Справа № 550/197/22
Суддя: Оболєнська С. А.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 550/197/22
Провадження № 2-а/550/11/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Оболєнської С.А., за участю секретаря судового засідання Байрачної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови ПН МПТ № 001695 від 30.04.2022 р. про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови ПН 001695 від 30.04.2022 про накладення адміністративного стягнення, постановленої завідувачем ЧРС УДМС Коваленко О.Є., якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 555 грн, в якому просить скасувати постанову від 30.04.2022 як протиправну.

Позов обґрунтований тим, що він у 1992 р. у віці 12 років разом з матір`ю переїхав з Росії на постійне проживання в Україну. З 1992 р. по час звернення з позовом до суду він постійно проживає в Україні. З 1992 р. по 1994 р. навчався в Чутівській середній школі, але українську мову не вивчав. З 1994 р. по 1996 р. навчався у Чутівському ПТУ № 55. В червні 2019 р. звернувся до завідувача ЧРС УДМС Коваленко О.Є. з проханням роз`яснити порядок отримання паспорта громадянина України чи іншого документу на право проживання в Україні. Вона надала йому роз`яснення стосовно отримання ним права на імміграцію в межах квоти як особи, яка має рідного брата - громадянина України, але умовою отримання даного дозволу є наявність паспорта громадянина Російської Федерації (далі - РФ), а тому він за її вказівкою звернувся до посольства РФ в Україні по питанню отримання паспорта громадянина РФ та 10.07.2019 отримав закордонний паспорт громадянина РФ. У листопаді 2019 р. позивач надав завідувачу ЧРС УДМС ОСОБА_2 документи, необхідні для отримання імміграційного дозволу (дозволу на проживання) та сплатив процедурні платежі. В березні 2020 р. він звернувся до завідувача ЧРС УДМС Коваленко О.Є. з питанням щодо стану оформлення документів, яка йому повідомила, що документи готуються, і він додатково провів сплату процедурних платежів. 05.07.2020 йому зателефонувала завідувач ЧРС УДМС ОСОБА_2 і повідомила про необхідність додатково сплатити 2 500 грн для легалізації свого проживання в Україні. В цей же день він звернувся до ЧРС УДМС із заявою про надання роз`яснення щодо вирішення його питання з отримання громадянства України. 16.07.2020 він за телефонним викликом з`явився до ЧРС УДМС, де відносно нього працівником ЧРС УДМС ОСОБА_3 був складений протокол ПР МПТ № 000678 за ст. 203 ч. 1 КУпАП. В подальшому рішенням суду від 22.01.2021 вищевказану постанову було визнано протиправною та скасовано. Однак далі 30.04.2022 він за телефонним викликом з`явився до ЧРС УДМС, де відносно нього працівником ЧРС УДМС ОСОБА_3 був складений протокол ПР МПТ № 000678 за ст. 203 ч. 1 КУпАП. Він не порушував законодавства України стосовно порядку перебування іноземців на території України, в його діях відсутня суб`єктивна сторона зазначеного адміністратвиного правопорушення, і його вимога про оформлення заяви про визнання особою, що потребує додаткового захисту та про видачу довідки про звернення за захистом в Україні не була виконана ОСОБА_2 , у зв`язку з чим вказану заяву він направив поштою.

Представник відповідача до суду подала відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі, обґрунтовуючи відзив тим, що позивач перебуває на території України без документів на право проживання/перебування в державі, чим порушує вимоги законодавства України, а тому 29.04.2020 відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП, який наступного дня був розглянутий завідувачем ЧРС УДМС Коваленко О.Є., яка винесла постанову від 30.04.2022 і наклала на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 550 грн. Постанова від 30.04.2020 винесена уповноваженою особою у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , який є громадянином РФ, порушив строк тимчасового перебування іноземцями на території України. При цьому позивач вважає, що законно перебуває на території України, оскільки у судовому порядку оскаржував рішення Чутівського сектору УДМС про притягнення до адміністратвиної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП від 16.07.2020, рішення про його примусове повернення від 21.07.2020, відмову у прийнятті заяви про надання дозволу на імміграцію. При цьому до повноважень органів ДМС відноситься вирішгення питання щодо обрахування та продовження строку перебування на території України, а сам позивач, який посилається на подання заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у встановленому законом порядку до органів ДМВС не звертався із заявою про надання притулку.

Представник позивача - адвокат Белей В.М. надав суду відповідь на відзив, в якому крім обставин, зазначених вище, вказав, що судовими рішеннями, які набрали законної сили та обов`язкові до виконання, прямо визначено, що строк перебування позивача в Україні необхідно обчислювати з 17.07.2020 року, проте через відверте нехтування рішеннями судів, що набрали законної сили, відповідач продовжує рахувати строк перебування в Україні з 1992 року.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомленими, представник позивача подав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі та участі позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала заяву про розгляд справи без її участі та просила врахувати відзив на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та позиція відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кадуй Вологодської області РФ.

З 1992 р. позивач проживає на території України в смт. Чутове Полтавської області.

ОСОБА_1 не отримував громадянство України та не мав громадянства інших держав, а був особою без громадянства, проти чого не заперечують сторони.

Вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 24.06.2019 ОСОБА_1 засуджений за ст.ст. 185 ч. 2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з 01.08.2019 перебував на обліку у Чутівському районному секторі філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області Державної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції України (далі - Чутівський РС ДУ "Центр пробації").

10.07.2019 ОСОБА_1 в посольстві РФ в Україні отримав паспорт громадянина РФ.

16.07.2020 ОСОБА_1 , на підставі ухвали Чутівського районного суду Полтавської області від 30.06.2020, знятий з обліку у Чутівському РС ДУ "Центр пробації" по закінченню іспитового строку.

29.04.2022 головним спеціалістом ЧРС УДМС Мордасовою О.О. відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення ПР МПТ № 001696 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 203 ч. 1 КУпАП.

30.04.2022 завідувачем ЧРС УДМС Коваленко О.Є. була винесена постанова, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 555 грн., в якій зазначено, що 29.04.2022 о 10 год 40 хв за адресою АДРЕСА_1 , виявлено факт порушення правил перебування в Україні громадянином РФ ОСОБА_1 , який останнього разу в`їхавши на територію України у 1992 р., скоїв кримінальне правопорушення 24.06.2019, засуджений до покарання у виді 2 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік та перебував на обліку Чутівського РС ДУ "Центр пробації" до 16.07.2020; проживає без документів на право проживання в Україні та немає діючого паспортного документа, місце скоєння правопорушення АДРЕСА_1 , чим порушив ч. 1, 3 ст. 3, ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених ч. 2 цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від 30 до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас згідно ч.ч. 1, 3 ст. 3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Статтею 9 вищевказаного закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

У п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150 "Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України", визначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС. Для продовження строку перебування на території України іноземець та особа без громадянства і приймаюча сторона разом із заявою подають вказані у п. 9 зазначеної постанові документи.

Як визначено у ст. 22 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, мають право у встановленому порядку вільно залишити територію України, крім випадків, встановлених законом. Виїзд з України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або кримінальна справа розглядається судом - до закінчення кримінального провадження; його засуджено за вчинення кримінального правопорушення - до відбування покарання або звільнення від покарання.

Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

За викладених обставин суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 паспорт громадянина РФ отримав 10.07.2019 в посольстві РФ в Україні, коли відбував призначене йому за вироком суду від 24.06.2019 покарання, і кордон України він не перетинав, а ст. 22 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" встановлена заборона виїзду з України іноземцю або особі без громадянства у разі його засудження за вчинення кримінального правопорушення - до відбування покарання або звільнення від покарання, та враховуючи те, що вироком суду від 24.06.2019 позивач був засуджений до покарання у виді позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, а 16.07.2020 був знятий з обліку по закінченню іспитового строку в уповноваженому органі з питань пробації - Чутівському РС ДУ "Центр пробації", а тому ОСОБА_1 має право тимчасово перебувати на території України не більше як 90 днів протягом 180 днів, і цей строк потрібно обчислювати з наступного дня після його зняття з обліку в уповноваженому органі з питань пробації - з 17.07.2020.

Згідно постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 22.07.2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 09.12.2020 р. № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12.03.2020 та станом на час розгляду справи в суді на території України установлений та діє карантин.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020, який діяв на час винесення постанови від 16.07.2020, установлено, що до іноземців та осіб без громадянства, які не змогли виїхати за межі України або не змогли звернутися до територіальних органів/підрозділів ДМС із заявою про продовження строку перебування на території України та/або про обмін посвідки на тимчасове/постійне проживання у зв`язку із введенням карантину, не застосовується адміністративна відповідальність за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, якщо такі порушення настали в період чи внаслідок встановлення карантину. Оформлення документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у період дії карантину здійснюється за місцем звернення особи.

В п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2020 № 259 "Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції на період установлення на всій території України карантину" установлено, що тимчасово, на період установлення на всій території України карантину та протягом 30 днів з дня його відміни, до іноземців та осіб без громадянства, які порушили законодавство у сфері міграції в частині недотримання ними строку перебування на території України чи оформлення, обміну посвідки на постійне або тимчасове проживання, якщо такі порушення настали в період або внаслідок установлення карантину, не застосовуються заходи адміністративного впливу; іноземці та особи без громадянства, які не змогли виїхати за межі України або в установленому порядку звернутися до територіальних органів/підрозділів ДМС із заявою про продовження строку перебування на території України та/або про оформлення, обмін посвідки на постійне або тимчасове проживання у зв`язку із установленням карантину, якщо строк звернення для оформлення таких документів настав у період установлення на всій території України карантину, у строк до 30 днів з дня відміни карантину звертаються в установленому порядку до територіальних органів/підрозділів ДМС для продовження строку перебування на території України чи оформлення, обміну посвідки на постійне або тимчасове проживання.

Таким чином, станом на 16.07.2020 законодавством було заборонено застосовувати адміністративне стягнення за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП. При цьому суд вказує, що в суть адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , фактично зазначається період саме до 16.07.2020, що, в свою чергу, суперечить вимогам чинного законодавства, зазначених вище.

Водночас суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 серпня 2022 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Таким чином, станом на дату складання простанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МПТ 001695 30.04.2022 року також було заборонено застосовувати адміністративне стягнення за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Суд, відповідно до приписів ст. 90 КАС України, оцінюючи докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин адміністративної справи, а також оцінючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надаючи оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотіпних доказів), що містяться у справі, а також керуючись критерієм доведеності "поза розумним сумнівом", який сформульований у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008 (заява № 16437/04, п. 43) та "Тихонов проти України" від 10.12.2015 (заява № 17969/09, п. 33), згідно з яким доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, приходить до висновку, що станом на 16.07.2020 позивач не порушив вимоги законодавства щодо строку тимчасового перебуванням іноземцями на території України, а тому суд прийшов до висновку про безпідставність інкримінованого даній особі правопорушення, що полягає в порушенні правил перебування в Україні в період до 16.07.2020 року.

Крім того, суд враховує, що рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 22.01.2021 року, яке набрало законної сили 01.03.2021 року, по справі №550/922/20 визнано протиправною та скасовано постанову завідувача сектору УДМС України в Полтавській області про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП на ОСОБА_1 .

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 22.01.2021 року, яке набрало законної сили 19.04.2021 року, по справі №550/944/20 визнано протиправним та скасовано рішення №3 Чутівського РС УДМС в Полтавській області від 21.07.2020 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина РФ ОСОБА_1 .

В подальшому 24.05.2021 року ОСОБА_1 подав заяву про надання дозволу на імміграцію у звязку з тим, що він є рідним братом громадянина України ОСОБА_4 , на що отримав лист від 24.06.2021 року про відмову в оформленні справи за вищевказаною заявою, оскільки заява була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року, яке набрало законної сили 02.02.2022 року, по справі №440/8240/21визнано протиправними дії посадових осіб Управління ДМС в Полтавській області та зобов`язано прийняти та розглянути заяву громадянина ОСОБА_1 про надання дозволу на імміграцію від 24.05.2021 року відповідно до Закону України «Про імміграцію». При цьому матеріали справи не містять доказів виконання зазначеного рішення суду.

Разом з тим, суд вважає необгрунтованим посилання на те, що законодавство з питань імміграції не містить інформації щодо строків повторного розгляду заяви від 24.05.2021 року, оскільки згідно положень ст. 13 Закону України « Про судоустрій і статусі суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Також суд вважає безпідставними інкримінований період вчинення зазначеного правопорушення з 1992 року, оскільки питання порушення правил перебування було врегульовано Постановою КМУ від 29.12.1995 №1074 « Про правила вїзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України та транзитного проїзду через її територію, яка втратила чинність на підставі вищевказаної Постанови КМУ №150 від 15.02.2012. При цьому станом на 1992 рік ОСОБА_1 був малолітньою особою і перетнув державний кордон України разом зі своєю матір`ю, що підтверджується матеріалами справи і не заперечується відповідачем.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 з 28.02.2022 року добровільно в умовах збройної агресії з боку РФ під час дії особливого періоду та воєнного стану здійснював контрольно-пропускний режим в адмінбудівлі Чутівської селищної ради та забезпечував охорону правопорудку на прилеглій території, що підтверджується довідкою Чутівської селищної ради №03-16/429 від 22.04.2022 року.

Таким чином, суд вважає, що починаючи з 16.07.2020 року ОСОБА_1 вжив усіх необхідних заходів, спрямованих на приведення у відповідність з вимогами чинного законодавства питання його законного перебування в Україні, у зв`язку чим постанова про накладення адміністративного стягнення ПН МПТ № 001695 від 30.04.2022 р. є необгрунтованою та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є законним, обгрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору, які підлягають стягнення з УДМС.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 5, 6, 9, 72-77, 90, 242-246, 251, 286 КАС України, ст.ст. 1, 9, 203, 222-2, 245, 251, 252, 280, 287, 288, 293 КУпАП, ст. 165 КВК України, ст. 22 Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови ПН МПТ № 001695 від 30.04.2022 р. про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову завідувача Чутівського районного сектора Управління державної міграційної служби України в Полтавській області Коваленко Олени Євгеніївни ПН МПТ № 001695 від 30.04.2022 р. про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2 555 грн. на ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління державної міграційної служби України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 496 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Копію рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів після складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, м. Полтава, вул. Пушкіна, 63, .

Суддя С. А. Оболєнська