Справа № 600/2124/22-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 червня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/2124/22-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Григораш В.О., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся адвокат Маркідонов Олександр Валерійович до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомленя-рішення,-

встановив:

09.06.2022 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся адвокат Маркідонов Олександр Валерійович (позивач) до Головного управління ДПС в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.03.2020 №, прийняте Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 171 цього Кодексу.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначив, що з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням він ознайомився у жовтні 2021 року з рішення Чернівецького окружного адміністративного суду №600/1583/20-а.

При цьому, на момент ознайомлення ОСОБА_1 із податковим повідомленням-рішенням від 17.03.2020 існували правові висновки Верховного Суду та відповідна стала судова практика судів України щодо тривалості строку звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів про визначення грошових зобов`язань у 1095 днів, на врахування якої небезпідставно сподівався позивач.

Розглянувши вказане клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, перевіривши матеріали адміністративної справи, дослідивши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Отже, вказана норма містить приписи щодо наявності різних строків давності (як 1095 днів, так і 2555 днів у певних правовідносинах).

Пунктом 102.2 статті 102 Податкового кодексу України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Аналіз статті 102 Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що після закінчення визначеного у ній строку давності питання вирішення спору, зокрема, щодо правомірності податкового повідомлення рішення взагалі не може бути поставлене перед контролюючим органом вищого рівня або судом.

Отже, зазначений у пункті 102.1 статті 102 Податкового кодексу України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Оскільки норма пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України не визначає процесуального строку звернення до суду, такий строк визначено частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України та становить шість місяців.

Наведений висновок узгоджується з викладеним у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.5 ст. 245 КАС України).

З огляду на наведене, суд вважає помилковими доводи позивача про дотримання ним строку звернення до суду з даним позовом, який, на його думку, становить 1095 днів.

Судом встановлено, що позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 17.03.2020 №, про яке йому стало відомо у жовтні 2021 року, після ознайомлення з матеріалами адміністративної справи №600/1583/20-а. Разом з тим, позовну заяву позивачем подано до суду 09.06.2022, тобто з пропуском встановленого шестимісячного строку звернення до суду.

З огляду на наведене, суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом.

Крім того, з програми діловодства адміністративного суду та доданих до позову документів судом встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року у справі №600/1583/20-а, яке набрало законної сили 31 грудня 2020 року, прийнято рішення, яким позовом задоволено позов Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка виникла на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 17.03.2020 №.

Судом також встановлено, що на підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року у справі №600/1583/20-а було видано виконавчий лист від 30.11.2020 року у справі №600/1583/20-а.

Згідно ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказані обставини вказують на те, що позивач мав реальну можливість бути обізнаним про наявність у нього податкового боргу, який виник на підставі оскаржуваного у даній справі податкового повідомлення-рішення та своєчасно звернутись до суду за захистом порушених прав, однак звернувся до суду з пропуском строку на звернення до суду з даним позовом.

В свою чергу звернення представника позивача до суду про ознайомлення з матеріалами справи справі №600/1583/20-а поза межами строків звернення до суду з позовом про оскарження спірного рішення не свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Суд зазначає, що дотримання строку звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту таких прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання вказаних строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукуючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, може звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного вчинення ними передбачених КАС України процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними і після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів судом не встановлено, а представником позивача в клопотанні про поновлення строку звернення до суду не вказано на наявність поважних причин пропуску шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин, що дає підстави для висновку про неповажність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на встановлені обставини справи та положення статей 122, 123 КАС України, оскільки суд дійшов висновку про неповажність вказаних представником позивача причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, то є достатні підстави для залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення її недоліків, у встановлений судом строк.

У зв`язку з цим, для усунення недоліків позовної заяви запропонувати позивачу подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом та докази поважності причин його пропуску.

При цьому суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 160 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Враховуючи наведене, надані на усунення недоліків позовної заяви документи чи інше, мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, зокрема у випадках передбачених частиною другою статті 123 КАС України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 241, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.03.2020 №.

2.Позовну заяву залишити без руху.

3. Встановити десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали.

4. Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Григораш