Справа № 580/1830/22
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року справа № 580/1830/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді - Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовною заявою до Піщанської сільської ради (19723, Черкаська область, Золотоніський район, с. Піщане, вул. Шеремета Руслана, 98А), Приватного підприємства Землемір (19700, м. Золотоноша, вул. Баха, 21Б), СТОВ Агрофірма Маяк (19723, Черкаська область, Золотоніський район, с. Піщане) в якій з урахуванням ухвали про відмову у відкритті провадження від 12.04.2022 просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення № 17-139 Піщанської сільської ради від 07 жовтня 2021 року;

-зобов`язати Піщанську сільську раду прийняти рішення щодо затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки площею 1,9000 га громадянці ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (за межами населеного пункту) та передання її у приватну власність з кадастровим номером :17:001:0511 площею 1,9000 га для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що нею було подано до відповідача клопотання про затвердження документації із землеустрою щодо надання у приватну власність земельної ділянки загальною площею 1,9га, кадастровий номер :17:001:0511, однак рішенням протиправно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у приватну власність.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

Відповідач відзив на позов не подав, причини неподання не повідомив, хоча позов та ухвалу про відкриття провадження у справі отримано 04.05.2022.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Позивач подала клопотання про затвердження проекту землеустрою та передачу їй у власність земельної ділянки загальною площею 1,9 га, кадастровий номер :17:001:0511. До клопотання додано: примірник документації із землеустрою та витяг з ДЗК про земельну ділянку.

07.10.2021 рішенням Піщанської сільської ради № 17-139/VIII Про розгляд клопотання ОСОБА_1 відмовлено гр. ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 1,9га, кадастровий номер :17:001:0511 у власність, так як дана земельна ділянка відповідно до рішення Піщанської сільської ради №6-7/VIII від 15.03.2021 включена до переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону та право оренди було продано 09.08.2021.

Згідно протоколу земельних торгів ПП «Землемір» №2 від 09.08.2021 право оренди на земельну ділянку кадастровий номер :17:001:0511 продано СТОВ «Агрофірма «Маяк» та укладено договір оренди землі №443 від 09.08.2021.

Вважаючи рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою протиправним, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Суд врахував, що ст. 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III (далі ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Частинами 1-3 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. в ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Абзацом 2 ч. 1 ст. 123 ЗК України передбачено, що рішення про надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частинами 9, 10 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

З аналізу вказаних положень, вбачається, що орган, уповноважений на передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність, отримавши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зобов`язаний прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або ж про відмову у передачі земельної ділянки у власність, залишення клопотання без розгляду.

При цьому, у статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Водночас, згідно ч. 5 ст. 136 ЗК України, земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності, або права на них, виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися в користування до завершення торгів.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» та у відповідності до ч.1, 2 ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Статтею 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Частиною 5 ст. 116 ЗК України встановлено правило неможливості передачі в користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі і орендаря. "Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом."

При цьому, в тексті оскаржуваного рішення відповідача про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наявні відомості про включення спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, права на яку виставляються на земельні торги та власне про укладення договору оренди.

Таким чином, відповідачем правомірно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, а тому суд зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Петро ПАЛАМАР