Справа № 320/8133/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року № 320/8133/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м. Києві адміністративний позов Приватного підприємства «Пром Агро Рось» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «Пром Агро Рось» з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100500/2020/000008/2 від 05.08.2020, що винесене Київської митницею Держмитслужби; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийняті митної декларації митному оформленні впуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100500/2020/00063, що винесена Київською митницею Держмитслужби.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що відповідач безпідставно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки з наданих при митному оформленні документів можливо було чітко визначити дійсну митну вартість товарів, адже такі не мали неточностей та у повному обсязі розкривали її складові. Крім того, наголошено на помилковості застосування при визначенні митної вартості товару другорядного методу, без розкриття та обґрунтування неможливості застосування попередніх.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, судом зобов`язано відповідача подати належним чином завірену копію митної декларації UA100500/2020/864786 від 05.08.2020, яка була використана Київською митницею Держмитслужби, як джерело інформації для коригування митної вартості товарів при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів №UA100500/2020/000008/2 від 05.08.2020. Зобов`язано відповідача подати до суду належним чином оформлені докази, що стали підставами для прийняття спірного рішення № UA100500/2020/000008/2 від 05.08.2020, зокрема, але не обмежуючись цим, належним чином засвідчені копії у придатному для читання вигляді джерела інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, на які йде посилання у спірному рішенні.

05.11.2020 до суду від Київської митниці Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву, у якому, представник відповідача просить в задоволенні адміністративного позову відмовити, з урахуванням того, що за результатами розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, містять розбіжності. Відповідач вважає, що використані декларантом відомості не підтверджені документально, не визначені кількістю та достовірно.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 травня 2020 року між ПП «Пром Агро Рось» (покупець) та компанії ZHEJIANG POWERBELT CO., LTD було укладено контракт № 05/05-2020 (надалі контракт).

Відповідно до пункту 1.1 контракту, продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується купити товари на умовах поставки FOB Ningbo у відповідності до Інкотермс-2010. Попередня кількість, асортимент, ціни кожної поставки вказуються в Proforma Invoice. Асортимент, кількість та ціна товару, який фактично поставляється, вказується в Comercial Invoice, який є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання умов контракту, 05.05.2020 року продавцем було виставлено рахунок-проформу Proforma invoice № BPWXNP200505-03, відповідно до якого, попередня вартість партії товару, який поставляється у відповідності до даного рахунку/фактури становить 57199,34 долари США, також 20.06.2020 року продавцем було виставлено Comercial Invoice № POW20059-06 відповідно до якого, фактична вартість партії товару, яка поставляється становить 57174,67 доларів США.

На поставку товару позивачем було подано відповідачу електронну митну декларацій № UA100500/2020/864786, відповідно до якої, було ввезено наступні товари: Конвеєрна стрічка з вулканізованої гуми, армована тільки текстильним матеріалом, шириною менш як 800 мм, але не більш як 1200 мм: ЕР200 1000х3 ТК-200 3/1 100 кв.м РБ 100м-56б,669 кв.м; ЕР200 1000x4 ТК-200 4/2 100 кв.м РБ 100м-1600 кв.м; ЕР200 1000x5 ТК-200 5/2 100 кв.м РБ 100м-966,67 кв.м; ЕР200 1200x3 ТК-200 3/1 120 кв.м РБ 100м-680 кв.м; ЕР200 1200x4 ТК-200 5/2 120 кв.м РБ 100м-1040 кв.м; ЕР200 1200x5 ТК-200 5/2 120 кв.м РБ 100м-2320 кв.м; ЕР200 800x3 ТК-200 3/1 100 кв.м РБ 100м-1831,32 кв.м; ЕР200 800x4 ТК-200 4/2 80 кв.м РБ 100м-2560 кв.м; ЕР200 800x5 ТК-200 5/2 80 кв.м РБ 100м-1546,66 кв.м; ЕР 100 800x3 ТК-100 2/0 80 кв.м РБ 100м-346,67 кв.м; ЕР 100 800x3 ТК-100 2/0 80 кв.м РБ 96м-322,8 кв.м; ЕР100 800x4 ТК-100 2/0 80 кв.м РБ 100м-853,34 кв.м; ЕР 100 1000x3 ТК-100 3/1 100 кв.м РБ 100м-566,67 кв.м.

При виготовленні даної продукції використано регенерат. Використовується в цивільному господарстві та промисловості. Торгівельна марка відсутня. Виробник ZHEJIANG POWERBELT СО., LTD; Країна виробництва: CN.

Конвеєрна стрічка з вулканізованої гуми, армована тільки текстильним матеріалом, шириною менш як 800 мм.: ЕР200 400x4 ТК-200 4/2 40 кв.м РБ 100м-640 кв.м; ЕР200 500x3 ТК-200 5/2 50 кв.м РБ ЮОм-766,66 кв.м; ЕР200 500x4 ТК-200 4/2 50 кв.м РБ 100м-1200 кв.м;

ЕР200 600x5 ТК-200 5/2 60 кв.м РБ 100м-1160 кв.м; ЕР200 650x3 ТК-200 3/1 65 кв.м РБ 100м-1473,32 кв.м; ЕР200 650x4 ТК-200 4/2 65 кв.м РБ 100м-2600 кв.м; ЕР200 650x5 ТК-200 5/2 65 кв.м РБ ЮОм-1884,99 кв.м; ЕР200 650x4 ТК-200 4/2 65 кв.м РБ 100м DIN-Z 520 кв.м; ЕР200 650x5 ТК-200 5/2 65 кв.м РБ 100м DIN-Z 628.33 кв.м; ЕР 100 300x3 ТК-200 2/0 30 кв.м РБ 100м 260 кв.м;

При виготовленні даної продукції використано регенерат. Використовується в цивільному господарстві та промисловості. Торгівельна марка відсутня. Виробник ZHEJIANG POWERBELT СО., LTD; Країна виробництва: CN.

На підтвердження митної вартості вказаних вище товарів позивачем до митного оформлення разом з митною декларацією № UA100500/2020/864786 відповідно до вимог МК України подано наступні документи, а саме: лист № 59 від 27.07.2020 року; лист б/н від 20.06.2020 року; розшифровка маркування від 20.06.2020 року; сертифікат № 203326ВО/003258; декларація від 02.07.2020 року; копія митної декларації країни відправлення № 49636384 з перекладом українською мовою; платіжний документ № 0707 від 07.07.2020 року; платіжний документ № 0526 від 26.05.2020 року; рахунок-фактура (проформа-інвойс) № BPWXNP200505-03 від 05.05.2020 року; рахунок-фактура № POW20059-06 від 20.06.2020 року; коносамент 4359-0177-006.040 від 25.06.2020 року; міжнародна товарно-транспортна накладна № 2608; міжнародна товарно-транспортна накладна № 2887; рахунок-фактура №12023074 від 04.08.2020 року; довідка, що підтверджує вартість наданих транспортних послуг від 05.08.2020 року; прайс-лист виробника товару; контракт № 05/05-2020 від 05.05.2020 року; договір про надання послуг митного брокера № 14-06/17 від 14.06.2017 року; договір транспортного експедирування № КН 22SS від 01.02.2019 року; калькуляція до рахунку-фактури № POW20059-06.

Розглянувши подані ПП «Пром Агро Рось» документи для підтвердження заявленої у ЕМД № UA 100500/2020/864786 митної вартості, митний орган направив електронне повідомлення: враховуючи положення статей 8 та 9 Конституції України, статті 1 Митного кодексу України, статті 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року та рекомендацій представників Європейської Комісії щодо залучення Інструменту технічної допомоги та обміну інформацією (ТАІЕХ), орган доходів і зборів має право упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару та зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема: Положеннями п. 2.1 контракту від 05.05.2020 № 05/05-2020, згідно якого здійснюється поставка товару між продавцем (ZHEJIANG POWERBELT CO., LTD, КНР) та покупцем (ПП «Пром Агро Рось», Україна), далі - Контракт, визначено, що ціни на товар включають вартість експортного пакування па маркування. Відомості щодо включення до ціни товару інших витрат відсутні. Разом із тим, положеннями п. 1.1 Контракту передбачено постачання товару на умовах поставки FOB-Нінгбо. Відповідно до положень Інкотермс-2010, при умовах поставки FOB до обов`язків продавця належить здійснення експортного оформлення товару зі сплатою експортного мита та інших зборів, а також доставка в порт відвантаження і загрузка на борт. Однак, відомості про такі витрати або їх включення до ціни угоди не надано. Таким чином, є ймовірність не включення інших складових митної вартості. Обумовлена договором транспортного експедирування від 01.02.2019 № KH22FS заявка не надана. Таким чином, надані документи не підтверджують достовірність декларування витрат на транспортування. Відповідно до частини 2 статті 53 МК України, декларантом для підтвердження витрат по доставці товару до кордону України надаються перевізні (транспортні) документи, визначені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599: акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; заявка на здійснення послуг по доставці товарів; рахунок-фактура (інвойс) щодо транспортно-експедиційних послуг; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. В калькуляції виробника від 20.06.2020 по артикулу ЕР-200, ТК200РБ DIN-Z зазначено використання регенерату, як складової резини складає 335%. Копія митної декларації країни відправлення № 49636384 надана без урахування вимог статті 254 Митного кодексу України. З огляду на вищевикладене, відповідно ч.2 до ст. 58 МК України, з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. Керуючись вимогами ч. 2 та ч. 3 ст. 53, ст. ст. 54, 57 МК України, повідомлено декларанта про необхідність надання наступних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів: 1) обґрунтовані висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) заявку на перевезення згідно умов договору транспортного експедирування від 01.02.2019 № KH22FS; 4) експортну декларацію з урахуванням вимог статті 254 Митного кодексу України. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Повідомлення направлене також на виконання вимог ст. 57 Митного кодексу України.

Так, на виконання вказаного повідомлення митного органу, декларантом додатково було надіслано митному органу наступні документи: заявка № 10 від 27.05.2020 року (про узгодження додаткових умов транспортного обслуговування); платіжне доручення № 1612 від 05.08.2020 року на оплату послуг транспортування ; висновок за результатами цінового моніторингу № Ц-818 від 05.08.2020 року; калькуляція до рахунку-фактури № POW20059-06 в якій була виправлена описка в частині визначення частки регенерату який було використано при виробництві партії товару; переклад на українську мову митної декларації країни відправлення № 49636384; коносамент № NBKN091136 від 25.06.2020 року; лист № 1 від 05.08.2020 року.

Відповідач за результатом розгляду поданої митної декларації та доданих до неї документів відмовив у митному оформленні товару за заявленою митною вартістю. Відмову у митному оформленні вказаного вище товару відповідач затвердив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні впуску чи пропуску товарів, транспортних за комерційного призначення № UA 100500/2020/00063. Також, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100500/2020/000008/2 від 05.08.2020.

У п. 33 оскаржуваного рішення відповідачем зазначено наступне: «На виконання положень статей 52-55, 57, 58, 65, 335 Митного кодексу України, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 05.08.2020 UA00500/2020/864786 встановлено, що надані документи містять розбіжності та не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, зокрема: Положеннями п. 2.1 контракту від 05.05.2020 №05/05-2020, згідно якого здійснюється поставка товару між Продавцем (ZHEJIANG POWERBELT CO., LTD, КНР) та покупцем (ПП «Пром Агро Рось», Україна), визначено, що ціни на товар включають вартість експортного пакування та маркування. Відомості щодо включення до ціни товару інших витрат відсутні. Разом із тим, положеннями п. 1.1. Контракту, передбачено постачання товару на умовах поставки FOB-Нінгбо. Відповідно до положень Інкотермс-2010, при умовах поставки FOB до обов`язків продавця належить здійснення експортного оформлення товару зі сплатою експортного мита та інших зборів, а також доставка в порт відвантаження і загрузка на борт. Однак, відомості про такі витрати або їх включення до ціни угоди не надано. Таким чином, є ймовірність не включення інших складових митної вартості. Обумовлена договором транспортного експедирування від 01.02.2019 №KH22FS заявка не надана. Таким чином, надані документи не підтверджують достовірність декларування витрат на транспортування. Відповідно до частини 2 статті 53 МК України, декларантом для підтвердження витрат по доставці товару до кордону України надаються перевізні (транспортні) документи, визначені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599: акт виконаних робіт ( наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; заявка на здійснення по доставці товарів; рахунок-фактура ( інвойс) щодо транспортно-експедиційних послуг; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури. В калькуляції виробника від 20.06.2020 по артикулу ЕР-200, ТК200РБ DIN-Z зазначено використання регенерату, як складової резини складає 335%. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України, з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. З метою усунення виявлених розбіжностей та підтвердження числових складових митної вартості від декларанта було витребувано відповідно до вимог ч. 3 ст. 53, ст. ст. 54, 57 ч. 3 ст. 53, ст. 57 МК України додаткові документи згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні. Декларант надав документи не у повному обсязі, а надані додаткові документи не усувають раніше встановлених розбіжностей. Додатково наданий висновок Київської обласної ТПП від 05.08.2020 № Ц-818 прийнято до уваги митницею, але не може бути підставою для підтвердження митної вартості. У експертному висновку експертом проведений аналіз лише контрактної ціни товару на підставі інвойсу та контракту та не здійснено аналізу цін на світовому ринку на ідентичні та подібні товари. Експертом здійснено посилання на джерело інформації, а саме: цінова пропозиція компанії ZHEJIANG POWERBELT CO., LTD та інтернет ресурсу alibaba.com . Згідно зі статтею 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових та професійну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів). Відповідно до Раціонального стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2013 № 1440, оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього. У зв`язку з чим, наданий висновок підготовлений з порушенням вищезазначеного підходу, він не може однозначно засвідчувати обґрунтованість висновків, які в ньому наведені. Відсутність цінових пропозицій до висновку, а також жодних розрахунків, які б дали змогу впевнитись у достовірності , об`єктивності наведеної інформації наданий експертний висновок не містить . Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару , на який розраховується мито . або аналогічного товару і не повинна базуватись на вартості товару національного походження чи на довільній чи фіктивній вартості. Додатково надана заявка на перевезення вантажу містить відомості про адресу завантаження (ZHEJIANG, КНР), проте декларантом не надано документів щодо вартості доставки в порт відвантаження (Нінгбо), загрузки на борт та вартості здійснення експортного оформлення товару зі сплатою експортного мита та інших зборів.

Отже, згідно змісту оскаржуваного рішення, подані декларантом документи не містили належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України. У зв`язку з вищевикладеним, посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно до ч. 4 ст. 57 МК України. Жодних вимог у порядку ч. 6 ст. 55 МК України від декларанта не надходило. Відповідно до ст. 33 МК України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віддані, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються з відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Митним органом проведеного порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнями митної вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та з довідковою інформацією, та встановлено заниження заявленого рівня митної вартості, що суперечить поняттю дійсної вартості товару у розумінні статті VII Генеральної угод з тарифів та торгівлі (ГАТТ 1947). За результатами проведеного порівняння встановлено, що у митного органу наявна інформація щодо рівня митної вартості ідентичних товарів за вищими рівнями митної вартості. При визначенні митної вартості застосовано метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до статті 59 МК України. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: митна декларація від 02.06.2020 МША 100500/2020/863405; митну вартість скориговано на суму фактурної вартості відповідного артикулу та суму транспортних витрат (у розмірі 81545,31 грн., зазначених у довідці від 05.08.2020 № б/н, загальну вартість транспортних витрат розподілено пропорційно вазі нетто за митною декларацією); вартість товару № 1 «конвеєрна стрічка з вулканізованої гуми, армована тільки текстильним матеріалом шириною, не менш як 800мм., але не більш як 1200мм» згідно джерела інформації - 1,4822 дол. США/кг, вартість товару № 2 «конвеєрна стрічка з вулканізованої гуми, армована тільки текстильним матеріалом, шириною, менш як 800мм.» згідно джерела інформації -1,5153 дол. США/кг. Рішення винесено без урахування термінів, передбачених ст. 53 МК України, на письмове прохання суб`єкта ЗЕД. Декларант має право на випуск товарів у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

Позивач не погоджується з карткою відмови та рішенням про коригування митної вартості товарів, вважає їх необґрунтованими, протиправними та такими, що суперечить дійсним обставинам та підлягають скасуванню.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України, регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України, встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Слід зазначити, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений частиною другою статті 53 МК України. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до положень пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У частині третій статті 53 МК України, визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тож, з наведеного слідує, що, дійсно, митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості та він досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості.

Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Так, запитувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості можливо виключно у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, слід враховувати, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини шостої та сьомої статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, а додаткові документи, які надав декларант, не усунули сумнівів щодо достовірності відомостей про визначення митної вартості товарів, що і стало підставою для визначення митної вартості товару за резервним методом.

Проте, суд із такими доводами відповідача не погоджується із таких підстав.

Судом досліджено надані декларантом до митного оформлення документи, а саме, лист № 59 від 27.07.2020 року; лист б/н від 20.06.2020 року; розшифровка маркування від 20.06.2020 року; сертифікат № 203326ВО/003258; декларація від 02.07.2020 року; копія митної декларації країни відправлення № 49636384 з перекладом українською мовою; платіжний документ № 0707 від 07.07.2020 року; платіжний документ № 0526 від 26.05.2020 року; рахунок-фактура (проформа-інвойс) № BPWXNP200505-03 від 05.05.2020 року; рахунок-фактура № POW20059-06 від 20.06.2020 року; коносамент 4359-0177-006.040 від 25.06.2020 року; міжнародна товарно-транспортна накладна № 2608; міжнародна товарно-транспортна накладна № 2887; рахунок-фактура №12023074 від 04.08.2020 року; довідка, що підтверджує вартість наданих транспортних послуг від 05.08.2020 року; прайс-лист виробника товару; контракт № 05/05-2020 від 05.05.2020 року; договір про надання послуг митного брокера № 14-06/17 від 14.06.2017 року; договір транспортного експедирування № КН 22SS від 01.02.2019 року; калькуляція до рахунку-фактури № POW20059-06, а також, додатково надані заявку № 10 від 27.05.2020 року (про узгодження додаткових умов транспортного обслуговування); платіжне доручення № 1612 від 05.08.2020 року на оплату послуг транспортування; висновок за результатами цінового моніторингу № Ц-818 від 05.08.2020 року; калькуляція до рахунку-фактури № POW20059-06 в якій була виправлена описка в частині визначення частки регенерату який було використано при виробництві партії товару; переклад на українську мову митної декларації країни відправлення № 49636384; коносамент № NBKN091136 від 25.06.2020 року; лист № 1 від 05.08.2020 року.

Так, відповідач в оскаржуваному рішенні в пунктах 16 та 17 зазначив, що загальна сума за розрахунком (фактурна вартість) 57174,67 дол США, що еквівалентно 1590742,26 гривень, заявлені декларантом складові митної вартості (нарахування до ціни договору) 81545,31 гривня що сумарно становить 1672287,57 гривень, що відповідає вартості товару яка вказана позивачем у електронній митній декларації № UA100500/2020/864786. Слід звернути увагу на те, що до цієї вартості позивачем було включено вартість транспортування в сумі 81545,31 гривень, що спростовує висновок відповідача в частині недостовірності декларування витрат на транспортування.

Слід врахувати, що оскаржуване рішення містить в собі протиріччя, зокрема, відповідач стверджує про те, що обумовлена договором транспортного експедирування заявка не надана, а через декілька абзаців відповідач зазначає про те, що додатково надана заявка на перевезення вантажу містить відомості про адресу завантаження. Також, відповідач не взяв до уваги, що позивачем на заміну калькуляції до рахунку-фактури яка містила описку, а саме, в якій було зазначено, що частка регенерату становить 335,00%, була надана калькуляція в якій ця описка була усунута.

Крім того, за результатами розгляду додатково наданих позивачем документів, митний орган дійшов висновків, що висновок за результатами цінового моніторингу Київської обласної торгово-промислової палати № Ц-818 від 05.08.2020 про те, не може бути прийнятий до уваги.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до ч. 1 статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати України», саме торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних осіб експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно до частини 2 статті 11 вказаного Закону, методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України, митним органом не надано будь-яких доказів недостовірності чи спростування вказаного висновку .

Щодо доводів сторони відповідача про те, що надані декларантом документи не містять перекладу, суд зазначає, що по перше, вказане не було підставою для прийняття оскаржуваного рішення, по друге, як вбачається з матеріалів справи, здебільшого, документи надані до митного оформлення мають переклад, а митним органом не наведено тих, які не містять перекладу, проте є обов`язковими та вирішальними при визначенні митної вартості товару.

Суд критично ставиться до інших виявлених відповідачем недоліків у документах, наданих позивачем, та які не належать до документів, що підтверджують митну вартість товару, визначених ст. 53 МК України, адже виявлені недоліки не можуть спростовувати заявлений позивачем рівень митної вартості товару, який підтверджується наданими належними та допустимими доказами, що підтверджує вартість наданих транспортних послуг та не викликають у суду сумнівів у достовірності визначеної позивачем митної вартості товару.

Таким чином, наведеним спростовується твердження митного органу щодо наявності обґрунтованих сумнівів у правильності визначення заявленої митної вартості товару. Доводи позовної заяви в цій частині є обґрунтованими та знаходять своє підтвердження як нормативно так і документально, адже у відповідача була реальна можливість здійснити перевірку щодо повноти декларування складових митної вартості товарів, що імпортувалися позивачем саме на підставі наданих позивачем документів, перелік надання яких, був вичерпним.

Суд вважає, що документи, які були подані декларантом на підставі ч. 2 ст. 53 МК України, для митного оформлення, чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, і підтверджують ціну товарів, що підлягала сплаті покупцем на користь постачальника, тобто, дійсно, підтверджують митну вартість товарів за ціною контракту згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України, при цьому, відповідач не спростовує дійсність поданих до митного оформлення основних документів, достовірність і об`єктивність зазначених в них відомостей, не підтверджує належними наказами та аргументованими доводами наявність у документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Також, відповідач і не спростовує контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість їх перевірити. Відповідач під час розгляду даного спору так і не довів, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, тобто, його сумніви є необґрунтованими та суб`єктивними.

Тобто, відповідач мав врахувати та проаналізувати документи, в яких була наявна інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами за ціною угоди, прийнятої митним органом з дотриманням умов, що визначені у ст. 59 МК України.

Натомість, в обґрунтування застосування резервного методу визначення митної вартості, відповідач зазначив, що митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 МК України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях оцінюваного товару.

Суд наголошує на тому, що у самому рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 26.02.2019 у справі № 808/454/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 80129164) та від 19.06.2018 у справі № 826/6346/16 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 74819670).

Між тим, як вбачається з графи 33 оскаржуваного рішення, у ньому зазначено лише дату та номер вказаної митної декларацій, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та вмотивованим у контексті положень п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України. Невстановленим є те, за якими саме параметрами митним органом визначалась схожість характеристик позивача і ЕМД, взятою за основу відповідачем. Все це не відображено в оскаржуваному рішення про коригування митної вартості товарів. Дії відповідача щодо застосування резервного методу визначення митної вартості товару, без послідовного застосування попередніх п`яти методів та без обґрунтування неможливості їх застосування є протиправними та є самостійною підставою для скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Суд, не заперечуючи права митного органу упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, вказує на те, що для цього відповідач має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України, як наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наводячи обставини неподання таких, а також інші обставини, відповідач жодним чином не розкриває те, яким саме чином дані обставини та чинники впливають на митну вартість товару.

Тож, наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

На підставі досліджених письмових доказів, суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Отже, підстави вважати, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, відсутні. Також, є протиправною та підлягає скасуванню і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100500/2020/00063, що винесена Київською митницею Держмитслужби.

Згідно з приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження під час розгляду спору, а тому, підлягають задоволенню. Доводи відповідача не спростовують встановлену під час розгляду справи відсутність достатніх підстав для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові виграти, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства «Пром Агро Рось» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийняті митної декларації митному оформленні впуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100500/2020/00063, що винесена Київською митницею Держмитслужби.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100500/2020/000008/2 від 05.08.2020, що винесене Київської митницею Держмитслужби.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Київської митниці Держмитслужби () на користь Приватного підприємства «Пром Агро Рось» () судовий збір у розмірі 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні).

Позивач: Приватне підприємство «Пром Агро Рось» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Вернадського 4 кв. 296)

Відповідач: Київська митниця Держмитслужби (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела 8-а)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

повний текст рішення складено 17.06.2022

Суддя Панченко Н.Д.