Справа № 753/17374/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року Справа № 753/17374/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції України на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора взводу патрульної поліції в м. Умань

Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Вітера Олега Анатолійовича,

третя особа на стороні Відповідача,

яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору:

Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції України

про визнання дій протиправними, визнання скасування постанови

та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора взводу патрульної поліції в м. Умань Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Вітера Олега Анатолійовича (далі - Відповідач), третя особа на стороні Відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправними дій Відповідача щодо притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО № 716501 від 12.08.2021 та закриття вказаної справи.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС000753, яким було зафіксовано спірне порушення, засвідчує порушення швидкісного режиму та є придатним до використання, але такий прилад при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим.

Разом з тим, суд, дослідивши відеозапис з приладу TruCam, встановив, що на рухомий автомобіль Позивача Hyundai Accent д.н.з НОМЕР_1 Інспектором було наведено ціль та протягом приблизно 2 секунд здійснювався замір швидкості, у цей момент видно значне дрибіжання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля Trucam LTI20/20 з руки (рук).

При цьому, суд зазначив, що така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, УПП в Черкаській області ДПП України подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що позивачем було вчинено правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності.

При цьому, Апелянт зазначає, що прилад, яким вимірювалася швидкість транспортного засобу Позивача, є сертифікованим і був правомірно застосований Інспектором.

Також, Апелянт посилається на лист ДП «Укрметртестстандарт» і стверджує, що застосований ним прилад належить до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин і з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2021 та від 02.06.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 12.08.2021 о 09:03 год транспортним засіб Hyundai Accent д.н.з НОМЕР_1 під керуванням Позивача було зупинено Відповідачем на ділянці дороги М-05 Київ-Одеса.

12.08.2021 Інспектором взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області лейтенантом поліції винесено постанову серії ДПО № 716501 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене п. 12.9 «б» ПДР, ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за перевищення дозволеної швидкості на 30 км/год.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20, яким було зафіксовано перевищення Позивачем швидкості, отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-МІ/1-2903-2012.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTІ 20/20 TruCam, який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

TruCAM LTI 20/20 №ТС000753 придатний до застосування, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо-регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/21932, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 22.04.2021, яке чинне до 22.04.2022, копія якого наявна в матеріалах справи.

Можливість використання виробу TruCam LTІ 20/20 №ТС000753, виробництва LaserTechnologyInc також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ІSO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Позивач, вважаючи вказану постанову протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 12.9 «б» ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п. 2.5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

У п. 2.6 вказаного Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362 внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Частиною першою статті 121 КУпАП встановлено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч.6 ст.121 цього Кодексу.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У ст. 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду апеляційної інстанції.

1. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє колегії суддів прийти до правового висновку, що достатньою та необхідною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73, 74 КАС України.

2. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивача притягнуто до відповідальності за перевищення швидкості на 30км/год.

3. При цьому, склад відповідного порушення встановлено за допомогою приладу TruCam LTІ 20/20 №ТС000753.

4. Разом з тим, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо-регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21932, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 22.04.2021, яке чинне до 22.04.2022, зазначений прилад станом на час виникнення спірних правовідносин був придатним до застосування.

Крім того, цим же свідоцтвом передбачено можливість використання вказаного приладу в ручному режимі вимірювання з похибкою +/- 2%.

5. Можливість використання виробу TruCam LTІ 20/20 №ТС000753, виробництва LaserTechnologyInc також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 № 04/02/03/-3008, який засвідчує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ІSO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

З листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 за №22-38/49 вбачається, що лазерний вимірювач «TruCAM LTI 20/20» належить до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі.

6. Таким чином, технічними характеристиками приладу TruCam LTІ 20/20, яким було зафіксовано порушення Позивачем швидкісного режиму на ділянці 166 км дороги М-05 Київ-Одеса передбачено можливість застосування такого приладу в ручному режимі та навіть відведено на це допустиму похибку +/-2%.

7. Тож, показання вказаному приладу, на підставі яких Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, є належним і допустимим доказом.

8. При цьому, колегія суддів відзначає, що матеріалами справи також підтверджується розташування дорожніх знаків 5.70 на 162 км автомобільної дороги М-05 в напрямку м. Одеса та 168 км автомобільної дороги М-05 в напрямку м. Київ, наявність яких Позивач ставив під сумнів при зверненні до суду з цією позовною заявою.

Крім того, колегія суддів відзначає, що згідно із записом з портативного відеореєстратора Інспектора Позивачу після його зупинки, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з порушенням ним швидкісного режиму було запропоновано прослідкувати та переконатися особисто у наявності відповідного дорожнього знаку (00:28 відеозапису).

9. Також, аналізуючи доводи Позивача, колегія суддів відзначає й те, що Позивачу після його зупинки Інспектором було надано можливість скористатися правовою допомогою, але він таке право не реалізував, зокрема не вчинив жодних дій для виклику адвоката та/або іншого правозахисника на місце та/або для отримання консультації за телефоном.

Окрім цього, Позивача було ознайомлено із записом вищезгаданого приладу TruCam LTІ 20/20 №ТС000753, тобто з доказом порушення, за яке його в наступному притягнуто до відповідальності.

10. Судова колегія, ретельно проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні у справі докази, зазначає, що Відповідачем дотримано процедуру притягнення Позивача до відповідальності та винесено постанову серії ДПО № 716501 від 12.08.2021 з дотриманням норм чинного законодавства.

11. Надаючи оцінку всім доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

12. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

13. Отже, судом першої інстанції було неповно встановлено обставини цієї справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

14. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

15. Таким чином, апеляційна скарга Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції України підлягає задоволенню, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року - скасуванню, адміністративний позов - залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції України - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року - скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора взводу патрульної поліції в м. Умань Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Вітера Олега Анатолійовича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції України про визнання дій протиправними, визнання скасування постанови та закриття провадження у справі - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судового рішення виготовлено 14 червня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова