Справа № 495/7102/21
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/7102/21
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

14 червня 2022 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, Поліцейського Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Бєлого Руслана Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ №394121 від 06.07.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 30 серпня 2021 до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, Поліцейського Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Бєлого Руслана Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ №394121 від 06.07.2021 року,.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 06.07.2021 року відповідачем була складена постанова серії БАВ №394121, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП ніби-то за те, що він керував автомобілем, у якого в нічний час не освітлювались задні габаритні вогні та підсвітка номерного знака, та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн.

Зазначену вище постанову позивач ОСОБА_1 вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, адже перед початком руху, він перевірив технічний стан автомобіля, однак під час руху в нього перегоріла лампочка та він повідомив працівника поліції про те, що усуне цю несправність на найближчому місці ремонту, однак працівник поліції склав на нього оскаржувану постанову.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач поліцейський Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Бєлий Руслан Іванович не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання представник відповідача - Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, доводи сторін, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №394121 від 06.07.2021 року: «06.07.2021 року о 23 годині 08 хвилин в с. Курортне, вул. Чорноморська, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1 , керував автомобілем, у якого в нічний час неосвітлювались задні габаритні вогні та підсвітка номерного знака.»

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані як порушення ч.1 ст.121 КУпАП.

Частина 1 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п.2.3.а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, окрім оскаржуваної постанови, матеріали справи не містять.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести, що він діяв законно, правомірно, в межах своїх повноважень, у спосіб, встановлений законом, з дотриманням процедури і з забезпеченням прав особи, якої стосуються вчинювані дії чи прийняті рішення, обґрунтовано, об`єктивно. Також саме відповідач в даній справі повинен надати суду докази на підтвердження наявності події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додаються» не зазначено жодних відомостей, та такі докази не були надані відповідачем на доказ правомірності своїх дій під час складання і винесення оскаржуваної постанови.

Єдиним доказом вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП є сама оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Проте, зазначена вище постанова є предметом оскарження, тому не може розглядатися як належний та допустимий доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваних постановах.

Також суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу, повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесених ним постанов та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.121 КУпАП, до суду не надано.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт керування позивачем транспортним засобом, без ввімкненого ближнього світла фар.

Суд зазначає, що одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності позивача не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, Поліцейського Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Бєлого Руслана Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ №394121 від 06.07.2021 року.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову позивачу ОСОБА_1 було надіслано лише 05.08.2022 року, тобто строк для оскарження постанови було пропущено ним з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, Поліцейського Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Бєлого Руслана Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ №394121 від 06.07.2021 року

задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови серії БАВ №394121 від 06.07.2021 року, винесену поліцейським Білгород-Дністровського районного відділу поліції, старшим сержантом поліції Бєлим Русланом Івановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Скасувати постанову серії БАВ №394121 від 06.07.2021 року, винесену поліцейським Білгород-Дністровського районного відділу поліції, старшим сержантом поліції Бєлим Русланом Івановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП згідно постанови серії БАВ №394121 від 06.07.2021 року закрити.

Стягнути з Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області (Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Тимирязєва,21, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань, сплачений судовий збір в сумі 454,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст даного рішення складено 15.06.2022 року.

Суддя Шевчук Ю.В.