Справа № 802/268/15-а
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 червня 2022 року

м. Київ

справа № 802/268/15-а

адміністративне провадження № К/990/13680/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 2 вересня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2022 року у справі № 802/268/15-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 28 жовтня 2014 року №2253 о/с «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 , начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України у Вінницькій області, у запас Збройних Сил України (із поставленням на військовий облік);

- поновити ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на посаді начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України у Вінницькій області з 29 жовтня 2014 року;

- стягнути з Управління МВС України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2014 року по день ухвалення судового рішення із розрахунку розміру середньоденного грошового забезпечення 281,68 грн.;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 2 вересня 2021 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 28 жовтня 2014 року №2253 о/с «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 , начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України у Вінницькій області, у запас Збройних Сил України (із поставленням на військовий облік);

- поновлено ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на посаді начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України у Вінницькій області з 29 жовтня 2014 року;

- стягнуто з Управління МВС України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2014 року по 2 вересня 2021 року у розмірі 481954,48 (чотириста вісімдесят одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 48 копійок) з відрахуванням встановлених законом загальнообов`язкових платежів;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2022 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 2 вересня 2021 року у справі скасовано в частині стягнення з Управління МВС України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2014 року по 2 вересня 2021 року у розмірі 481954,48грн. за вирахуванням податків та зборів, які має здійснити роботодавець під час нарахування та виплати середнього заробітку.

Прийнято в цій частині постанову, якою стягнуто з Управління МВС України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2014 року по 2 вересня 2021 року у розмірі 704200 (сімсот чотири тисячі двісті) гривень за вирахуванням податків та зборів, які має здійснити роботодавець під час нарахування та виплати середнього заробітку.

В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 2 вересня 2021 року у справі №802/268/15-а залишено без змін.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Міністерство внутрішніх справ України вдруге звернулась із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 1 червня 2022 року за допомогою засобів поштового зв`язку.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 2 вересня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2022 року у справі № 802/268/15-а скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з наступних підстав.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

З 8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку та відсутнє посилання на відповідний пункт вказаної статті.

Зазначене свідчить, що скаржник формально підійшов до питання належного оформлення касаційної скарги, зокрема, в частині зазначення підстав касаційного оскарження судового рішення судів першої та апеляційної інстанцій із урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України. Аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування нормативно правових актів, зазначення, що судами попередніх інстанцій судові рішення ухвалені із неправильним застосуванням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України належить повернути як таку, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 2 вересня 2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2022 року у справі № 802/268/15-а.

Крім того Суд зазначає, що подаючи вдруге касаційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 2 вересня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2022 року у справі № 802/268/15-а скаржник не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказано Верховним Судом в ухвалі від 28 квітня 2022 року.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 2 вересня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2022 року у справі № 802/268/15-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

………………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду