Справа № 400/13463/21
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 р. Справа № 400/13463/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:1. Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, 2. Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, вул. Набережна Петремоги, 26, м. Дніпро, 49094,
про:визнання протипраним та скасування рішення від 02.06.21 № 99, зобов`язання вчинитипевні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач 1, ГУ ПФУ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 02.06.2021 року № 99 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 02.08.1985 року по 20.10.1985 року, з 21.10.1985 року по 16.11.1987 року, з 14.03.1988 року по 18.08.1988 року, з 15.10.1992 року по 28.06.1995 року, з 10.09.1997 року по 10.04.2002 року, року до пільгового стажу роботи за професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії за Списком № 1 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, з урахуванням правової позиції суду про те, що підлягає зарахуванню до пільгового стажу періоди роботи з 02.08.1985 року по 20.10.1985 року, з 21.10.1985 року по 16.11.1987 року, з 14.03.1988 року по 18.08.1988 року, з 15.10.1992 року по 28.06.1995 року, з 10.09.1997 року по 10.04.2002 року до пільгового стажу роботи за професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії за Списком № 1 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення.

Ухвалою від 29.12.2021 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін у судове засідання).

Ухвалою від 22.02.2022 року суд залучив в якості відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач 2, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області). Розгляд справи розпочато спочатку.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача періоди роботи з 02.08.1985 року по 20.10.1985 року, з 14.03.1988 року по 18.08.1988 року на шахті «Ломоватская» та з 15.10.1992 року по 28.06.1995 року, з 10.09.1997 року по 10.04.2002 року - на ДП шахта «Никаноровская». Крім того, відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача період з 21.10.1985 року по 16.11.1987 року служби в лавах Радянської Армії.

Так, згідно з трудовою книжкою позивача, останній до проходження служби працював на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахті «Ломоватская», а після проходження служби знову був працевлаштування на тій же посаді того ж самого підприємства.

Відповідач 1 надав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив наступне:

До пільгового стажу за Списком №1 позивачу не враховано періоди: з 02.08.1985 року по 20.10.1985 року, з 14.02.1988 року по 18.08.1988 року згідно із довідкою від 23.10.2017 року № 545 - оскільки довідка видана Державним унітарним підприємством Луганської народної республіки шахта «Ломоватская», зареєстрованим у м. Брянка, Луганська область. Довідка засвідчена печаткою невизнаної Луганської народної республіки; з 15.10.1992 року по 28.06.1995 року та з 10.09.1997 року по 10.04.2002 року згідно із довідкою від 29.08.2017 року № 5-1054 - оскільки довідка видана філією «Шахта «НиканорНовая» Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки «ентруголь», зареєстрованого у м. Зорінск, Луганська область. Довідка засвідчена печаткою невизнаної Луганської народної республіки.

Отже, враховуючи вищевказане у відповідача відсутні правові підстави для зарахування до пільгового стажу згадані вище періоди роботи, тому така вимоги позивача задоволенню не підлягає.

Відповідач 2 відзив на адміністративний позов не надав.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

26.05.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон України № 1058).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», яка набрала чинності 30.03.2021 року, пункт 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), викладено в такій редакції: «після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу».

Згідно п. 4.10. Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, для здійснення виплати пенсії.

З урахуванням положень Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії, визначено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

За наслідками розгляду заяви позивача від 26.05.2021 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийнято рішення № 99 від 02.06.2021 року відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Підстава відмови: необхідний страховий стаж, визначений п. 1 ст. 26 Закону України № 1058, становить з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років. Страховий стаж особи - 27 років 2 місяці 22 дні.

Результат розгляду довідок, доданих до заяви: пільгові довідки видані ЛНР згідно чинного законодавства не є правочинними; прізвище в посвідченні УБД не відповідає паспортним даним.

Не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ, позивач оскаржив його у судовому порядку.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Аналогічні норми містяться у п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон України № 1788).

Відповідно до ст. 62 Закону України № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12.08.1993 року (далі та раніше за текстом Постанова № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

Надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно в разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року у справі № 235/1112/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Пункт 2 Порядку № 383 визначає, що під повним робочим днем належить вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пункт 10 Порядку № 383 встановлює, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Згідно записів у трудовій книжці позивача:

- у періоди з 02.08.1985 року по 20.10.1985 року та з 14.03.1988 року по 18.08.1988 року позивач працював на шахті «Ломоватская»;

- у періоди з 15.10.1992 року по 28.06.1995 року та з 10.09.1997 року по 10.04.2002 року позивач працював на ДП шахта «Никаноровская»;

- у період з 21.10.1985 року по 16.11.1987 року позивач проходив служби в лавах Радянської Армії.

Щодо неприйняття відповідачем довідок у зв`язку із засвідченням їх печаткою невизнаної Луганської народної республіки, суд зазначає наступне:

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. 1 це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами».

Отже, державні органи повинні приймати документи, видані окупаційною владою, у тих випадках, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Також, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008 року, п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004 року, п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року, п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конститу цією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Законодавством на сьогоднішній день не врегульовано порядок надання та використання інформації, яка необхідна для підтвердження позивачем права на призначення пенсії коли доступ у позивача до такої інформації відсутній з причин, що не залежать від його волі.

Тобто через законодавчу прогалину не забезпечується захист прав громадян, які, незважаючи на втрату житла та інших соціальних благ, разом з членами своєї родини переїхали на іншу територію України з метою продовжити працювати на благо України.

Враховуючи усе вищевикладене, відповідач 2 протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача період роботи з 02.08.1985 року по 20.10.1985 року, з 14.03.1988 року по 18.08.1988 року, з 15.10.1992 року по 28.06.1995 року та з 10.09.1997 року по 10.04.2002 року.

Щодо зарахування до пільгового пенсійного стажу позивача період служби у лавах Радянської армії, суд зазначає наступне:

У відповідності до п. «в» ч. 3 ст. 56 Закону України № 1788 до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.

Частиною 1 ст. 2 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII передбачено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Враховуючи викладене, період проходження позивачем військової служби в Збройних силах СРСР з 21.10.1985 року по 16.11.1987 року підлягає зарахуванню до стажу його роботи.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням того, що рішення про відмову в призначенні пенсії, яким позивачу також відмовлено у зарахуванні до страхового стажу спірних періодів, винесено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань саме ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49094, ) - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.06.2021 року № 99 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 02.08.1985 року по 20.10.1985 року, з 21.10.1985 року по 16.11.1987 року, з 14.03.1988 року по 18.08.1988 року, з 15.10.1992 року по 28.06.1995 року, з 10.09.1997 року по 10.04.2002 року, року до пільгового стажу роботи за професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії за Списком № 1 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 26.05.2021 року про призначення пенсії, з урахуванням правової позиції суду про те, що підлягає зарахуванню до пільгового стажу періоди роботи з 02.08.1985 року по 20.10.1985 року, з 21.10.1985 року по 16.11.1987 року, з 14.03.1988 року по 18.08.1988 року, з 15.10.1992 року по 28.06.1995 року, з 10.09.1997 року по 10.04.2002 року до пільгового стажу роботи за професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії за Списком № 1 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.06.2022 року.

Суддя О.В. Малих