Справа № 640/22149/21
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
16 червня 2022 року м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Горяйнова А.М.,
суддів - Файдюка В.В. та Черпіцької Л.Т.,
за участю секретаря - Ворони Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат,
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними та скасувати постанови Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. (далі - приватний виконавець):
- від 29 липня 2021 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 63453300;
- від 29 липня 2021 року про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження № 63453300.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2021 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2022 року апеляційну скаргу приватного виконавця задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2021 року скасовано та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково - визнано протиправною і скасовану постанову приватного виконавця від 29 липня 2021 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 63453300. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Позивач звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в судах першої та апеляційної інстанцій. Заявник зазначає, що суд при ухваленні постанови не вирішив питання про розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 1816 грн 00 коп та апеляційної скарги у розмірі 2270 грн 00 коп, а також судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн 00 коп.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, проте явку своїх представників у судове засідання не забезпечили. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач звернулася до суду із заявою про відкладення розгляду справи, яку повернуто без розгляду ухвалою суду від 16 червня 2022 року.

За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 3 ст. 252 КАС України, вирішила розглядати заяву за відсутності представників зазначених осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає необхідним заяву ОСОБА_1 задовольнити частково з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пп.пп. б, в п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, позивач просив суд здійснити розподіл витрат, понесених під час сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При зверненні до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1816 грн 00 коп згідно з квитанцією від 05 серпня 2021 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 було передано на розгляд Подільському районному суду м. Києва.

Вказану ухвалу позивач оскаржила в апеляційному порядку та понесла витрати на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 2270 грн 00 коп, що підтверджується квитанцією від 18 серпня 2021 року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2021 року було скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Таким чином загальний розмір витрат, понесених ОСОБА_1 на сплату судового збору, складає 4086 грн 00 коп. Зазначені судові витрати підлягають розподілу між сторонами за правилами ст. 139 КАС України.

Також позивач просить здійснити розподіл судових витрат у розмірі 3000 грн 00 коп, понесених на оплату послуг адвоката.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивач у мотивувальній частині позовної заяви зазначила попередній розрахунок суми судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу, які вона планує понести у зв`язку із розглядом справи в суді.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач надала докази на підтвердження розміру витрат, які вона понесла у звязку з оплатою адвоката.

Особливості підтвердження та розподілу між сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу визначені у ст. 134 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Одночасно ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 користувалася правничою допомогою адвоката Дербеньова С.В.

Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 27/05/21 від 27 травня 2021 року, додаткової угоди № 1 від 29 липня 2021 року, актів наданих послуг (правової допомоги) № 27/05/21-2 від 03 листопада 2021 року та № 27/05/21-3 від 09 листопада 2021 року, а також квитанцій № 15 від 04 листопада 2021 року та № 7 від 09 листопада 2021 року.

Згідно з вказаними документами зміст наданої правової допомоги полягав у:

- складенні позовної заяви, на що витрачено 2 години; вартість послуги - 2000 грн 00 коп;

- участі адвоката в судовому засіданні; вартість послуги - 1000 грн 00 коп.

Загальна вартість наданих адвокатом послуг згідно з вказаними актами становить 3000 грн 00 коп.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 15 липня 2021 року у справі № 420/7028/20, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Водночас, проаналізувавши положення ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України, Верховний Суд прийшов до висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Верховний Суд зауважив, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін. Принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог ч. 6 ст. 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони. Це означає, що відповідач як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у ст. 139 КАС України.

Під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції приватний виконавець не подавала заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Така заява не надходила також в ході розгляду питання про ухвалення додаткового судового рішення.

За таких обставин, вирішуючи питання про розмір витрат на правничу допомогу, колегія суддів виходить із того, що відповідач не заперечує його співмірність із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Правила розподілу судових витрат визначені у ст. 139 КАС України. За правилами абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями ч. 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як раніше зазначалося, ОСОБА_1 просила суд визнати протиправним та скасувати дві постанови приватного виконавця: від 29 липня 2021 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 63453300 та від 29 липня 2021 року про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження № 63453300.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2022 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано протиправною і скасовано одну постанову приватного виконавця від 29 липня 2021 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 63453300.

Відтак, за правилами ч. 3 ст. 139 КАС України, позивач має право на стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат у розмірі, пропорційному до задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене колегія суддів вважає необхідним заяву ОСОБА_1 задовольнити частково та стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на сплату судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 908 грн 00 коп (1816 грн 00 коп / 2), на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1135 грн 00 коп (2270 грн 00 коп) та професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн 00 коп (3000 грн 00 коп / 2).

Керуючись ст.ст. 104, 132, 137, 139, 143, 242, 252, 322, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) за рахунок Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни (місцезнаходження: вул. Юрія Поправки, 6, оф. 17, м. Київ, 02094; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) судові витрати на сплату судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп, на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн 00 коп та на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Л.Т. Черпіцька