Справа № 160/5777/22
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2022 року Справа № 160/5777/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю ТАКТ до Дніпровської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-
19 квітня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю ТАКТ до Дніпровської митниці, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати повністю картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці № UA110130/2022/000099 від 24.03.2022 року;
- стягнути з Дніпровської митниці за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача понесені судові витрати у справі у вигляді сплаченої суми судового збору в розмірі 2481,00 грн., а також судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.
23.05.2022 року ТОВ ТАКТ до суду подано додаткові пояснення, в яких правова позиція висловлена ідентично доводам у поданій до суду позовній заяві.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2022 року, зазначена вище справа була розподілена та 20.04.2022 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2022 року прийнято до свого провадження справу №160/5777/22 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на наступне.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до видів економічної діяльності підприємства (за КВЕД) належить: 24.31 Холодне волочіння прутків і профілів; 25.61 Оброблення металів та нанесення покриття на метали; 25.62 Механічне оброблення виробів; 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами (основний); 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
На виконання зовнішньоекономічного контракту № СТАК/ОЕ-003982 від 22.04.2019 року, специфікації (доповнення до контракту) № 35 від 27.01.2022 року, рахунок-фактури (інвойс) № 632467 від 09.02.2022 року АТ «Оскольский електрометалургійний комбінат» (Росія) згідно міжнародної залізничної накладної ЦІМ/УМВС № 32143903 від 13.02.2022 року здійснило на адресу позивача поставку товару походженням Російська Федерація, власного виробництва.
Згідно специфікації постачанню підлягає металопрокат: круги в асортименті у вигляді прутків відповідно до наведених в специфікації марок сталі, міждержавних стандарті. Номери Державних (міждержавних) стандартів яким має відповідати товар вказані у специфікації, сертифікатах якості.
Вказаний товар було заявлено митниці та його митне до митного оформлення було остаточно завершено як такий що не є арматурним прутком, однак позивач відмовив позивачу завершити таке митне оформлення товару без справляння антидемпінгового мита.
На підставі цієї специфікації та інших товарно-супровідних документів позивачем до митного оформлення цей товар було заявлено шляхом електронного декларування (тимчасова електронна митна декларація (ЕМД) № UA110130/2022/003817 від 22.02.2022 року.
1. Чорні метали. Прутки (круг) з вуглецевої сталі, без подальшого оброблення, гарячекатані, з масовою часткою вуглецю 0,25% або більше, круглого поперечного перерізу, діаметром менш як 80 мм, без вм`ятин, ребер, канавок і інших рельєфів на поверхні, прутки використовуються в сільськогосподарському машинобудуванні, згідно ГОСТ 1050-2013, ГОСТ 2590-2006, не являється арматурним прутком, марка сталі 35, розмір круг 30,0 мм - 9,275 тн, хімічний склад: С-0,35%; Мn-0,58%; Sі-0,24%; Р-0,007%; S-0,010%; Сr-0,04%; Ni-0,02%; Си-0,02%; N-0,008%; Аs-0,001%.
Виробник: АТ "Оскольский електрометалургійний комбінат імені Олексія Олексійовича Угарова", торговельна марка "Меtalloinvest ОЕМК".
Ці дані та відомості є достовірними доки вони не спростовані (ст. 45, ч. 13 ст. 264 МК України в частині достовірності відомостей та відповідальності за достовірність даних наведених у митній декларації).
Згідно частини 12 ст. 356 МК України достовірною техніко-технологічною документацією вважаються офіційно видані книги, державні та галузеві стандарти, технічні умови, специфікації, каталоги, креслення і паспортні дані на виріб виробника.
Згідно пункту 3.2 ДСТУ 3058-95 «Металопродукція. Приймання, маркування, упаковка, транспортування і зберігання. Міждержавний стандарт» визначення партії і обсяг випробувань встановлюють у нормативній документації (НД) на конкретні види металопродукції. Перевірку якості та прийняття партії металопродукції проводить підприємство-виробник. Тому позивач обґрунтовано виходив з достовірності відомостей вказаних у сертифікатах якості.
За результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України службові особи відповідача склали акт відбору проб (зразків) товару № UA110130/2022/003817 від 22.02.2022 року для проведення лабораторних випробувань з метою встановлення характеристик товару визначальних для однозначної кваліфікації товару згідно УКТЗЕД та на предмет того чи є товар арматурою (арматурним прокатом чи катанкою).
- провести ідентифікацію товару та визначити відповідність чи невідповідність опису товару у графі 31 ВМД;
- визначити зовнішній вигляд та діаметр виробу визначити хімічний склад товару (легована чи нелегована сталь) визначити належність товару до арматурного прокату чи катанки у випадку виявлення невідповідності характеристик зразків заявленому коду, визначити інші відомості, необхідні для класифікації товару;
- визначити тимчасовий опір розривання, відносне подовження після розривання, границю плинності фізичну (умовну)
- у разі їх виявлення істотних обставин, з приводу яких не було поставлено запитання включити їх до висновку
Експерт митниці не встановив невідповідність, недостовірність заявлених позивачем відомостей в графі 31 митної декларації та доданих до неї супровідних документів.
Згідно висновку експерта митниці вміст вуглецю експертом митниці не встановлений, ідентифікація товару як арматурний прокат чи катанка за наведеними у висновку параметрами не виявляється можливим. Серед використаних експертом джерел відсутні ГОСТи, ДСТУ. Тобто, експертне дослідження є неповним.
Крім того, згідно п. 11.2 висновку дослідження проведені з використанням аналізатору елементного складу EXPERT 3L (зав. N 129U/2012) у послідовному режимі (1). А відповідно до відкритих даних (на сайті proflab.com.ua та інших сайтах, розділ метрологічні характеристики) аналізатор елементного складу EXPERT 3L дозволяє здійснювати автоматичну оцінку вмісту вуглецю (6С) в низьколегованих сталях та чавуні. А відтак, зауваження експерта у висновку що вміст вуглецю не визначався із-за відсутності необхідного обладнання є таким що може свідчити про несправність аналізатору елементного складу EXPERT 3L (зав. N 129U/2012).
Оскільки позивач заявив до митного оформлення прутки (круг) БЕЗ вм`ятин, ребер, канавок і інших рельєфів на поверхні, а відповідач не відніс спірний товар до арматурних прутків за іншими кодами згідно УКТЗЕД, а також що експертом митниці не було встановлено що товар, який був предметом експертного дослідження, уявляє собою арматуру чи катанку, то позивач виходячи з положень частини 4 ст. 3 Митного кодексу України, п.4.1.4 ст. 4 Податкового кодексу України (презумпція правомірності рішень платника податків (імпортера) подав додаткову декларацію ЕМД № UA110130/2022/004464 від 24.03.2022 року до тимчасової (гр. 2 ДТ). В цій декларації знов заявив той самий товар що і за тимчасовою .митною декларацією та повторно заявив що товар не являється арматурним прутком.
В той же час, відповідач прийняв рішення про відмову в прийнятті вказаної митної декларації, митному оформленні випуску товарів № UA11А110130/2022/000099 від 24.03.2022 року, про що була оформлена картка відмови в якій підставою для відмови зазначено: Декларантом порушено вимоги ст. 266 п. 1.4 МКУ №4495-VI від 13.03.2012. в частині сплати митних платежів, а саме по товарам № 1 (Чорні метали. Прутки) не сплачено антидемпінгове мито. Відповідно до статті 16 Закону України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту " МІЖВІДОМЧА КОМІСІЯ З МІЖНАРОДНОЇ ТОРГІВЛІ прийняла рішення № АД-382/2017/4411-05 "Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну арматури та катанки походженням з Російської Федерації", згідно з яким вирішила застосувати остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару походженням з Російської Федерації шляхом запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита у розмірі 15,21 %.
В картці відмови відповідачем роз`яснено вимоги виконання яких забезпечує прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів: Необхідно подати нову МД зі сплатою антидемпінгового мита -15,21%. Роз`яснено що оскаржити картку відмови можна самому відповідачу, тобто тому хто її склав, що суперечить закону.
Через відмову у митному оформленні, спірної митної декларації та не маючи іншого виходу (через обов`язок завершити митне оформлення товару у встановлений Митним кодексом України строк, загрозу застосування штрафних санкцій) позивач подав до тимчасової нову додаткову ЕМД №11А110130/2022/004473 від 24.03.2022 року на підставі якої і було завершено митне оформлення товару за тим самим описом, як такий що не являється арматурним прутком (гр. 31 митної декларації), однак без повернення антидемпінгового мита та ПДВ нарахованого на суму такого за спірний товар.
Вважаючи протиправним рішення у вигляді картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці № UA110130/2022/000099 від 24.03.2022 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
У відповідності до ч.1, ч.2 ст.1 Митного кодексу України (далі МК України) визначено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до ч.4 ст. 275 МК України визначено, що антидемпінгове мито встановлюється відповідно до Закону України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту" у разі ввезення на митну територію України товарів, які є об`єктом демпінгу, що заподіює шкоду або створює загрозу заподіяння шкоди національному товаровиробнику.
Частиною 9 ст. 280 МК України передбачено, що особливі види мита нараховуються за ставками, встановленими рішеннями Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі про застосування антидемпінгових, компенсаційних або спеціальних заходів, відповідно до Законів України Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту, Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту, Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну.
Пунктом 2 ст.1 Закону України Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту (далі - Закон №330) визначено, що антидемпінгове мито (попереднє або остаточне) - особливий вид мита, що справляється у разі ввезення на митну територію країни імпорту товару, який є об`єктом застосування антидемпінгових заходів (попередніх або остаточних).
У відповідності до вимог ч. 6, ч. 8 ст. 16 Закону №330 встановлено, що остаточне антидемпінгове мито справляється у відповідному розмірі та у кожному випадку окремо на недискримінаційній основі, незалежно від країни експорту, якщо у рішенні Комісії визначається, що імпорт відповідного товару є об`єктом застосування остаточних антидемпінгових заходів, за винятком імпорту, щодо якого відповідно до цього Закону експортером було взято відповідні зобов`язання.
У цьому рішенні Комісія визначає кожного постачальника товару, імпорт якого в країну імпорту є об`єктом застосування остаточних антидемпінгових заходів. У разі, якщо антидемпінгове розслідування проводиться стосовно товарів, що імпортуються кількома постачальниками з однієї країни та неможливо визначити всіх цих постачальників, у рішенні Комісії зазначається ця країна експорту. Якщо антидемпінгове розслідування проводиться стосовно товарів, що імпортуються кількома постачальниками більше ніж з однієї країни, у рішенні Комісії можуть бути зазначені або всі постачальники, або, у разі неможливості визначення всіх постачальників відповідного товару, - всі країни експорту.
Комісія у своєму рішенні встановлює розмір ставки остаточного антидемпінгового мита, яким обкладається товар постачальника (виробника, експортера, імпортера), імпорт якого в країну імпорту є об`єктом застосування антидемпінгових заходів. Якщо неможливо визначити постачальника (виробника, експортера, імпортера), у цьому рішенні визначається розмір ставки остаточного антидемпінгового мита для відповідної країни експорту.
Остаточне антидемпінгове мито сплачується за ставкою та на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування остаточних антидемпінгових заходів. Остаточне антидемпінгове мито сплачується незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів), у тому числі мита, які, як правило, справляються при імпорті в країну імпорту товарів.
Так, 28.12.2017р. Міжвідомчою комісією з міжнародної торгівлі прийнято рішення АД-382/2017/4411-05 Про застосування остаточних антидемпiнгових заходiв щодо iмпорту в Україну арматури та катанки походженням з Росiйської Федерацiї, яким визначено, що "протягом періоду дослідження демпінговий імпорт в Україну арматури та катанки походженням з Російської Федерації призвів до значного зниження цін на подібний товар…існує причинно-наслідковий зв`язок між демпінговим імпортом в Україну арматури та катанки походженням з Російської Федерації та істотною шкодою, заподіяною національному товаровиробнику…" та застосовані "остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару походженням з Російської Федерації, що має такий опис: Арматурний прокат (арматура) дiаметром вiд 6 до 40 мм (включно) та катанка дiаметром вiд 5,5 до 14 мм (включно), що класифiкуються згiдно з УКТЗЕД за кодами 7213 10 00 00, 7213 91 10 00, 7213 91 20 00, 7213 91 41 00, 7213 91 49 00, 7213 91 70 00, 7213 91 90 00, 7213 99 10 00, 7213 99 90 00, 7214 20 00 00, 7214 99 10 00, 7214 99 39 00, 7214 99 50 00, 7214 99 79 00, 7214 99 95 00, 7227 20 00 00, 7227 90 10 00, 7227 90 50 00, 7227 90 95 00, 7228 20 91 00, 7228 20 99 00, 7228 30 20 00, 7228 30 69 00, 7228 30 89 00.
Разом з тим, рішенням Міжвідомчої комісії від 20.04.2018 року №АД-390/2018/4411-05 внесені зміни до рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 27.12.2017р. АД-382/2017/4411-05, зокрема, викладено пункт 1 рішення у наступній редакції: Застосувати остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару походженням з Російської Федерації, що має такий опис: Арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанка діаметром від 5,5 до 14 мм (включно), а саме: прутки гарячекатані (у тому числі й прутки, що отримані гарячим волочінням та гарячим пресуванням), які мають однаковий (у тому числі й періодичний) суцільний круглий поперечний переріз за всією довжиною, з вуглецевої та інших легованих сталей, у тому числі укладені в бунти чи розрізані на відрізки, що можуть мати вм`ятини, ребра, канавки або інші рельєфи, створені під час прокатування з подальшою обробкою чи без неї (за винятком прутків з автоматної, швидкорізальної та інструментальної сталі, кованих, холодного деформування або оброблення у холодному стані та кутиків, фасонних та спеціальних профілів з легованої сталі, порожнистих прутків та брусків для буріння), що можуть класифікуватися згідно з УКТЗЕД за кодами 7213 10 00 00, 7213 91 10 00, 7213 91 20 00, 7213 91 41 00, 7213 91 49 00, 7213 91 70 00, 7213 91 90 00, 7213 99 10 00, 7213 99 90 00, 7214 20 00 00, 7214 99 10 00, 7214 99 39 00, 7214 99 50 00, 7214 99 79 00, 7214 99 95 00, 7227 20 00 00, 7227 90 10 00, 7227 90 50 00, 7227 90 95 00, 7228 20 91 00, 7228 20 99 00, 7228 30 20 00, 7228 30 69 00, 7228 30 89 00.
Тобто, Міжвідомчою комісією з міжнародної торгівлі, у межах наданих повноважень, визначено перелік товарів, походженням з Російської Федерації, щодо яких застосовуються антидемпінгові заходи та такими товарами є арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанка діаметром від 5,5 до 14 мм (включно), які можуть класифікуватися згідно з вищевказаними УКТЗЕД.
З аналізу вищенаведеного, можна дійти висновку, що для визначення того, чи є спірний товар об`єктом застосування антидемпінгових заходів визначальним є встановлення того, що: товар походженням з Російської Федерації; товар, згідно кодів УКТ ЗЕД, може бути класифікований за переліком кодів УКТЗЕД, які визначені рішенням Комісії; товар за описом є арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) або катанкою діаметром від 5,5 до 14 мм (включно).
Тобто, вказаний висновок не містить інформації стосовно того, що ввезений позивачем вищенаведений товар є арматурою або катанкою.
Згідно ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, саме на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладено обов`язок доведення належними доказами фактів того, що ввезений позивачем товар є арматурою чи катанкою та на нього розповсюджуються антидемпінгові заходи.
Проте, відповідачем не було надано суду жодних доказів та не наведено жодних підстав щодо правомірності прийняття оспорюваної картки відмови № UA110130/2022/000099 від 24.03.2022 року з урахуванням аналізу наданих документів та обставин встановлених судом.
Також і не надано відповідачем жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про те, що ввезений позивачем товар є арматурою чи катанкою.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіривши з дотриманням вимог ч.2 ст.2 наведеного Кодексу, правомірність прийняття суб`єктом владних повноважень вищенаведеної оспорюваної картки відмови, суд приходить до висновку, що оскаржувана картка відмови в прийнятті митної декларації від 22.02.2022р. відповідачем прийнята не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що при прийнятті оспорюваної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110130/2022/000099 від 24.03.2022 року відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, були порушені права та інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною та скасування наведеної картки відмови.
Разом з тим, судом не можуть бути покладені в основу даного судового рішення твердження позивача про те, що ввезений ним товар не є арматурним прокатом, оскільки жодних доказів (як то висновок експерта), які б містили інформацію щодо предмету доказування у цій справі щодо того, що ввезений позивачем товар не є арматурою чи катанкою, відповідно до ч.4 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем надано суду не було.
Є безпідставними та необґрунтованими і посилання позивача на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, які, на його думку, мають преюдиційне значення в частині характеристик товару, який є ідентичним спірному при розгляді інших справ, які стосуватимуться ідентичних товарів, що ввозитиметься тим же декларантом, та відхиляються судом, з огляду на те, що обставини з приводу ідентичності характеристик товару, що будуть ввозиться у майбутньому декларантом не є підставами звільнення від доказування за змістом ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не можуть мати преюдиційного значення при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі учасники.
З огляду на викладене та враховуючи, що Митницею не доведено жодними належними доказами факту того, що ввезені позивачем товари є арматурою чи катанкою, тобто є товаром, на який розповсюджуються антидемпінгові заходи, виходячи з вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, надавати оцінку всім іншим доводам учасників справи у суду не має потреби.
За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 2481 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №768 від 06.04.2022 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 2481 грн. підлягає стягненню з Дніпровської митниці за рахунок бюджетних асигнувань.
З приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 134 вказаного Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що Кодекс адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15.12.2017 року, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
При цьому відповідно до ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.ч. 6 та 7 ст. 134 Кодексу у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з п. 3.2рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 усправі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Європейський суд з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.
Позивачем до суду надано копію додаткової угоди №000099 від 28.03.2022 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1763 від 19.11.2007 року відносно адвоката Бичкова В.В.; копію посвідчення №1438 від 19.11.2007 року відносно адвоката Бичкова В.В.; платіжне доручення №766 від 06.04.2022 року щодо сплати за фіксований гонорар зг. дод. угоди №000099 від 28.03.2022р до дог.№01/2019 від 07.12.2018., без ПДВ у сумі 2500 грн.
Суд не вправі надавати оцінку умовам договору (зокрема вартості наданих адвокатом послуг), що погоджені сторонами договору в підписаних на виконання договору документах.
Оскільки, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджено належними та допустимими доказами, такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим та співмірним зі складністю справи, тому на них поширюється правило щодо розподілу судових витрат.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн. підлягають стягненню з Дніпровської митниці за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю ТАКТ до Дніпровської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати повністю картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці № UA110130/2022/000099 від 24.03.2022 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник