Справа № 160/24868/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Техагропром» до відповідача 1 Державної податкової служби України до відповідача 2 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-
08.12.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХАРМАПРОМ» до відповідача 1 Державної податкової служби України, відповідача 2 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, поданий адвокатом Шашликовим Д.Г., у якому позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивачем у відповідності до чинних положень ПК України подано на реєстрацію податкову накладну № 99 від 22.12.2020 року на суму ПДВ - 48 000,82 грн.
Користуючись наданим правом, ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» подало до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (Відповідач-2) пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній № 2 від 06.11.2020 року.
Згідно рішення № 2945990/42191778 від 05.08.2021 року комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відмовлено ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» у реєстрації податкової накладної № 99 від 22.12.2020 року на підставі: «ненаданням платником податку копій документів: розрахункових документів та / або банківських виписок з особових рахунків. Додаткова інформація: порушено вимоги абз. Б п. 187.1 ст. 187 ПКУ щодо дати виникнення податкових зобов`язань: видаткова накладна 22.12.2020, товарно-транспортна накладна 23.12.2020».
Вважаємо, що комісія Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних при прийнятті рішення № 2945990/42191778 від 05.08.2021 року не врахувала доданих до повідомлення пояснень та документів, які підтверджують реальність фінансово-господарських операцій, у зв`язку з чим дійшла безпідставних висновків про відмову у реєстрації податкової накладної податкової накладної № 99 від 22.12.2020 року.
Із рішенням комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2945990/42191778 від 05.08.2021 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 99 від 22.12.2020 року не погоджуємося у повному обсязі, вважаємо його необґрунтованим, протиправним та прийнятим з порушенням Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 «Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», а тому це рішення підлягає скасуванню.
У пункті 11 Порядку №1165: «пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації».
Тобто вказане речення опосередковано зобов`язує контролюючий орган визначити конкретний перелік необхідних документів, які платник податку повинен подати разом із поясненнями для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної з урахуванням специфіки господарської операції.
Отже, контролюючий орган має зажадати від платника податку документів та пояснень на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях / документах.
За своєю суттю подання копій документів та пояснень відносно господарської операції до контролюючого органу є формою захисту права платника податків на реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.
Вищевказане свідчить про запровадження непрозорого механізму захисту права на реєстрацію податкових накладних, що виражається у відсутності зазначення контролюючим органом конкретного переліку документів, які вимагаються та етапу відносно якого необхідно подати пояснення, що тягне за собою наслідком - відмову у реєстрації податкової накладної.
Такі дії контролюючого органу перешкоджають ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» на самостійний належний захист свого права на реєстрацію податкової накладної шляхом подання необхідних (визначених контролюючим органом) копій документів та пояснень, що є очевидним порушенням, а тому прийняте рішення № 2945990/42191778 від 05.08.2021 року за таких обставин є протиправним та підлягає скасуванню.
Так користуючись наданим правом ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» надало копії документів та пояснення, які вважали достатніми та такими, що підтверджують зазначену інформацію у податковій накладній № 99 від 22.12.2020 року.
Таким чином відмова у реєстрації податкової накладної № 99 від 22.12.2020 року з причини не ненадання «розрахункових документів та / або банківських виписок з особових рахунків. Додаткова інформація: порушено вимоги абз. Б п. 187.1 ст. 187 ПКУ щодо дати виникнення податкових зобов`язань: видаткова накладна 22.12.2020, товаро-транспортна накладна 23.12.2020», що оформлена рішенням комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2945990/42191778 від 05.08.2021 року є необґрунтованою, протиправною, а тому рішення підлягає скасуванню.
Крім того, контролюючий орган при прийнятті оспорюваного рішення №2945990/42191778 від 05.08.2021 року про відмову ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» у реєстрації податкової накладної № 99 від 22.12.2020 року зазначаючи як одну із підстав такої відмови «Додаткова інформація: порушено вимоги абз. Б п. 187.1 ст. 187 ПКУ щодо дати виникнення податкових зобов`язань: видаткова накладна 22.12.2020, товарно-транспортна накладна 23.12.2020».
Позивач вважає, що таке твердження контролюючого органу є помилковим та не відповідає дійсності, адже контролюючому органу були надані всі необхідні первинні документи підтверджуючі дату здійснення даної господарської операції, зокрема дату відвантаження товару тобто дату фактичної передачі товару від Постачальника до Покупця, а саме датою 22.10.2020. Щодо Товарно-транспортної накладної №Р99, то її ж фактично було складено цією ж датою «22.12.2020 року», однак в процесі її оформлення представниками сторін було допущено технічну описку та відповідно зазначено дату її складення «23 грудня 2020 року».
Також окремим абзацом ч. 2 статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено: «Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Крім того законодавством України передбачено можливість виправлення помилок в первинних документах.
ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» надало всі необхідні документи в тому числі і первинні документи контролюючому органу в підтвердження реальності факту здійснення господарської операції в рамках укладеного договору з АТ «Українська залізниця».
З огляду на відсутність вимог контролюючого органу про надання конкретного переліку документів, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не відповідає критерію обґрунтованості.
З урахуванням викладеного вбачається, що контролюючим органом допущено процесуальні порушення Порядків №520, №1165 та обрано упереджене ставлення до ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» з метою недопущення реєстрації податкової накладної № 99 від 22.12.2020 року. Таким чином жодної підстави для відмови у реєстрації податкової накладної № 99 від 22.12.2020 року - не було, а тому рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2945990/42191778 від 05.08.2021 року є протиправним та підлягає скасуванню.
Вказану ухвалу направлено представникові позивача справи засобами телекомунікаційного зв`язку 14.12.2021, відповідно до наявної в матеріалах справи розписки представником відповідача-2 отримано особисто 16.12.2021 разом з копією позовної заяви. Тобто, строк на подання відзиву відповідачем-2 до 31.12.2021. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію зазначеної ухвали разом з копією позовної заяви отримано відповідачем-1 20.12.2022, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву відповідачем-1 до 04.01.2022.
11.01.2022 до суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області шляхом поштового зв`язку надійшов відзив на позову заяву від 28.12.2021, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Комісією за результатами розгляду пояснень та документів, наданих ТОВ "ТЕХАРМАПРОМ" з повідомленням №3 від 02.08.2021, винесено рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 22.12.2020 №99 з наступних причин.
Відповідно до вимог пункту 5 Наказу МФУ від 12.12.2019 №520 «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, зокрема, може включати: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні.
За результатами розгляду наданих документів було встановлено, що підприємством було порушено вимоги абз. б п. 187.1 ст.187 ПКУ щодо дати виникнення податкових-зобов`язань: видаткова накладна 22.12.2020, товаро-транспортна накладна 23.12.2020.
Таким чином, TOB "ТЕХАРМАПРОМ" (код 42191778) не надано, в достатній кількості, підтверджуючі документи на підставі яких Комісією можливо було б зробити висновок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної від 22.12.2020 №99 в ЄРПН.
ТОВ "ТЕХАРМАПРОМ" (код 42191778) віднесено до переліку ризикових СГ.
Платник податку є обізнаним з тим, які первинні документи ним було складено, і які в силу вимог Закону №996 підтверджують факт господарської операції.
Вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні є неправомірними, оскільки повноваження ДПС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією відповідного органу, без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є передчасними.
11.01.2022 до суду від Державної податкової служби України шляхом поштового зв`язку надійшов відзив на позову заяву від 28.12.2021, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні є неправомірними, оскільки повноваження ДПС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією відповідного органу, без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є передчасними.
13.01.2022 до суду від представника позивача шляхом електронного зв`язку надійшли відповіді на відзиви відповідачів з обґрунтуваннями аналогічними наведеним у позовній заяві.
10.02.2022 до суду від представника позивача шляхом електронного зв`язку надійшла заява про підтвердження витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами.
Правом на надання заперечень на відповідь на відзив відповідачі не скористались.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та на підставі вищевказаних норм, суд ухвалив розглянути справу по суті за наявними в ній доказами.
За правилами ст.262 КАС України адміністративна справа мала бути розглянута до 11.02.2022, проте у зв`язку з перебуванням головуючого судді Юхно І.В. з 07.02.2022 по 21.02.2022 у відпустці, суд розглядає справу по суті відповідно до ч.6 ст.120 КАС України в перший день 22.02.2022.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності підприємства є: основні 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; інші 28.14 Виробництво інших кранів і клапанів; 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у.; 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткованням, суднами та літаками; 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 25.50 Кування, пресування, штампування, профілювання; порошкова металургія; 32.99 Виробництво іншої продукції, н.в.і.у.; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 14.12 Виробництво робочого одягу.
01.07.2018 року ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» зареєстроване як платник податку на додану вартість.
Відповідно до договору оренди транспортного засобу №01042020/1 від 01.04.2020 року, укладеного між ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» та ФОП ОСОБА_2 , та акту приймання-передачі транспортного засобу ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» передано в оренду транспортний засіб: MERCEDES-BENZ SPRINTER 213 CDI, 2008 року випуску, д/з НОМЕР_1 , строком на 1 р.; договору оренди транспортного засобу №1005/1 від 10.05.2020 року, укладеного між ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» та ФОП ОСОБА_2 , та акту приймання-передачі транспортного засобу ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» передано в оренду транспортний засіб: HONDA HR-V, 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , строком на 3 роки, до 31 травня 2023 року.
У відповідності до обов`язків визначених Договором, ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» поставило до Замовника продукцію визначену специфікацією (Додаток №1 до Договору), а саме: Засувка 30ч6бр Ду150мм; Засувка 30ч6бр Ду100мм; Засувка 30ч6бр Ду50мм; Засувка 30ч6бр Ду80мм; Засувка 30ч6бр Ду125мм; Засувка 31ч6бр1 Ду100мм; Засувка 30ч6бр Ду250мм; Засувка 30с41нж Ду50мм; Засувка 30ч6бр Ду100мм; Кран кульовий Ду1515мм; Кран кульовий Ду25мм; Кран кульовий Ду32мм; Кран кульовий Ду40мм; Кран кульовий Ду20мм бабочка; Вентиль 15кч19п Ду32мм фланецевий; Вентиль 15кч19п Ду50мм фланецевий; Кран 11б6бк Ду40мм; Засувка 80мм 30чб6р; Засувка 100мм 30ч6бр; Кран кульовий, внутрішня різьба 1/2"; Кран кульовий, внутрішня різьба 1"; Кран кульовий, внутрішня різьба 1 1/4"; Кран кульовий Ду20мм; Кран кульовий Ду50мм; Кран 11ч6бк Ду25мм; Кран 11ч6бк Ду32мм; Кран 11ч6бк Ду15мм; Кран 11ч6бк Ду20мм; Вентиль 15б16к,п Ду15мм; Вентиль 15б1бк,п Ду20мм; Вентиль 15б16к,п Ду25мм; Вентиль 15б16к,п Ду32мм; Вентиль 15б16к,п Ду40мм; Вентиль 15б16к,п Ду50мм; Вентиль 15кч18р Ду32мм; Кран кульовий муфтовий Ду80мм Ру1,6 для води (з внутрішніми різьбами); Кран кульовий муфтовий Ду20мм Ру16 для води (штуцером-американкою); Кран кульовий муфтовий Ду25мм Ру16 для води (штуцером-американкою); Кран кульовий муфтовий Ду32мм Ру16 для води (штуцером-американкою) на суму 288004,92 грн з ПДВ.
З розділу 8 Договору, вбачається, що товар постачається Постачальником за рахунок Постачальника на склад Покупця у структурний підрозділ «Донецький головний матеріально-технічний склад» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Бахмут, вул. Космонавтів, 4 на умовах DDP або СРТ згідно правил ІНКОТЕРМС-2010.
Згідно товарно-транспортної накладної №Р99 ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» навантажило замовлений товар за адресою: м. Нікополь, вул. Запорізька, 49 та направила до Акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Донецька залізниця» Структурний підрозділ «Служба організації та проведення закупівель», де замовлений товар було відвантажено за адресою: м. Бахмут, вул. Космонавтів, 4 (копія товарно-транспортної накладної №Р99 з виправленою датою «22 грудня 2020 року» долучена позивачем до матеріалів справи).
Відповідно до пункту 4.5 Договору датою поставки Товару вважається дата підписання накладної на приймання товару та підписання акту прийому-передачі обома сторонами Договору.
Факт поставки та отримання продукції Замовником підтверджується видатковою накладною №99 від 22 грудня 2020 року, яка є підписаною з обох сторін, та Замовником зроблено відмітку про отримання продукції «22.12.2020 року». Жодних зауважень до кількості та/або якості з боку Замовника не пред`являлося.
З метою отримання оплати за поставлену продукцію було складено рахунок на оплату №107 від 22 грудня 2020 року на суму 288004,92 грн. з ПДВ.
Відповідно до п.6.4 Договору оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником за умови реєстрації Постачальником податкової накладної у ЄРПН.
Оскільки у реєстрації в ЄРПН податкової накладної №99 від 22.12.2020 року - відмовлено, то розрахунок за поставлену продукцію не здійснювався. На підтвердження реальності операцій ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» долучило до матеріалів справи відомості по рахункам №361, №631, №28.
Згідно отриманої позивачем квитанцій від 15.01.2021 про зупинення реєстрації вказаної податкової накладної податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено із зазначенням таких підстав: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник "D"=1.7922%, "Р"=186.6».
Проте, рішеннями комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2945990/42191778 від 05.08.2021 було відмовлено в реєстрації податкової накладної №99 від 22.12.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підставою для відмови в реєстрації податкової накладної у вказаному рішенні зазначено: ненадання платником податку копій документів: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Додаткова інформація: порушено вимоги абз. Б п. 187.1 ст. 187 ПКУ щодо дати виникнення податкових зобов`язань: видаткова накладна 22.12.2020, товарно-транспортна накладна 23.12.2020».
Вказаний спір виник через незгоду позивача з рішеннями контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної №99 від 22.12.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим він звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України) передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Таким чином, після поставки та отримання продукції Замовником, що підтверджується видатковою накладною №99 від 22 грудня 2020 року, у позивача виникло визначене законом право на складання податкової накладної №99 від 22.12.2020.
Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).
Згідно з положеннями підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.
Відповідно до цієї норми та підпункту 56.23.2 пункту 56.23 статті 56 ПК України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 11.12.2019 року №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», яка набрала чинності 01.02.2020 року та якою затверджено:
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок зупинення реєстрації податкової накладної);
Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок розгляду скарги).
Пунктом 3 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної визначені ознаки податкових накладних/розрахунків коригування, яким вони повинні відповідати для безумовної їх реєстрації.
Відповідно до пунктів 4, 5 вказаного Порядку у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно п.п.6, 7, 10, 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Відповідно до п.п.12-17 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).
У таблиці даних платника податку зазначаються:
види економічної діяльності відповідно до КВЕД;
коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України;
коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.
Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).
У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.
Відповідно до Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, до ризикових відносять:
- платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах;
- платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах;
- платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами;
- платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками;
- платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ);
- платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;
- платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;
- у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
В п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з пунктами 9-11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.
Відповідно до пунктів 25 - 26 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.
Згідно пунктів 42, 44 - 46 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної рішення, прийняті комісіями контролюючих органів, підлягають реєстрації засобами інформаційних систем ДПС.
Аналізуючи вказані вище норми, можна дійти висновку про те, що, контролюючі органи зобов`язані, у разі зупинення реєстрації ПН/РК, у Квитанції зазначати конкретний критерій ризиковості платника податку та/або критерій ризиковості здійснення операцій, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.
Разом з тим, як свідчить зміст копії квитанцій від 15.01.2021 про зупинення реєстрації податкової накладної №99 від 22.12.2020 з підстав відповідності платника податків п.8 Критеріїв ризиковості платника податків.
При цьому, суд зазначає, що додатком 1 до Порядку №1165 встановлено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема у пункті 8: У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Водночас, у Додатку 4 до Порядку №1165 встановлено форму Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Не погодившись із цими рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі №160/907/21 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №11919 від 22.09.2020 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХАРМАПРОМ» критеріям ризиковості платника податку.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

В подальшому Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.10.2021 у справі №160/907/21:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХАРМАПРОМ» задоволено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі № 160/907/21 скасовано, прийняти нове рішення.

Позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №10065 від 30.07.2020, №11919 від 22.09.2020, №12562 від 22.10.2020.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХАРМАПРОМ» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, на 15.01.2021 - час зупинення реєстрації податкової накладної №99 від 22.12.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення про визнання ТОВ «Техармапром» таким, що відповідає критеріям ризиковості скасованими не були.

Крім того, відповідачами долучено рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 09.11.2021 №6404, відповідно до якого ТОВ «Техармапром» визнано таким, що відповідає п. 8 Критерії ризиковості платника податку в зв`язку з наявністю податкової інформації структурного підрозділу стосовно взаємовідносин з суб`єктами господарювання, які віднесені та/або свідчать про здійснення ризикових операцій. Проте, в силу прийняття зазначеного рішення набагато пізніше ніж оскаржуване рішення, суд не приймає його до уваги.

Водночас, як вбачається з оскаржуваного рішення підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкових накладних №99 від 22.12.2020 є ненадання платником податку розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Додаткова інформація: порушено вимоги абз. Б п. 187.1 ст. 187 ПКУ щодо дати виникнення податкових зобов`язань: видаткова накладна 22.12.2020, товарно-транспортна накладна 23.12.2020».

Судом встановлено, що позивач подав до податкового органу пояснення та копії документів щодо господарських операцій по податковій накладній, реєстрацію якої зупинено.

Разом з тим, комісія, незважаючи на надані пояснення та додані документи, що підтверджують наведені у поясненнях факти, прийняла рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН

В той же час, відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів.

Тобто, при відмові у прийнятті до реєстрації податкової накладної з посиланням на ненадання платником податків документів, комісія має конкретний перелік документів, надання яких дасть можливість прийняти ПН до реєстрації.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства, оскаржуване рішення Комісії ДПС не містить зазначення конкретного переліку документів, які необхідно надати позивачу.

Посилання в рішенні 2945990/42191778 від 05.08.2021 на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.

Суд зазначає, що рішення комісії 2945990/42191778 від 05.08.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення та чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, не врахування доводів наведених в поясненнях з наданням відповідних документів.

Проте, як зазначено вище, комісією не вказано конкретний перелік документів, надання яких дасть можливість прийняти ПН до реєстрації.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що надані ним документи та пояснення були достатніми для прийняття контролюючим органом позитивного рішення про реєстрацію в ЄРПН складеної позивачем податкових накладних.

Одночасно, в межах даної спірної ситуації суд звертає особливу увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями, тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарської операції виконання робіт за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Суд наголошує, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, повинні містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

Під час розгляду справи відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, в порушення обов`язку доказування не надано суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, не наведено жодних мотивів прийняття оскаржуваних рішень щодо відмови в реєстрації податкової накладної.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДПС України провести реєстрацію в Єдиному реєстрі податкової накладної, поданої позивачем, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктів 19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати спірну податкову накладну позивача, датою її фактичного отримання.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року у справі №822/1878/18.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про неправомірність оскаржуваного рішення відповідача-2 та необхідність зобов`язання відповідача-1 вчинити певні дії.

Стосовно встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідачів подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, суд зазначає наступне.

Так, частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначеної вище статті Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що повноваження адміністративного суду накладати на суб`єкта владних повноважень зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду є правом суду, а не його обов`язком, реалізація якого можлива у випадку доведення позивачем або встановлення судом під час розгляду справи, що за відсутності такого контролю рішення суду залишиться не виконаним, чи для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Суд зазначає, що обґрунтованих пояснень щодо необхідності покладення на відповідачів додаткового обов`язку під час виконання судового рішення позивач у позовній заяві не зазначив. Судом під час розгляду справи обставин, які б вимагали встановлення судового контролю, також не встановлено.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Таким чином, судовий збір у розмірі 2270,00 грн., сплачений позивачем при поданні адміністративного позову до суду відповідно до квитанції від 24.11.2021 №562, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у загальній сумі 1702,50 грн. (851,25 грн. з кожного з відповідачів).

Водночас, суд звертає увагу, що в адміністративному позові позивач просив суд покласти на відповідачів судові витрати на професійну правничу допомогу. До позовної заяви також було додано попередній (орієновний) розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого витрати на правову допомогу адвоката становлять 9 000,00 грн.

10.02.2022 від представник позивача адвоката Шашликова Д.Г. до суду засобами електронного зв`язку надійшла заява про підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої загальна сума витраченого часу по справі №160/24868/21 за підготовку позовної заяви складає 7 годин, а тому сума понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката складає 4000,00 грн.

Щодо вимог про відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката, суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Так, матеріалами справи підтверджено, що 04.01.2021 між ТОВ «ТЕХАРМАПРОМ» (КЛІЄНТ), та Адвокатським бюро «ШАШЛИКОВ ТА ПАРТНЕРИ» в особі керівника бюро Шашликова Дениса Геннадійовича (АДВОКАТСЬКЕ БЮРО) укладено договір про надання правової допомоги №3/2021, предметом якого є надання АДВОКАТСЬКИМ БЮРО правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, протягом 2021 року (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.4.1-4.3 вказаного Договору оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання КЛІЄНТОМ рахунку. Правову допомогу, що надається АДВОКАТСЬКИМ БЮРОМ, КЛІЄНТ оплачує в гривнях, на підставі рахунку, за вартістю, вказаною в прайс-листі АДВОКАТСЬКОГО БЮРО. За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої АДВОКАТСЬКИМ БЮРОМ правової допомоги і її вартість.

05.01.2022 Сторонами підписано Акт про надання правової допомоги №б/н, згідно з яким відповідно до Договору про надання правової допомоги №3/2021 від 04.01.2021 року Адвокатським бюро «ШАШЛИКОВ ТА ПАРТНЕРИ» надало, а КЛІЄНТ прийняв наступну допомогу:

- підготовка позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУДПС та зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну №99 від 22.12.2020 року (до 5 годин) кількість: 1 сума: 3000,00 грн.;

- вартість наступної години підготовки процесуальних документів (п.7.6 прайс-листа) кількість: 2 сума: 1000,00 грн.

Загальна сума гонорару за надання правової допомоги склала: 4000,00 грн.

Вказана сума сплачена позивачем адвокату відповідно до рахунку на оплату від 05.01.2022 №1/2022 платіжним дорученням від 09.02.2022 №593.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа №810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, а також такі обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, тобто доведеними стороною в процесі.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що заявлений до розгляду спір відноситься до категорії справ незначної складності, підлягає розгляду в порядку встановленому ст.262 КАС України без виклику сторін (в письмовому провадженні).

З огляду на викладене, заявлена позивачем сума щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. є необґрунтованою.

У Практичній рекомендації «Вимоги щодо справедливої сатисфакції», яка видана Головою ЕСПЛ 28.03.2007 року відповідно до правила 32 Регламенту ЕСПЛ, витрати (до яких зазвичай відносять вартість юридичної допомоги), повинні бути дійсними, тобто вони мають бути справді сплачені заявником, або ж він має бути зобов`язаний їх сплатити, відповідно до юридичних чи договірних зобов`язань. Витрати мають бути необхідними, тобто їх сплата мала бути необхідною для запобігання порушенню чи для отримання компенсації після того, як воно сталося. Їх сума повинна бути обґрунтованою. Суду мають бути надані докази, такі як докладні розрахунки та фактури. Вони повинні бути достатньо детальними або Суд міг визначити, наскільки вищенаведені вимоги були дотримані.

Враховуючи надані до суду докази, часткове задоволення позовних вимог, складність справи, надані адвокатом послуги, час, витрачений адвокатом на підготовку позовної заяви до суду, обсяг наданих послуг та предмет позову, суд дійшов висновку про необхідність стягнення витрат на професійну правову допомогу за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у загальній сумі 2000,00 грн. (1000,00 грн. з кожного з відповідачів).

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХАРМАПРОМ» (місцезнаходження: 53211, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Запорізька, буд.49; ) до відповідача 1 Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд.8; ), відповідача 2 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17-а; ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2945990/421911778 від 05.08.2021 про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №99 від 22.12.2020, складену товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХАРМАПРОМ», в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх фактичного отримання.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХАРМАПРОМ» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 851,25 грн. (вісімсот п`ятдесят одна гривня 25 копійок), та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок).

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХАРМАПРОМ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 851,25 грн. (вісімсот п`ятдесят одна гривня 25 копійок), та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Юхно