Справа № 420/11769/21
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

16 червня 2022 року

м. Київ

справа № 420/11769/21

адміністративне провадження № К/990/13321/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Кравчука В.М.

перевірив касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року (суддя Левчук О.А.) та

постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року (колегія у складі суддів Скрипченка В.О., Косцової І.П., Осіпова Ю.В.)

у справі № 420/11769/21

за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області

про визнання протиправними та скасування рішень.

УСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - ГУ ДМС України в Одеській області; позивач) звернулося до суду із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області (далі - Управління ВД ФСС України в Одеській області; відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15.06.2021 № 336 про повернення та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів в частині виявлених порушень на суму 23 682,01 грн та штраф в розмірі 50 % в сумі 11 841,00 грн (за позиціями 13-25 в таблиці 2 до акту від 11.06.2021 № 8);

- скасувати заборгованість ГУ ДМС України в Одеській області зі сплати страхових коштів до ФСС України у розмірі 35 523,01 грн, що зафіксована звітом відповідно до постанови правління ФСС від 12.12.2018 № 28;

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління ВД ФСС в Одеській області від 14.07.2021 № 377 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 01.10.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2022, відмовив у задоволенні позову.

06.05.2022 позивач оскаржив у касаційному порядку зазначені судові рішення.

Верховний Суд ухвалою від 18.05.2022 повернув касаційну скаргу відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

24.05.2022 позивач вдруге подав касаційну скаргу, що 31.05.2022 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.10.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2022, ухваливши нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували Конституцію України, Закон України від 23.09.1999 № 1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Комісія соціального страхування ГУ ДМС в Одеській області не повинна була визнати кожен із вказаних в акті перевірки 13 первинних облікових бухгалтерських документів такими, що є недостовірними; виявлені неточності є неістотними недоліками при заповнення листків непрацездатності, не призвели до неможливості ідентифікації застрахованих фондом осіб та не можуть бути підставою для невизнання правомірності нарахування підприємством суми матеріального забезпечення за рахунок Фонду соціального страхування. Обов`язок правильності та повноти заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, покладено саме на лікарів, а не на ГУ ДМС в Одеській області. Здійснені позивачем за рахунок ФСС України виплати застрахованим особами не можуть кваліфікуватись як неправомірне витрачення страхових коштів.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Згідно з п. 4 ч. 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною 4 ст. 328 КАС України визначено виключний перелік підстав касаційного оскарження судових рішень у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги передбачені ст. 330 КАС України.

Верховний Суд ухвалою від 18.05.2022 повертав ГУ ДМС в Одеській області касаційну скаргу для викладення підстав (и), передбачених (ої) ч. 4 ст. 328 КАС України, для оскарження в касаційному порядку рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.10.2021 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2022.

Проте ГУ ДМС України в Одеській області у вдруге поданій касаційній скарзі лише цитує положення ч. 4 ст. 328 КАС України, несуттєво змінило зміст скарги, яка була повернута Судом, тобто, не вказує будь-якої із підстав, передбачених зазначеною статтею, для касаційного оскарження ухвалених у справі судових рішень, не наводить відповідного правового обґрунтування, як того вимагає абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України.

Суд додатково роз`яснює, що особа, яка подає касаційну скаргу, має наводити у скарзі свої мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1, 2 ч. 4 ст. 328 КАС України має бути чітко вказано, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права (п. 4 ч. 4 статті 328 КАС України) щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, за умови заявлення у касаційній скарзі також підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження судових рішень та належного правового обґрунтування унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Зважаючи на наведене, Суд вважає, що ГУ ДМС України в Одеській області слід повернути касаційну скаргу відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України.

Зазначене не позбавляє відповідача права на повторне звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою в межах розумних строків та при дотриманні вимог КАС України.

Керуючись ст. 328, 330, 332 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Повернути Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області касаційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року у справі № 420/11769/21.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає особі, яка її подала, реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук