Справа № 380/6816/22
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/6816/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому згідно з заявою про уточнення позовних вимог від 17.05.2022 (вх. 34596) просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 20.02.2022 № 2956-1208/11-52/8-1300/22 в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії з врахуванням вислуги років, що становить 26 (двадцять шість) років 00 (нуль) місяці 13 (тринадцять) днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії з врахуванням вислуги років, що становить 26 (двадцять шість) років 00 (нуль) місяці 13 (тринадцять) днів, починаючи з дати призначення пенсії 14.12.2018.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що після звільнення ОСОБА_1 з 13.12.2018 року призначена пенсія в розмірі 40 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до пункту "б" статті 21 Закону України від 09.04.1994 № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - за інвалідністю. Позивач 20.01.2022 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію із врахуванням вислуги років у пільговому обчисленні на день звільнення з Державної кримінально-виконавчої служби України. Однак, листом від Головного управління Пенсійною фонду України у Львівській області з № 2956-1208/П-52/8-1300/22 від 20.02.2021 відповідач відмовив в призначенні (перерахунку) пенсії за вислугою років, оскільки на день звільнення позивач не мав вислуги в 24 календарних роки, що є необхідною умовою для призначення зазначеного виду пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» статті 12 та статті 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При цьому позивач звертає увагу, що його вислуга на службі становить 26 (двадцять шість) років 00 (нуль) місяці 13 (тринадцять) днів, то відповідно до пункту «а» статті 12, статей 13 та 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 має право на пенсію в розмірі 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України Львівській області у призначенні (перерахунку) пенсії із врахуванням пільгової вислуги років є незаконною.

Ухвалою від 27.04.2022 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 16.05.2022 (вх. № 6387ел), у якому зазначає, що для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному розмірі, а до цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчислені передбачено. Підстави та порядок перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону-1 визначено ч. 4 ст. 63 Закону - 2262, зокрема, усі призначені за цим законом не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповіді категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом-2262, умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Окрім того, що і на час призначення пенсії позивачу існувала; практика Верховного Суду, яка підтверджувана правомірність дій Головного управління. Оскільки, календарна вислуга років на день звільнення (13.12.2018) становить 19 років 10 місяців 21 день, законні підстави для призначення, пенсії за вислугу років відсутні. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до наказу Державної установи «Личаківська виправна колонія (№ 30)» від 13.12.2018 № 95 о/с, ОСОБА_1 звільнений згідно з ст. 77 п. 1 п. 2 Закону України «Про національну поліцію» (через хворобу). Вислуга років на день звільнення складала у календарному обчисленні 19 років 10 місяців 21 день, у пільговому 26 років 00 місяців 13 днів.

ОСОБА_1 з 14.12.2018 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Основний розмір пенсії 40 % грошового забезпечення.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 21.01.2022, у якій просив:

- призначити довічну пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з дня звернення;

- провести перерахунок призначеної пенсії по інвалідності, врахувавши вислугу років у пільговому обчисленні на день звільнення з Державної кримінально-виконавчої служби України та виплатити різницю в пенсії з дня призначення пенсії за інвалідністю до дня призначення довічної пенсії за вислугу років.

Листом від 20.02.2022 відповідач повідомив позивача про те, що з згідно із витягом з наказу по особовому складу від 13.12.2018 № 95 о/с Державної установи «Личаківська виправна колонія (№ 30)» Міністерства юстиції України, загальний стаж для призначення пенсії - 26 років 00 місяців 13 днів, календарний строк служби на день звільнення (13.12.2018) становить 19 років 10 місяців 21 день. Підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262 та відповідно обчислення розміру пенсії згідно з пунктом «а» статті 13 даного Закону, відсутні.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, що регулює правовідносини у даній справі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Згідно з ст. 18 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Статтею 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в таких розмірах:

а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку);

б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Разом з тим, статтею 23 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що в разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (пункт "а" статті 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (пункт "а" статті 13).

Згідно з пунктом а частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, серед іншого: з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних років і більше.

Відповідно до п. "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до частини 4 статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Поряд з цим, відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, встановлено, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом а статті 12 Закону України, «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

З аналізу наведених вище правових норм суд дійшов висновку, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, пункт «а» статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 24 календарних роки.

У свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ та підпунктів «а» та «г» пункту 3 Постанови № 393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18, які відповідно до ч. 5 ст.242 КАС підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

При цьому, суд відхиляє покликання відповідача на правові висновки Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17, оскільки Верховний Суд відступив від вказаних висновків у наведених вище постановах.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив службу в органах Державно кримінально-виконавчої служби України, звільнений зі служби наказом від 13.12.2018 № 95-ос згідно ст. 77 п. 1 пп. 2 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу). Вислуга років на день звільнення складала у календарному обчисленні 19 років 10 місяців 21 день, у пільговому 26 років 00 місяців 13 днів.

Враховуючи наведені вище правові норми й правову позицію Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах, а також те, що позивач проходив службу, яка передбачена Постановою № 393, суд дійшов висновку, що позивач має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у перерахунку та виплаті пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років, викладеної у листі від 20.02.2022 № 2956-1208/11-52/8-1300/22 та зобов`язання відповідача провести позивачу з 14.12.2018 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років, з врахуванням вислуги років, що становить 26 (двадцять шість) років 00 (нуль) місяців 13 (тринадцять) днів, з урахуванням виплачених сум.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у перерахунку та виплаті пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років, викладену у листі від 20.02.2022 № 2956-1208/11-52/8-1300/22.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 з 14.12.2018 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років, з врахуванням вислуги років, що становить 26 (двадцять шість) років 00 (нуль) місяців 13 (тринадцять) днів, з урахуванням виплачених сум.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 992,40 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 16.06.2022.

Суддя Кедик М.В.