Справа № 520/18088/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 р. Справа № 520/18088/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Курило Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Севастьяненко К.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.11.22 по справі № 520/18088/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАУНЧ УКРАЇНА"

до Харківської митницї

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАУНЧ УКРАЇНА" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митницї, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA807000/2021/001446/2 від 06.08.2021;

-визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2021/01306 від 06.08.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Харківської митниці державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA807000/2021/001446/2 від 06.08.2021 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2021/01306 від 06.08.2021 прийняті Харківською митницею державної митної служби України необґрунтовано.

Рішенням Харківським окружним адміністративним судом від 23.11.2021 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA807000/2021/001446/2 від 06.08.2021.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2021/01306 від 06.08.2021.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАУНЧ УКРАЇНА" судові витрати в розмірі 4540,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (відокремлений підрозділ) Державної митної служби України.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Харківською митницею подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що за результатами перевірки числового значення заявленої митної вартості товару позивачем, наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів встановлені розбіжності, заявлена декларантом митна вартість документально не підтверджена. Зазначає, що жоден нормативно-правовий документ не зобов`язує митний орган у запиті на надання додаткових документів зазначати, які саме розбіжності виявлені посадовою особою митного орагну під час аналізу документів поданих до митного оформлення. Також відповідач зазначає, що при прийнятті спірних рішень діяв у відповідності до норм чинного законодавства, відтак вимоги апеляційної скарги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивач зазначає, що Харківською митницею не доведено правомірності прийнятого оскаржуваного рішення, а наведені в апеляційній скарзі аргументи не знаходять свого підтвердження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що між фірмою Yuhuan Yungtee Machine Co., Ltd, Китай (в якості продавця) та TOB "ЛАУНЧ УКРАЇНА" (в якості покупця) укладено договір №06/11-02.

Згідно п. 1.1 предметом договору є поставка продавцем покупцю продукції відповідно до Інвойсу в рамках встановлених даним договором.

Відповідно до п. 3.1 постачання продукції по даному договору здійснюється на основі заказу, сформованого покупцем відповідно до умов даного договору. Постачання будуть здійснюватись відповідно до Інвойсу у відповідності до INCOTERMS 2010.

На виконання умов вказаного договору продавцем на адресу покупця виставлено інвойс №YHYT0602 від 02.06.2021 на суму 13556 доларів США, який сплачено покупцем у повному обсязі, що підтверджено платіжними дорученнями від 15.06.2021 на суму 9486 доларів США, від 19.04.2021 на суму 4070 доларів США.

Товар, визначений інвойсом №YHYT0602 від 02.06.2021 транспортовано до порту м. Одеси морським транспортом із залученням перевізника - ТОВ "Клевер Тім" згідно договору №3009/20/04 від 30.09.2020, що підтверджено коносаментами №WMS21054394A, №WMS21054394B, №WMS21054394C, №WMS21054394E, №WMS21054394H.

Для здійснення митного оформлення поставлених товарів відповідно до Договору №06/11-02 від 06.11.2017 ТОВ "ЛАУНЧ УКРАЇНА" подано до Харківської митниці Державної митної служби України митну декларацію №UA807170/2021/051227 від 06.08.2021.

Разом з митною декларацією представник декларанта надав пакет документів, необхідний для підтвердження заявленої митної вартості товару:

-пакувальний лист (packing list) б/н від 02.06.2021;

-рахунок-проформа (proforma invoice) YTYT0414 від 14.04.2021;

-рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) YTYT0602 від 02.06.2021;

-коносамент (Bill of lading) WMS21054394E від 18.06.2021;

-автотранспортна накладна (Road consignment note) 5036/4 від 05.08.2021;

- сертифікат про походження товару (Certificate of origin) 21С3326А3031/00003 від 08.07.2021;

-банківський платіжний документ, що стосується товару F145 від 19.04.2021;

-банківський платіжний документ, що стосується товару F169 від 15.06.2021;

-рахунок-фактура на перевезення вантажу РФ-12362 від 03.08.2021;

-довідка, що підтверджує вартість перевезення товару №030821-5 від 03.08.2021;

-прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 01.04.2021;

- додаткова угода до зовнішньоекономічного договору (контракту) №01/1803-29 від 18.03.2021;

-зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №06/11-02 від 06.11.2017;

-договір про надання послуг митного брокера №07/16 від 26.07.2016;

- копія митної декларації країни відправлення №18157956 від 07.06.2021;

- свідоцтво про справжність копії експортної декларації №18157956 від 07.06.2021, видане Торгово-промисловою палатою Китаю (China Council for the Promotion of International Trade China Chamber of International Commerce);

- свідоцтво про справжність копії інвойса YTYT0602 від 02.06.2021, видане Торгово-промисловою палатою Китаю (China Council for the Promotion of International Trade China Chamber of International Commerce);

- каталог від 04.10.2017.

Харківською митницею державної митної служби України 06.08.2021 митну декларацію №UA807170/2021/051227 прийнято до бази даних та направлено позивачу запит (повідомлення) для надання додаткових документів.

Позивач направив митному органу лист вих. №06/08-01 від 06.08.2021, яким просив визначити митну вартість товарів по митній декларації №UA807170/2021/051227 на підставі доданих до декларації документів.

Однак, Харківською митницею державної митної служби України 06.08.2021 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2021/001446/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2021/01306.

З огляду на вказане вище, позивач звернувся з листом до митного органу про розгляд додаткових документів та за результатами таких документів прийняти рішення про скасування рішення про коригування митної вартості товару та прийняття рішення щодо визнання заявленої позивачем митної вартості згідно декларації №UA807170/2021/051227 від 06.08.2021.

Проте, митнецею листом від 02.09.2021 відмовлено в задоволенні листа позивача, вказавши про відсутність підстав для скасування раніше прийнятого митницею рішення.

Позивач, вважаючи протиправними рішення відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012.

Згідно з ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

У відповідності до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною першою статті 257 Митного кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Положеннями статті 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою та другою статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У відповідності до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою статті 52 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За змістом частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 Митного кодексу України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною першою статті 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, які надають митному органу право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №813/1229/16, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Так, в оскаржуваному рішенні митним органом вказані наступні підстави відмови:

1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема, значно зменшилась вартість товару, не надано договір на перевезення товарів, номер коносаменту, що вказаний в митній декларації країни відправлення не співпадає з номером коносаменту, поданим до митного оформлення, митна декларація країни відправлення надана без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншу іноземну мову міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МКУ, митна вартість товарів менш ніж за фактами митних оформлень подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено тощо), а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п. 3 ст.53 МКУ, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості;

2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари.

Джерелом інформації для даного рішення є наявна в митному органі цінова інформація про митні оформлення подібних товарів митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін за фактами митних оформлень, що наявні у ЄАІС та АСМО Інспектор: №UA500130/2021/23989 від 22.06.2021, №UA500020/2021/17931 від 24.05.2021.

Щодо ненадання договору на перевезення товарів, колегія суддів зазначає наступне.

До митної декларації №UA807170/2021/051227 від 06.08.2021 ТОВ "ЛАУНЧ Україна" додано рахунок-фактуру на перевезення вантажу №РФ-12362 від 03.08.2021 та довідку, що підтверджує вартість перевезення товару №030821-5 від 03.08.2021.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Надані ТОВ "ЛАУНЧ Україна" рахунок-фактура на перевезення вантажу №РФ-12362 від 03.08.2021 та довідка №030821-5 від 03.08.2021 відповідають вимогам п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, що митним органом не спростовано.

Отже, враховуючи посилання у вказаній довідці на коносаменти, що стосуються спірної поставки, сумніви у її належності саме до спірної партії товару - відсутні.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах розгляду справи №804/16553/14 у постанові від 31.05.2019 дійшов висновку, що у разі, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому рахунок-фактура на перевезення вантажу №РФ-12362 від 03.08.2021 та довідка №030821-5 від 03.08.2021 є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Щодо доводів митниці про номер коносаменту, що вказаний в митній декларації країни відправлення, який не співпадає з номером коносаменту, поданим до митного оформлення, колегія суддів зазначає наступне.

Копія митної декларації країни відправлення №18157956 від 07.06.2021 містить дані про вантажовідправника (постачальника), вантажоотримувача (покупця), умови поставки, вагу, назву, кількість та вартість товару, код товару, номер інвойсу, дату відправки товару та номер букінгу, тобто номер бронювання місця на судні, що в повній мірі співпадають і даними, зазначеними в інших поданих до митного оформлення документів.

Вказана інформація підтверджується копією листа від постачальника "YUHUAN YUNGTEE MACHINE CO., LTD" від 26.08.2021.

Колегія суддів зазначає, що на момент складення митної декларації країни відправлення №18157956 від 07.06.2021, коносамент ще не був прийнятий та, відповідно, не міг бути у даній декларації вказаний.

Крім того, відповідно до експортної декларації, інвойсу, пакувального листа, коносаменту, товар, його вага та кількість, номер контейнера співпадають, тобто оцінюваний товар можливо ідентифікувати, а підстави для сумніву у достовірності числових значень складових митної вартості товару у даному випадку відсутні.

Таким чином, вказівка в експортній декларації на номер букінгу (бронювання) не свідчить про наявність розбіжностей та про можливе заниження декларантом митної вартості товарів.

Також, митна декларація країни відправлення складається експортером, відповідно до вимог законодавства чинного в країні експортера, тобто в Китаї. До того ж вказана декларація країни відправлення оформлена належним чином, а саме містить у якості додатку копію свідоцтва про справжність, засвідчена печаткою Торгово-промислової палати Китаю (China Connsil for the Promotion of Internationa Trade China Chamber of International Commerce).

З огляду на вказане вище, посилання митного органу на те, що номер коносаменту, що вказаний в митній декларації країни відправлення, не співпадає з номером коносаменту, поданим до митного оформлення є не обґрунтованим.

Щодо доводів відповідача на незабезпечення позивачем перекладу документів, поданих до митного оформлення, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 254 Митного кодексу України визначено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Зі змісту зазначеної статті встановлено, що для митного оформлення можуть подаватися документи українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування та не передбачено обов`язку подання документів саме українською мовою.

Разом з тим дана стаття надає право митному органу вимагати переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, однак тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 по справі № 520/10709/188 зазначив, що ст. 254 Митного кодексу України визначено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Проте, відповідачем не надано доказів на підтвердження звернення до позивача з вимогою про необхідність надання перекладу на українську мову документів, які подані до митного оформлення, з обґрунтуванням необхідності перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації (із зазначенням про те, які саме відомості необхідно перевірити або підтвердити).

Щодо доводів відповідача на ненадання декларантом інформації щодо угод на ідентичні товари, колегія суддів зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 у справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Також, у постанові Верховного Суду від 21.08.2018 у справі №804/1755/17 міститься висновок, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частина 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач не довів, що вартість ввезеного товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак товарів, що можуть свідчити про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товаром, ввезеним позивачем та не надано доказів, що ввезення вказаних товарів відбувалось на тих же умовах доставки та з тією ж самою відстанню.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

При цьому, посилання митного органу на наявність інформації про іншу вартість подібного товару не можуть вважатись обґрунтованими оскільки у спірному випадку позивач діяв на підставі Договору, визначених в ньому умов та цін, що підтверджується наданими до митної декларації документами.

Відповідні умови договору належним чином узгоджені між сторонами, тобто випливають із господарської діяльності позивача та його контрагента.

Діюче законодавство надає право сторонам угоди визначати умови господарських операцій за певною домовленістю у цих операціях, що і дотримано підприємствами.

Отже, самостійне визначення контролюючим органом ціни товару не може впливати на права та обов`язки сторін договору, за умови їх підтвердження належними документами.

Таким правом чинним законодавством відповідача не наділено.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що надані позивачем до митного оформлення документи передбачені умовами зовнішньоекономічного договору, за цими матеріалами є вартісні та кількісні характеристики товару, тобто відображають ціну, визначену підприємством у вигляді його митної вартості.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 по справі № 520/18088/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Курило С.С. Рєзнікова