Справа № 363/522/22
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 363/522/22 Суддя (судді) першої інстанції: Чірков Г.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Шелест С.Б.,

суддів: Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

при секретарі судового засідання Турчин М.М.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - Українця Миколи Петровича,

представника відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - апелянт, позивач) звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Укртрансбезпеки) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому просив скасувати постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченка В.О. про накладення адміністративного стягнення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ВМ за №00007508 від 12 січня 2022 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувана постанова оформлена з порушенням вимог закону без зазначення обов`язкових відомостей, як це передбачено додатком № 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Мінінфраструктури №512 від 27.09.2021, зокрема вказано на відсутність відомостей про напівпричіп, у якому здійснювалось перевезення вантажу, а також інших відомостей, обов`язковість яких передбачена законодавством.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26 квітня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апелянта аналогічні доводам, що наведені у позовній заяві та обґрунтовані зокрема тим, що оскаржувана постанова не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту вчинення правопорушення; відповідачем не враховані, а судом першої інстанції необґрунтовано відхилені вимоги законодавства щодо допустимого перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд; відповідачем не врахований факт перевезення сипучого вантажу - щебня, який є рухомим під час його транспортування, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що у свою чергу впливає на розподіл навантаження по осям напівпричепу, в якому він перевозиться; показники WIM6 відображені у постанові не є безумовно точними, формуються з урахуванням сукупності усіх зібраних метаданих.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Під час судового розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем подано клопотання про долучення висновку експерта, складеного за результатами проведення автотехнічної експертизи від 14.06.2022 №3207.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26 квітня 2022 року - без змін, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою, другою, третьою статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи позивач здійснював перевезення щебеню фр.20-40 згідно з товарно-транспортною накладною №000014511 від 23.11.2021. Загальна маса у відомостях про вантаж зазначена 39,72 т. (а.22). Згідно з зважувальною квитанцією №000014511 від 23.11.2021 повна маса навантаження щебеню становила 25,4 тон. (а.с.23).

23 листопада 2021 року о 10 год. 51 хв., за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879, в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу WIM6 зафіксовано проїзд транспортного засобу DAF СF 440 FТ д.н.з. НОМЕР_1 , із перевищенням навантаження на строєні осі транспортного засобу на 6,6 % (5,924 тон), що є порушенням п. 22.5 Правил дорожнього руху в частині перевищення нормативних параметрів навантаження.

За результатами фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті винесено постанову серії ВМ №00007508 від 12 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою та притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування спірної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до абзацу 1 пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до частини другої статті 132 -1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини сьомої статті 258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме: за перевищення нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, щодо навантаження на строєні осі транспортного засобу.

Вказане правопорушення зафіксовано за допомогою приладу WIM 6.

Колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо протиправності оскаржуваної постанови з мотивів неточності даних, на підставі яких зроблено висновок про перевищення встановлених нормативів навантаження осі, а також з мотивів неврахування перевезення позивачем сипучого (подільного вантажу), з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 13 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №1174), під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Згідно з оскаржуваною постановою серії ВМ №00007508 технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення - WIM6, пройшов метрологічну атестацію, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - №35-02/5875 до 12.10.2022.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог та доводів апеляційної скарги не наведено обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованого сумніву щодо несправності технічного засобу, яким проводилось вимірювання навантаження в автоматичному режимі, з огляду на дійсність свідоцтва про повірку технічного засобу.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Згідно з пунктом 2 Додатку до Порядку №1174 устаткування автоматичного пункту встановлюється на ділянках автомобільних доріг, на яких не порушується рівномірність руху.

Згідно з приписами пункту 2.3 ПДР водій зобов`язаний контролювати навантаження транспортного засобу та здійснювати контроль переміщення вантажу (в тому числі технічними засобами) під час руху транспортного засобу.

Колегія суддів зазначає, що завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси до 40 т, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів під час прискорення чи сповільнення тощо.

За вказаних обставин, колегія суддів зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги в частині протиправності оскаржуваної постанови з мотивів здійснення позивачем перевезення подільного вантажу, що, за посиланням апелянта, призводить до зміщення центру ваги під час руху та, відповідно, зміни показників навантаження на осі.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо неврахування відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови законодавчо встановлених похибок вимірювання, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У той же час, частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, у разі перевищення нормативів на 5 та більше відсотків.

Тобто, дозволене пунктом 4 Правил №30 перевищення навантаження у розмірі 2% без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд знаходиться в межах допустимого перевищення, за яке не передбачено настання адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині неврахування відповідачем при прийнятті рішення дозволеного пунктом 4 Правил №30 перевищення навантаження у розмірі 2%.

Так само, колегія суддів зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги в частині неврахування відповідачем похибки, що встановлена ДСТУ OIML R 134-1:2010, оскільки, як вбачається з постанови від 12.01.2022 ВМ № 00007508, перевищення нормативних параметрів навантаження на строєні осі на 6,6% встановлено з урахуванням похибки, допустимої для технічного засобу, в автоматичному режимі.

Зазначене відповідає вимогам пункту 17 Порядку №1174, відповідно до якого у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Колегія суддів апеляційної інстанції також відхиляє доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови з мотивів не зазначення в ній відомостей, що передбачені Додатком 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512, а саме: марки, моделі, державного номерного знаку причепу (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності тощо.

Так, заявником апеляційної скарги не обґрунтовано, яким чином відсутність тих чи інших відомостей в оскаржуваній постанові спростовує факт перевищення позивачем при перевезення вантажу нормативних параметрів навантаження на осі, що встановлені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00007508 від 12.01.2022 містить відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на осі).

Позивач не обґрунтовує вимоги відсутністю події адміністративного правопорушення, натомість вказує на недоліки в оформленні оскаржуваної постанови.

Наданий позивачем висновок ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» від 14.06.2022 №3207, що складений за результатами проведення автотехнічної експертизи, не спростовує наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 132-1 КУпАП, а саме - рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України в частині навантаження на строєні осі.

Колегія суддів зазначає, що питання, поставлені на вирішення експерта в межах проведеної експертизи, мають правовий характер; висновок експерта, складений за результатами експертизи, не спростовує висновків суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення як такої, що прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та за наявності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції щодо правомірності постанови по справі про адміністративне правопорушення від 12.01.2022 серії ВМ №00007508 та, відповідно, вказує на відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 71, 77, 139, 242, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26 квітня 2022 року у справі №363/522/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Б. Шелест

Судді О.М. Кузьмишина

О.Є. Пилипенко