поліції. Позивач зазначає, що наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.04.2019 року № 149о/с її звільнено зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», з вислугою років в календарному обчисленні - 17 років 07 місяців 28 днів, у пільговому обчисленні - 23 роки 05 місяців 02 дні. Наказом № 320о/с від 06.08.2019 року внесені зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.04.2019 року № 149о/с у частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 - інспектора сектору моніторингу Волноваського відділу поліції. Згідно вказаного наказу визначено вислугу років на 12 квітня 2019 року у пільговому обчисленні 25 років 00 місяців 28 днів.

Позивач вказує, що 04.11.2021 року сектором з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року у справі № 200/12282/19-а, враховуючи постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2021 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надано документи для призначення їй пенсії за вислугою року, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». За результатами розгляду документів відповідачем було прийнято рішення від 17.11.2021 року № 699 про відмову в призначенні пенсії за вислугою років, у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років на день звільнення, передбаченої пунктом «а» статті 12 Закону № 2262. Позивач вважає рішення відповідача протиправним та таким, що порушує її конституційні права на отримання пенсії, у зв`язку з чим просить суд задовольнити її позовну заяву.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач не погодившись з доводами позивача викладеними у позовній заяві надав до суду відзив, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідач вказує на те, що відповідно до статті 1 Закону № 1058 особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Статтею 12 Закону № 2262 передбачено, що пенсія за вислугу років призначається за наявності відповідних умова, а саме наявності відповідної календарної вислуги. Відповідач вказує, що календарний рік - це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді. Відповідач вказує, що з аналізу вимог Закону № 2262 чітко визначено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності на день звільнення певної календарної вислуги та містить виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років. З огляду на зазначені обставини, відповідач вважає, що позивач не має право на призначення пенсії за вислугою років, оскільки не має визначеною ст. 12 Закону № 2262 календарної вислуги років. Враховуючи викладене відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 6-7).

ОСОБА_1 , у період з 15.08.2001 року по 06.11.2015 року проходила службу на різних посадах в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 року по 12.04.2019 року в Національній поліції України. що підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_3 позивача (а.с. 46-50).

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.04.2019 року № 149о/с «По особовому складу» майора поліції ОСОБА_1 - інспектора сектору моніторингу Волноваського відділу поліції з 12 квітня 2019 року звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням) (а.с. 8).

Згідно вказаного наказу визначена вислуга років на 12 квітня 2019 року у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги складає: 17 років 07 місяців 28 днів, у пільговому обчисленні - 23 роки 05 місяців 02 дні.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 06.08.2019 року № 320о/с «По особовому складу» внесені зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.04.2019 року № 149о/с у частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 - інспектора сектору моніторингу Волноваського відділу поліції та визначено вислугу років на 12 квітня 2019 року у пільговому обчисленні - 25 років 00 місяців 28 днів (а.с. 9).

Судом встановлено, що Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року у справі № 200/12282/19-а адміністративний позов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Донецькій області в підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, викладену у листі від 27 серпня 2019 року № Х-400/12/02-2019.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Визнано протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року набрало законної сили 18 жовтня 2021 року на підставі Постанови Першого апеляційного адміністративного суду.

На виконання рішення суду від 19 липня 2021 року у справі № 200/12282/19-а Головним управління Національної поліції у Донецькій області направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подання про призначення пенсії від 04.11.2021 року № 282/34/01-2021, відповідно до якого представляє для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , яка була звільнення зі служби за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 12.04.2019 року (а.с. 33-34).

До подання про призначення пенсії були надані наступні документи: заява ОСОБА_1 про призначення пенсії від 04.11.2021 року; грошовий атестат № 228 від 01.11.2021 року, довідка про ДВГЗ № 228 від 01.11.2021 року, копія посвідчення УБД серії НОМЕР_4 , копія рішення УБД №8/І/V/342, копія трудової книжки НОМЕР_3 , довідка ВКР ДС Донецької обласної прокуратури № 07-1663 вих 21, довідка про реєстрацію місця проживання ВК Курахівської МР № 2406/13-09, картка реквізитів ТВБВ № 10004/0551 філії - ДОУ АТ «Ощадбанк», копія паспорта ОСОБА_1 , копія ІПН ОСОБА_1 (а.с. 35-50).

За результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 04.11.2021 року та усіх наданих Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 17.11.2021 року № 699.

Зі змісту рішення встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку відсутністю:

- необхідної календарної вислуги років на день звільнення, передбаченої пунктом «а» статті 12 Закону № 2262;

- необхідного віку, передбаченого пунктом «б» статті 12 Закону № 2262.

Позивач не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії від 17.11.2021 року № 266, звернувся до суду з даним позовом та просив його скасувати.

Позивач вважає таку відмову протиправно, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

При вирішені спору суд виходить із того, що фактично підставою для звернення позивачем до суду з позовом, з тим змістом і обсягом позовних вимог, які у ньому визначені, стала позиція про наявність у нього права на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII, а саме: вислуга років позивача у зв`язку з його службою в органах кримінально-виконавчої служби, враховуючи пільгове обчислення, достатня для призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону №2262-XII.

Отже, визначальним у цій справі є питання щодо наявності у позивача права на призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, наданням передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ст. 1 Закону №2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Відповідно до пункту а) статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Частиною другою статті 17 Закону № 2262-XII визначено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно зі статтею 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту "а" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі - Постанова № 393) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

За приписами підпункту "в" пункту 3 Постанови № 393 (у редакції, чинній на час проходження позивачем служби) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: час проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ; час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умов, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.

Статтею 17 Закону № 2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 171 Закону № 2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови в призначенні пенсії за вислугу років позивачу слугувала відсутність у позивача необхідної календарної вислуги років.

Так, з наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.04.2019 року № 149о/с з урахуванням наказу від 0,6.08.2019 року № 320о/с вислуга років у календарному обчисленні складає 17 років 07 місяців 28 днів, у пільговому обчисленні 25 років 00 місяців 28 днів (а.с. 8, 9).

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах "Брумареску проти Румунії" (заява № 28342/95), "Стіл та інші проти Сполученого Королівства" та ін.). Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі "Михайлюк та Петров проти України" (заява № 11932/02) зазначено "Суд нагадує, що вираз "згідно із законом" насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.

Поняття ?якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11), "C.G. та інші проти Болгарії" (заява № 1365/07)".

Окрім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах від 11 квітня 2013 року "Вєренцов проти України" (заява № 20372/11), від 15 листопада 1996 року "Кантоні проти Франції"(заява № 17862/91).

Умови праці особи впливають на розмір її заробітної плати, на тривалість робочого часу, відпустки та інші соціальні гарантії. Законодавець передбачив призначення пенсій за вислугу років; особливість такого виду пенсії полягає у зменшеному пенсійному віці, внаслідок виконання роботи, яка визначена законодавством такою, що призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто вказаний вид пенсії є відповідним заохоченням для осіб, умови праці яких негативно впливають на їхню професійну працездатність.

У справі, що розглядається, позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте в нього наявний відповідний пільговий стаж, відповідно до приписів пункту 3 Постанови № 393.

Приписами статті 17 Закону № 2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 171 Закону № 2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом № 2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою № 393 визначено, зокрема порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, поліцейським. Указана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Аналогічні висновки містяться у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, у постанові Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 812/1100/17 та у постанові Верховного Суду від 02 грудня 2021 року у справі № 300/2497/19.

Отже, в спірному випадку за встановлених фактичних обставин справи вислуга років позивача, враховуючи час прийняття участі в антитерористичній операції, операції об`єднаних сил, вислуга років позивача становить більше 25 календарних роки з урахуванням пільгового обчислення, отже, позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ.

У зв`язку з вищенаведеним, твердження відповідача про відсутність у позивача необхідної календарної вислуги років не ґрунтуються на законодавстві, оскільки у нього наявна вислуга років у пільговому обчислені - 25 роки 00 місяців 28 днів.

З огляду на викладені обставини, суд приходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії від 17.11.2021 року № 699о/с є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Що стосується часу, з якого позивач має право на призначення та виплату пенсії за вислугу років, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі Порядок 3-1).

Відповідно до п.1 Порядку 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугою років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХІІ, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві та Севастополі (далі органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі Міністерства та інші органи).

Згідно п.6 Порядку 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою дати їх відправлення.

У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Як свідчать обставини справи, позивач звернувся із заявою про призначення пенсії на підставі п. "а" ч. 1 ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" - 04.11.2021 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії з дня звернення за пенсією, тобто, з 30.03.2021.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17 листопада 2021 року № 699 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі наданих документів, які отримані 11.11.2021 року від Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 908 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України. суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17 листопада 2021 року № 699 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі наданих документів, які отримані 11.11.2021 року від Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17 листопада 2021 року № 699 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд.3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) пенсію за вислугою років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі наданих документів, які отримані 11.11.2021 року від Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд.3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Повний текст рішення складено та підписано 15 червня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська