Справа № 580/4859/21
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року справа № 580/4859/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників процесу адміністративну справу за позовом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2021 до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області (далі - позивач) до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк В.П. про стягнення з управління виконавчого збору на користь держави в розмірі 24 000,00 грн №64979605 від 29.03.2021.

Ухвалою судді від 09.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 09.08.2021 зупинено провадження у справі до надання витребуваних доказів.

Ухвалою суду від 15.06.2022 поновлено провадження у справі.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що після отримання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2021 ним вчинені дії, що підтверджують виконання рішення суду від 05.10.2020 №580/2289/20, одразу після набрання ним законної сили, а саме: повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 21.05.2020 та листом від 29.03.2021 за №01-08/Г-30з-22 повідомлено його щодо всіх викладених у них питань. Вказаний лист направлено ОСОБА_1 та згідно трекінгу поштових відправлень, отримано ним 30.03.2021.

12.05.2021 на адресу ДВС направлений лист №08-07-1123 з проханням закрити виконавче провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору, оскільки Управлінням добровільно виконано рішення суду.

Листом від 05.07.2021 за №6354/4.3-33 відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), повідомив, що станом на 05.07.2021 рішення суду боржником не виконано, тому підстави для закінчення виконавчого провадження АСВП №64979605 відсутні. Отже, згідно чинного законодавства постанова про стягнення виконавчого збору від 29.03.2021 скасована бути не може.

На підставі наведеного позивач вважає, що ним добровільно виконано рішення суду 29.03.2021 до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, тому оскаржена постанова підлягає скасуванню.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву проти позову не подав, про причини неподання суд не повідомив, на виконання вимог ухвали суду від 09.08.2021 надав витребувані судом докази.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі №580/2289/20, яке набрало законної сили 12.02.2021, зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.05.2020 (вх. від 21.05.2020 №Г-30) та надати в межах своїх повноважень у встановлений законом строк відповідь щодо всіх викладених у ній питань.

26.03.2021 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі №580/2289/20 виданий виконавчий лист.

29.03.2021 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк Віталіною Петрівною винесено постанову ВП №64979605 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/2289/20 від 26.03.2021.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем 29.03.2021 прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 24000 грн.

12.05.2021 на адресу відповідача позивачем направлений лист №08-07-1123 від 12.05.2021 з проханням закрити виконавче провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору, оскільки Управлінням добровільно виконано рішення суду, а саме: повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 21.05.2020 та листом від 29.03.2021 за №01-08/Г-30з-22 повідомлено його щодо всіх викладених у них питань. Вказаний лист направлено ОСОБА_1 та згідно трекінгу поштових відправлень, отримано ним 30.03.2021.

Листом від 05.07.2021 за №6354/4.3-33 відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), повідомив, що станом на 05.07.2021 рішення суду боржником не виконано, тому підстави для закінчення виконавчого провадження АСВП №64979605 відсутні. Отже, згідно чинного законодавства постанова про стягнення виконавчого збору від 29.03.2021 скасована бути не може.

Вважаючи наведену постанову неправомірною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ст. 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно зі статтею 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір не стягується: за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; у разі виконання рішення приватним виконавцем; за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

З аналізу наведених норм Закону № 1404-VІІІ вбачається, що зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 Закону № 1404-VIII, за умови, що примусове виконання рішення передбачає його справляння, є обов`язком державного виконавця.

В свою чергу, проаналізувавши положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII в аспекті спірних правовідносин суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, одночасно з якою державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем розглянута заява про примусове виконання виконавчого листа та відкрито виконавче провадження № 64979605.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 64979605 старшим державним виконавцем винесена постанова про стягнення виконавчого збору.

Отже, в даному випадку старший державний виконавець діяв в межах та у спосіб, передбачений законом, зокрема частиною 4 статті 27 Закону №1404-VIII.

Наведений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі №480/3452/19.

Щодо твердження позивача про добровільне виконання судового рішення, суд зазначає таке.

06.07.2021 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк Віталіною Петрівною винесено постанову ВП №64979605 про накладення на позивача штрафу у сумі 5100 грн. за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця, з тих підстав, що боржником не в повному обсязі виконано рішення суду, а саме: при наданні відповіді на пункт 2.1 заяви ОСОБА_1 від 21.05.2020 боржником не надано інформацію щодо суми витрат на відрядження по судових справах за участю ОСОБА_1 , оскільки інформація надається виключно на підставі документів бухгалтерського обліку та звітності. Проте суд при винесенні рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, дійшов висновку, що службове відрядження в обов`язковому порядку оформлюється наказом керівника із зазначенням мети, завдання та пункту призначення, а також інформацію щодо витрат.

Не погоджуючись із постановою державного виконавця, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області звернулось до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року у справі №580/5289/21 позов управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк Віталіни Петрівни про накладення штрафу у сумі 5100 грн. ВП № 64979605 від 06 липня 2021 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що боржником виконано судове рішення у справі №580/2289/20 добровільно до відкриття виконавчого провадження.

За результатами розгляду апеляційної скарги стягувача - ОСОБА_1 , постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 вказане судове рішення від 13.08.2021 у справі №580/5289/21 залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини щодо виконання позивачем судового рішення у справі №580/2289/20 добровільно, до відкриття виконавчого провадження №64979605, вважаються встановленими.

Відповідно до частини третьої статті 40 вказаного Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення із винесенням відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору (не пізніше наступного робочого дня) з дня закінчення виконавчого провадження є те, що виконавчий збір не стягнуто.

Разом з тим, відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

За таких обставин, винесення постанови про стягнення виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження не порушує прав позивача, оскільки необхідність його стягнення вирішується державним виконавцем в процесі виконання чи після закінчення виконавчого провадження.

Оскільки в даному випадку виконавче провадження №64979605 закінчено постановою державного виконавця від 22.09.2021 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, та враховуючи, що рішення суду виконано боржником добровільно, тому в суду відсутні підстави вважати, що за наслідками виконавчого провадження №64979605 здійснюється стягнення виконавчого збору.

Більш того, постанова від 22.09.2021 про закінчення виконавчого провадження не містить відомостей про стягнення з позивача виконавчого збору чи виділення постанови про його стягнення в окреме виконавче провадження.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Понесені судові витрати зі спліти судового збору залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО