Справа № 200/10300/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року справа №200/10300/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі № 200/10300/21 (головуючий суддя І інстанції Христофоров А.Б.), складеного в повному обсязі 11 листопада 2021 року в м. Слов`янськ Донецької області, у справі № 200/10300/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дії протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо застосування при обчисленні позивачу пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки;

- зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за 2018-2020 роки

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо застосування під час призначення ОСОБА_1 , пенсії за віком у 2020 році, показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 роки. Зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , призначеної пенсії за віком у 2020 році, починаючи з дня її призначення (з 14.12.2020), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за 2018-2020 роки.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, який він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року замінено відповідача по справі - Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України, серія НОМЕР_1 від 14 лютого 1996 року (а.с. 5-6).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , що видане 02.02.2021 року, позивач є пенсіонером, вид пенсії за віком (а.с. 7).

Як встановлено судом на підставі позову, ОСОБА_1 перебував на обліку в Добропільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

14.12.2020 позивач звернувся до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 5907 про переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 8).

З 14.12.2020 року позивач є одержувачем пенсії за віком, яка йому призначена Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області.

18 червня 2021 року позивач звернувся до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою, відповідно до якої просив перерахувати пенсію за віком з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018-2020 роки (а.с. 9, 28).

У відповідь на звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, листом від 21.07.2021 року № 7823-7051/К-15/8-0500/21сповістило останнього про те, що розмір його пенсії з 14.12.2020 складав 2 722, 68 грн., а саме: розмір пенсії за віком (7 193, 96 грн. х 0, 37500) 2 697, 74 грн.; доплата за поднармований стаж (2 роки) 24, 94 грн. Пенсію обчислено з урахуванням середньомісячної заробітної плати за період з 01.12.1994 по 30.11.1999 відповідно наданої про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.10.2020 відповідно даних системи персоніфікованого обліку 7 193, 96 грн. (4 888, 83 грн. показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки * 1,47151 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).

Також у листі було зазначено, що з 01.03.2021 проведено масовий перерахунок пенсії згідно постанови КМУ від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, що склала 5 426, 60 грн. (4 888, 83 грн.*1,11). Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії склала 7 985, 30 грн. (5 426, 60 грн. показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки з урахуванням індексацій) х 1, 47151 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Після перерахунку розмір пенсії з 01.03.2021 року складає 3 019, 43 грн., в тому числі: розмір пенсії за віком (7 985, 30 грн. х 0, 3375) 2 994, 49 грн.; доплата за понаднормовий стаж (2 роки) 24, 94 грн.

В листі вказано, що пенсія позивача розрахована та виплачується згідно чинного законодавства за документами наявними у матеріалах пенсійної справи (а.с. 10 зв. бік а.с. 10, 29-зв. бік а.с. 29).

За період роботи позивача, зокрема, з 01.01.2018 по 31.12.2020 страхові внески є сплаченими, що підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу(а.с. 12-16).

Отже, спірним питанням даної справи є правомірність дій Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в застосуванні при перерахунку пенсії показник середнього заробітку працівників, зайнятих в галузях України за 2014 - 2016 роки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії, виходячи з показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року призначення пенсії, а дії відповідача щодо застосування показника заробітної плати за 2014-2016 рік під час призначення йому пенсії за віком є неправомірними.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції з наступних підстав.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Статтею 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною статті 45 Закону України 1058 передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За приписами частини 2 статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У той же час, частиною 3 статті 45 Закону України 1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Однак, якщо мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Зазначені висновки щодо здійснення призначення пенсії, а не переведення згідно з частиною 3 статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №876/5312/17 (провадження № 11-731апп18).

У постановах Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі № 520/6808/17, від 19.12.2018 року у справі № 577/5248/16-а зазначено, що частиною 3 статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. В при такому переведенні на інший вид пенсії показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV. Водночас, у випадках звернення особи до територіальних органів пенсійного фонду із заявами про переведення з пенсії, призначеної на підставі іншого закону, ніж Закон № 1058, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, така особа вважається такою, що звертається за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV вперше. В таких випадках до спірних правовідносин не застосовується частина третя статті 45 Закону № 1058-ІV.

Таким чином, отримуючи пенсію за Законом України Про пенсійне забезпечення позивач не користувався жодним із видів пенсій, встановлених Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому, призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у 2020 році відбулось вперше.

Відтак, дії відповідача щодо використання показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки при призначенні пенсії у 2020 році по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправними, а порушене права позивача має бути відновленим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі № 200/10300/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 червня 2022 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова