Справа № 120/3076/21-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3076/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Комар Павло Анатолійович

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

14 червня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л. В.,

представника відповідача: Іванова Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Державний реєстратор Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Молявчик Олена Олександрівна та Фермерське господарство "ОСОБА_2" про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

26.04.2022 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Заява мотивована тим, що відповідач протиправно не виконує рішення суду від 24.06.2021, яке набрало законної сили.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 заяву ОСОБА_1 від 26.04.2022 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст.382 КАС України задоволено.

Зобов`язано Міністерство юстиції України подати звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 в адміністративній справі №120/3076/21-а протягом тридцяти днів з моменту набрання законної сили ухвали суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що з метою ефективного та реального виконання рішення суду, яке набрало законної сили, однак яке відповідачем безпідставно не виконано, необхідно зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення подати до суду звіт про виконання судового рішення у строк протягом тридцяти днів з дня отримання цієї ухвали.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що приписами ст. 382 КАС України не передбачено право позивача на звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Зазначене повноваження є ініціативою та правом суду, і вирішується на його розсуд на стадії прийняття рішення.

Отже зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт.

Крім того, доказів того, що відповідач ухиляється від виконання та створює перешкоди для виконання постановленого рішення матеріали справи також не містять.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 14.06.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд задовольнити її повністю.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

24.06.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом задоволено позов, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1178/5 від 31.03.2021 "Про задоволення скарги".

03.12.2021 Сьомим апеляційним адміністративним судом рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 залишено без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 255 КАС України уразі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже рішення у цій справі набрало законної сили 03.12.2021.

13.04.2022 Верховний Суд постановою у справі №120/3076/21-а касаційні скарги ОСОБА_2 та Міністерства юстиції України залишив без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду залишив без змін та поновив виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі №120/3076/21-а.

Адміністративними судами встановлено, що Наказом Міністерства юстиції України від 31.03.2021 №1178/5 "Про задоволення скарги" скаргу ОСОБА_2 , в особі представника Присяжнюка О. В. від 27.03.2020 задоволено частково. Скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 27.03.2020 № 3000414 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" та № 4000414 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведені державним реєстратором Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Молявчик О. О. щодо Фермерського господарства "ОСОБА_2" (ідентифікаційний код юридичної особи 36244177). В частині інших вимог відмовлено.

Відповідно до п. 17 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1150) у разі скасування судом рішення Мін`юсту про задоволення скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст не пізніше наступного робочого дня з дня надходження судового рішення також забезпечує внесення відповідних відомостей до реєстрів відповідно до закону.

Разом з тим, відповідачем дій щодо внесення відповідних відомостей до реєстрів відповідно до закону не вчинено.

У зв`язку з невиконанням судового рішення позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм убачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Таким чином, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 0640/3719/18, від 11.06.2020 у справі № 640/13988/19 та від 23.12.2020 у справі № 704/1167/19.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 позов задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1178/5 від 31.03.2021 "Про задоволення скарги". Вказане рішення набрало законної сили 03.12.2021.

Проте, вказане судове рішення відповідачем безпідставно не виконувалось.

Колегія суддів зазначає, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає перш за все в реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання. Кожен судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення в спірних правовідносинах між його сторонами. Тому після рішення публічно-правового спору та набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль в реалізації сторонами прав і законних інтересів, з приводу захисту яких він прийняв судове рішення. Від здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення безпосередньо залежить ефективність правосуддя. Адже головним ефектом судового рішення повинно бути його ефективність у відновленні порушених прав і свобод особистості.

Таким чином, застосування механізмів судового контролю сприяє забезпеченню ефективності судового рішення.

Стосовно тверджень скаржника про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт колегія суддів зазначає наступне.

Положення Кодексу адміністративного судочинства України не містять обмеження щодо стадій процесу на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених частиною 1 статті 382 КАС України.

Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі № 800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 у справі № 286/766/17 та в ухвалі від 05.07.2018 у справі № 206/3911/17.

У справі № 800/592/17 Велика Палата Верховного Суду змінила підхід до правил застосування судового контролю, роз`ясненого у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.03.2017 "Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства". Вищий адміністративний суд України вважав, що суд першої чи апеляційної інстанції може застосовувати судовий контроль за виконанням рішення суб`єкта владних повноважень відповідачем у справі під час прийняття рішення у справі. Натомість, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що клопотання про встановлення судового контролю може бути подане й після ухвалення судового рішення у справі.

У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Отже, інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

З набранням чинності нової редакції КАС України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення. При цьому, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Таким чином враховуючи невиконання скаржником судового рішення, яке набрало законної сили, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст.382 КАС України та зобов`язанням Міністерства юстиції України подати звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 в адміністративній справі №120/3076/21-а протягом тридцяти днів з моменту набрання законної сили ухвали суду.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає згідно ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.