Справа № 500/8673/21
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/8673/21

13 червня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Пилипенко О.Д.

представника позивача: Люпи П.В.;

представника відповідача: Андрійовського В.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бережанського відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Бережанського відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Бережанського відділу Державної міграційної служби України в Тернопільській області від 30 вересня 2021 року №14 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, виданого 26 квітня 2012 року громадянину Республіки Польща ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати протиправним та скасувати рішення Бережанського відділу Державної міграційної служби України в Тернопільській області від 30 вересня 2021 року №14 про скасування посвідки на постійне місце проживання в Україні, серії НОМЕР_1 , виданої 20.05.2016 року громадянину Республіки Польща ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати Бережанський відділ Державної міграційної служби України в Тернопільській області здійснити видачу довідки на постійне місце проживання в Україні громадянину Республіки Польща ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 є громадянином Польської Республіки. 06 вересня 2003 року позивач уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_3 . 26 квітня 2012 року, після проведення всіх перевірок та зібрання необхідних документів, сектором громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Бережанського РВ МВС України в Тернопільській області позивачу було видано посвідку на постійне проживання в Україні та зареєстровано в АДРЕСА_1 у житлі його дружини. 20 квітня 2016 року позивачу було видано нову посвідку на постійне проживання в Україні.

10 листопада 2021 року, поштовим відправленням, позивачу було надіслано рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну яке датоване 30 вересня 2021 року №14. В ньому зазначено що на підставі пункту 3 абзацу 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію" позивачу скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий 26 квітня 2012 року. Також зазначено, що видана 20.05.2016 посвідка на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 , скасована відповідно до вимог підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне місце проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №321.

Підставою для наведеного слугували правопорушення, за якими ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до відповідальності за законодавством України про адміністративні правопорушення.

Позивач вказує, що не вчиняв жодних протиправних дій на території України з метою створення загрози національній безпеці України, громадському порядку в Україні, а також жодним чином не порушував прав і законних інтересів громадян України і тому вважає, що законних підстав для скасування дозволу на імміграцію в Україну та вилучення посвідки на постійне проживання в Україні немає.

Ухвалою судді від 06.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

20.12.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що статтею 12 Закону України "Про імміграцію" визначено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо, зокрема, дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні.

14.09.2021 до Бережанського відділу УДМС у Тернопільській області надійшло обґрунтоване подання за вих. №9620/101/01/2021 від 13.09.2021 заступника начальника ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області із зазначенням підстав для скасування дозволу на імміграцію в Україну, передбачених ст.12 Закону, громадянину Республіки Польща ОСОБА_2 , оскільки його дії становлять загрозу національній безпеці, громадському порядку в Україні, що стало підставою для відповідного звернення до територіального підрозділу ДМС.

Зокрема було вказано про правопорушення, за якими громадянина Республіки Польща ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до відповідальності за законодавством України про адміністративні правопорушення. Тобто, загроза національній безпеці, громадському порядку в Україні встановлена відповідним органом (ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області).

Беручи до уваги наведене, а також у зв`язку із систематичним порушенням вимог діючого законодавства України, заступник начальника ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області просив прийняти рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Польща ОСОБА_2 .

З огляду на зазначене, Бережанський відділ УДМС у Тернопільській області, керуючись нормами чинного законодавства, зокрема Законами України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, Про імміграцію, Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1983 від 26.12.2002, належним чином відреагувало на наявність порушень з боку громадянина Республіки Польща ОСОБА_2 .

Ухвалами суду від 05.01.2022, 24.01.2022 розгляд справи відкладено.

Ухвалою суду від 07.02.2022 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Відділ поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області. Розгляд справи відкладено.

Ухвалою суду від 23.02.2022 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 593/156/22.

Ухвалою суду від 02.06.2022 провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, про дату, час та місце розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином Польської Республіки, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 виданим 23.09.2018 терміном дії до 21.09.2028, ОСОБА_4 (аркуш справи 5).

06.09.2003 укладено шлюб між ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб №128/2003, виданим 06.09.2003 відділом РАЦС у Пішу, Воєводство Вармінсько-Мазурське, Республіка Польща (аркуш справи 8).

07.02.2012 громадянин Республіки Польща ОСОБА_2 звернувся із заявою до СГІРФО Бережанського РВ УМВС України в Тернопільській області про надання дозволу на імміграцію в Україну, оскільки перебував у шлюбі з громадянкою України понад два роки (аркуші справи 37-38).

26.04.2012 СГІРФО Бережанським РВ УМВС у Тернопільській області прийнято рішення про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Польща ОСОБА_2 (аркуші справи 40-41).

27.04.2012 громадянин Республіки Польща ОСОБА_2 документований посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_3 , терміном дії безстроково. 20.05.2016 обміняв посвідку на постійне проживання в Україні та отримав нову посвідку серії НОМЕР_1 , видану органом 6101 (аркуш справи 10).

Місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

14.09.2021 до Бережанського відділу УДМС у Тернопільській області надійшло подання за вих. №9620/101/01/2021 від 13.09.2021 заступника начальника ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області із зазначенням підстав для скасування дозволу на імміграцію в Україну, передбачених ст.12 Закону, громадянину Республіки Польща ОСОБА_2 , оскільки його дії становлять загрозу національній безпеці і громадському порядку в Україні (аркуші справи 43-44).

Так в даному поданні зазначено, що в ході профілактичного відпрацювання м.Бережани з метою попередження та недопущення проявам етнічної злочинності в регіоні, працівниками СКП, СПД та Бережанського РС УДМС в Тернопільській області встановлено, що громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 систематично вчиняє протиправні дії всупереч чинному законодавству України, які створюють загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні.

Зазначено правопорушення законодавства по яких приймалися рішення, а саме:

постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 14.06.2018 у справі №593/885/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді 7 діб арешту;

постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 18.06.2018 у справі №593/901/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн;

постановами Бережанського районного суду Тернопільської області від 25.06.2018 у справі №593/956/18, №593/957/18, №593/969/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП, ч.2 ст. 173-2 КУпАП та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, і на підставі ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді 15 діб арешту;

постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 16.12.2019 у справі №593/1627/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн;

постановою по справі про адміністративне правопорушення №086305 від 10.09.2021 ДОП ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області Могільскі Ярослава притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 182 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн;

також ОСОБА_2 неодноразово порушував ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126, ч.1 ст.126 КУпАП.

Окрім того, працівниками Національної поліції України проведено перевірку, згідно до Закону України Про звернення громадян, а саме:

за зверненням ОСОБА_6 відносно ОСОБА_1 про вчинення ним неправомірних дій. Матеріали зареєстровано в Журналі єдиного обліку повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (ЄО) ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області за №2977 від 20.08.2021;

за зверненням ОСОБА_6 відносно ОСОБА_1 про вчинення ним неправомірних дій. Матеріали зареєстровано в Журналі єдиного обліку повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (ЄО) ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області за №3175 від 07.09.2021.

Згідно до інформації з Єдиного реєстру боржників, ОСОБА_2 значиться як боржник по наступних виконавчих провадженнях: №61019857, №61378154, №61502944 та №64476629.

Беручи до уваги наведене, а також у зв`язку із систематичним порушенням вимог діючого законодавства України, заступник начальника ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області просив прийняти рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Польща ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного вище, Бережанським відділом УДМС у Тернопільській області підготовлено висновок про скасування дозволу па імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Республіки Польща ОСОБА_2 від 30.09.2021 (аркуші справи 61-64).

Також, 30.09.2021 прийнято рішення №14 про те, що громадянину Республіки Польща ОСОБА_2 на підставі пункту 3 абзацу 1 статті 12 Закону України Про імміграцію скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий 26 квітня 2012 року.

Крім того, у даному рішенні вказано, що видана 20.05.2016 посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 , органом 6101, скасована відповідно до вимог підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321 (аркуш справи 65).

Також судом встановлено, що 28 лютого 2022 року ОСОБА_2 виїхав за межі України (аркуш справи 122).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Суд зазначає, що спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про імміграцію" від 07 червня 2001 року № 2491-III (далі - Закон України "Про імміграцію") та Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Статтею 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ст.1 Закону України "Про імміграцію" імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання;

іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

У відповідності до п.3 абз.2 ст.6 Закону України "Про імміграцію", центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, організовує роботу з прийняття рішень про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видання копій цих рішень особам, яких вони стосуються.

Відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №360, Державна міграційна служба України (далі - ДМС) є центральним органом виконавчої влади, основним завданням якої є реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, та яка здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

УДМС у Тернопільській області є територіальним органом ДМС України. Основними завданнями УДМС у Тернопільській області є реалізація на території Тернопільської області державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, крім біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту.

УДМС у Тернопільській області здійснює свої повноваження на території Тернопільської області безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні підрозділи, одним із яких є Бережанський відділ.

Статтею 4 Закону України "Про імміграцію" визначено, що дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції та поза квотою імміграції.

Пунктом 1 ч.3 ст.4 Закону України "Про імміграцію" встановлено, що дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України.

Процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну, поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію, визначено Порядком провадження за заявами про падання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 №1983 із змінами (далі - Порядок).

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку, в редакції чинній на момент звернення позивача із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну, передбачено, що територіальні підрозділи ДМС приймають рішення за заявами про надання дозволу на імміграцію стосовно іммігрантів, які на законних підставах перебувають на території України і є іммігрантами позаквотової категорії (крім іммігрантів, стосовно яких рішення приймає ДМС), зокрема, щодо одного з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітей і батьків громадян України. Аналогічні положення містяться і у чинній на даний час редакції Порядку.

Як зазначалося вище, 26 квітня 2012 року, після проведення всіх перевірок та зібрання необхідних документів, сектором громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Бережанського РВ МВС України в Тернопільській області позивачу було видано посвідку на постійне проживання в Україні та зареєстровано в АДРЕСА_1 у житлі його дружини. 20 квітня 2016 року позивачу було видано нову посвідку на постійне проживання в Україні.

Статтею 12 Закону України Про імміграцію встановлено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо:

1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність;

2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили;

3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні;

4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України;

5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

6) в інших випадках, передбачених законами України.

Як встановлено судом, позивач неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення.

Так, протягом 2018 року позивача за вчинення насильства в сім`ї психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_7 :

постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 14.06.2018 у справі №593/885/18 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді 7 діб арешту;

постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 18.06.2018 у справі №593/901/18 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн;

постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 25.06.2018 у справі №593/956/18, №593/957/18, №593/969/18 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП, ч.2 ст. 173-2 КУпАП та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, і на підставі ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді 15 діб арешту.

У 2019 за вчинення домашнього насильства позивача постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 16.12.2019 у справі №593/1627/19 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

У 2021 постановою по справі про адміністративне правопорушення №086305 від 10.09.2021 ДОП ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області Могільскі Ярослава притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 182 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Крім того у 2021, працівниками Національної поліції України проводилися перевірка за зверненням ОСОБА_6 відносно ОСОБА_1 про вчинення ним неправомірних дій. Матеріали зареєстровано в Журналі єдиного обліку повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (ЄО) ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області за №2977 від 20.08.2021.

Згідно довідки від 26.08.2021 про результати проведення розгляду заяви ОСОБА_6 при неодноразових перевірках ОСОБА_1 по місцю проживання відсутній і при встановленні місця перебування його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП (аркуш справи 53).

В постанові від 20 травня 2021 у справі № 683/37/19 Верховний Суд зазначив, що під громадським порядком слід розуміти суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також морально-етичних засад, звичаїв, традицій та інших поза юридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Щодо посилання представника позивача на статтю 39 КУпАП, відповідно до якої якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню, суд зазначає, що вказана стаття стосується строку, після закінчення якого особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню, що є кваліфікуючою ознакою та має наслідком встановлення більш суворого стягнення за вчинення аналогічного правопорушення. Однак ця норма КУпАП не скасовує факт вчинення адміністративного правопорушення і не спростовує доводів відповідача, що дії позивача становлять загрозу громадському порядку в Україні.

Суд також звертає увагу на те, що позивач у 2021 році двічі вчиняв адміністративні правопорушення, які загрожують громадському порядку, що підтверджується постановою по справі про адміністративне правопорушення №086305 від 10.09.2021 ДОП ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області та довідкою ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області від 26.08.2021 року.

Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_2 неодноразово порушував ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126, ч.1 ст.126 КУпАП.

З наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 систематично вчиняв дії, що загрожують громадському порядку.

Згідно до п. 21-24 Порядку, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію (п.21 Порядку).

Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону, що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу (п.22 Порядку).

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону. Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі (п.24 Порядку).

За змістом п.п.1 п.64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321 із змінами (далі - Порядок оформлення), посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до ст.12 Закону України Про імміграцію.

У відповідності до п.п.4 п.72 Порядку оформлення, посвідка вилучається, визнається недійсною та знищується у разі скасування посвідки.

Як слідує із матеріалів справи посадовими особами територіального підрозділу ДМС вживались заходи щодо запрошення ОСОБА_2 до Бережанського відділу УДМС у Тернопільській області для надання пояснень по матеріалах про скасування дозволу на імміграцію в Україну шляхом виїзду 24.09.2021 та 30.09.2021 за зареєстрованим місцем проживання позивача, а саме: АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_2 був відсутній, що підтверджується відповідними актами перевірки особи за місцем проживання (аркуші справи 59-60).

За систематичне порушення позивачем законодавства України та притягнень до адміністративної відповідальності, Бережанським відділом УДМС у Тернопільській області, підготовлено висновок від 30.09.2021 про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Республіки Польща ОСОБА_2 , і прийнято рішення №14 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Польща ОСОБА_2 , яке було надіслано позивачу засобами поштового зв`язку за супровідним листом №6129-554/6129.1-21 від 02.10.2021 (аркуш справи 66).

Окрім того 06.10.2021 посадові особи територіального підрозділу ДМС спільно із працівником Національної поліції України прибули за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 , для вручення йому повідомлення про прийняте 30.09.2021 Бережанським відділом УДМС у Тернопільській області рішення №14 про скасування дозволу на імміграцію в Україну і вилучення у нього посвідки на постійне проживання.

Як слідує з акта від 06.10.2021, громадянин Республіки Польща ОСОБА_2 здав свою посвідку на постійне проживання для іноземців, але від підпису про отримання повідомлення про прийняте 30.09.2021 Бережанським відділом УДМС у Тернопільській області рішення №14 про скасування дозволу на імміграцію в Україну та про те, що він повідомлений про зобов`язання протягом місяця з дня отримання копії цього рішення виїхати з України, відмовився (аркуш справи 67).

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи спірне рішення №14 вiд 30.09.2021 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Польща ОСОБА_2 , діяв в межах відповідних приписів чинного законодавства, натомість позивач в ході розгляду даної справи не спростував доводів відповідача про те, що його дії (систематичне порушення законодавства України та неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності) становлять загрозу громадському порядку в Україні.

Крім того, суд зауважує, що позивач 28.02.2022 покинув територію України та виїхав на територію Республіки Польща, тим самим добровільно виконавши рішення №14 вiд 30.09.2021 року.

Решта доводів та заперечень, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Бережанського відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 30 вересня 2021 року № 14 та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16 червня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач:

- Бережанський відділ Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Ст. Бандери, 8, м. Бережани, Тернопільський район, Тернопільська область,47501 );

третя особа:

- Відділ поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. С.Бандери, 8, м. Бережани, Тернопільський район, Тернопільська область, 47501, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.