Справа № 480/4203/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 р. Справа № 480/4203/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Спаскіна О.А. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Чумак Оксани Костянтинівни на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 (головуючий суддя І інстанції: А.Б. Діска) по справі № 480/4203/21

за позовом ОСОБА_1

до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

про визнання відмови протиправною, стягнення індексації грошового забезпечення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Чумак О.К. звернулася до суду з позовом, в якому, з урахування уточненного позову просила:

- визнати протиправною відмову Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не нарахування та невиплати їй індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008 року за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року.

- стягнути з Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на її користь індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008 року, за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в загальній сумі 83 591,21 грн.

-зобов`язати Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - з 01.01.2016 по 28.02.2018 року (а.с. 41-42).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Зобов`язано Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити Чумак О.К. індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 01.01.2016 по 28.02.2018.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо застосування базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 - січень 2008 року, нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати, індексації, позивач оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення суду ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається те, що судом не обрано базовий місяць для обчислення індексу споживчих цін січень 2008 року, а отже спосіб захисту порушеного права позивача є неефективним і не призведе до реального відновлення прав позивача.

Просить урахувати, що у листі Міністерства соціальної політики України від 29.12.2017 №122/0/66-17 зазначено, що посадові оклади військовослужбовців востаннє підвищувались у січні 2008 року.

Зазначає про правову позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 30 червня 2020 року по справі №380/2597/20, не враховану судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення.

Вважає, що має право на компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, у зв`язку з чим вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставин справи.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 без змін.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України , суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, дослідив докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Чумак О.К. з 13.08.2014 по 24.01.2019 року проходила військову службу у Сумському обласному військовому комісаріаті (а.с. 21)

Наказом Військового комісара Сумського обласного військового комісаріату (по стройовій частині) №18 від 24.01.2019 року старшого солдата Чумак О.К. виключено зі списків особового складу, усіх видів забезпечення Сумського обласного військового комісаріату (а.с. 25).

Під час проходження військової служби відповідачем не було проведено нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018р.

Позивач звернулася до відповідача з заявою щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 по лютий 2018 з урахуванням базового місяця - січень 2008р. (а.с. 28-30)

Листом №5/411 від 07.05.2021 відповідач повідомив, що індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. З посиланням на роз`яснення директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 року №248/1485 зазначено, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року - лютому 2018 року у Міністерства оборони не було (а.с. 31).

Не погодившись із вказаною бездіяльністю відповідача з приводу ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, позивач звернула з цим позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 відповідно до вимог законодавства є протиправною, а тому обтяжив владного суб`єкта обов`язком нарахувати та виплатити спірну індексацію за вказаний період.

Разом з тим, суд першої інстанції, зазначив про передчасність вирішення питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації, оскільки саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення і у цій частині права позивача ще не порушені, відмовив у задоволенні позовних вимог щодо застосування базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 - січень 2008 року.

З мотивів передчасності суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати компенсації у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закон №2011-XII).

Положеннями статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З аналізу положень Закону №2011-XII та Закону №1282-ХІІ убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити Чумак О.К. індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 01.01.2016 по 28.02.2018 року.

Стосовно дискреційних повноважень колегія суддів зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Повноваження ж державних органів щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.

Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Згідно з пунктом 10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави Суду дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 указаної Постанови вона набрала чинності з 01 січня 2008 року.

З січня 2008 року по 28 лютого 2018 року посадовий оклад позивача не змінювався.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01 березня 2018 року.

Отже, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 по 28 лютого 2018 року.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 26.01.2022 року у справі №400/1118/21.

Відповідно до ч.5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Натомість, суд першої інстанції зазначених обставин не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку щодо передчаності позовних вимог щодо застосування базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 - січень 2008 року.

Посилання в апеляційній скарзі на правовий висновок Верховного Суду, викладений в ухвалі від 30 червня 2020 року по справі №380/2597/20, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такий стосується стадії відкриття касаційного провадження, а згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання позивача на лист Міністерства соціальної політики України від 29.12.2017 №122/0/66-17 не заслуговує на увагу (є недоречним), оскільки листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині дискреційних повноважень щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення позивача, а тому рішення суду в цій частині відмови позову підлягає скасуванню, з прийняттям нового про зобов`язання Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки застосувати січень 2008 для обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року Чумак Оксани Костянтинівни.

Щодо нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі по тексту - Закон № 2050-III) від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону № 2050-III).

Статтею 3 Закону № 2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Враховуючи, що позивачу не був нарахований та виплачений дохід у вигляді індексації грошового забезпечення, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018р.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 11.12.2020 по справі № 200/10820/19-а, від 04.03.2021 по справі № 520/34/17.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В іншій частині доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Зважаючи на положення статті 139 КАС України, питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чумак Оксани Костянтинівни - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 по справі № 480/4203/21 - в частині відмови у задоволенні позову - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки застосувати січень 2008 для обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року Чумак Оксани Костянтинівни.

В іншій частині відмови в позові рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 по справі № 480/4203/2021 - залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді О.А. Спаскін Я.В. П`янова