Справа № 520/19119/2020
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 р. Справа № 520/19119/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 20.04.21 по справі № 520/19119/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (надалі також - відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для подальшого розгляду судом першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам та матеріалам справи, а отже є помилковими. Зазначає, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 позовна заява була залишена без руху, і у наданий судом строк позивач усунув зазначені в ухвалі суду недоліки, у зв`язку з чим ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Вказує, що Харківським окружним адміністративним судом в ухвалі від 11.03.2021 безпідставно здійснено заміну позивача з фізичної особи ОСОБА_1 на Фермерське господарство «Кобелєв Роман Анатолійович» та адміністративний позов у справі повторно залишено без руху, у зв`язку з необхідністю усунення недоліків позовної заяви щодо вірного зазначення позивача у справі та у разі надання уточненого адміністративного позову - сплати судового збору Фермерським господарством «Кобелєв Роман Анатолійович», як юридичною особою.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з додержанням норм процесуального права. Вважає судове рішення законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311, ч. 1 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишено без руху з підстав ненадання доказів сплати судового збору в розмірі, встановленому чинним законодавством, копії позовної заяви відповідно для відповідача, оригіналу або завіреної належним чином копії оскаржуваного рішення, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з моменту отримання ухвали.

Ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 отримана позивачем 19.01.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 9).

09.02.2021, на виконання вказаної ухвали суду, ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду подано заяву з додатками.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі з огляду на те, що позивачем усунуто виявлені недоліки позову.

Через канцелярію суду першої інстанції від відповідача надійшло клопотання про його заміну, розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також про заміну позивача в порядку ст. 48 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 клопотання відповідача про його заміну задоволено. Допущено заміну відповідача у справі з Головного управління ДПС у Харківській області, на Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ().

У задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишено без руху.

Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з моменту отримання ухвали, для надання до суду уточненого адміністративного позову, із зазначенням вірно позивача по справі - Фермерське господарство "Кобелєв Роман Анатолійович", а також в разі надання уточненого адміністративного позову - оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 7500,00 грн, сплаченого Фермерським господарством "Кобелєв Роман Анатолійович", як юридичною особою.

Ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 отримана позивачем 20.03.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 87).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишено без розгляду.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не в повному обсязі усунув недоліки позовної заяви в строк, установлений ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2021.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції з таких підстав.

За приписами ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Пунктом 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до пункту 8 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві також зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

За приписами ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом (п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України).

Як убачається зі змісту ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2021, в її мотивувальній частині зазначено про наявність підстав для заміни первинного позивача - ОСОБА_1 , належним позивачем - Фермерським господарством "Кобелєв Роман Анатолійович", проте в резолютивній частині не міститься висновку суду про прийняття рішення щодо заміни первинного позивача - ОСОБА_1 , належним позивачем - Фермерським господарством "Кобелєв Роман Анатолійович".

Разом з тим, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви для надання до суду уточненого адміністративного позову, із зазначенням вірно позивача по справі - Фермерське господарство "Кобелєв Роман Анатолійович", а також в разі надання уточненого адміністративного позову - оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 7500,00 грн, сплаченого Фермерським господарством "Кобелєв Роман Анатолійович", як юридичною особою.

Колегія суддів наголошує, що за приписами ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на ефективний засіб юридичного захисту гарантовано ст. 13 Конвенції, в якій зазначається: кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

У цьому випадку завданням суду, зокрема, є захист прав особи чиї права, на думку цієї особи, порушені. В даному контексті варто розглядати позовну заяву, її зміст, обставини та вимоги тієї особи за захистом якої подано цей позов.

Аналізуючи зазначені правові норми, судова колегія зазначає, що підставою адміністративного позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, доводить факт порушення своїх прав.

Водночас, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

В той же час, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Отже, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оскаржується. Водночас, відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Разом з тим, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Також, колегія суддів уважає за необхідне зауважити на те, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, зокрема з поміж іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також установити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

В світлі спірних правовідносин, слід наголосити, що позивач оскаржує акт індивідуальної дії, разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 жовтня 2018 р. (справа № 9901/415/18) висловила позицію, відповідно до якої законодавчі обмеження стосовно можливості оскарження актів індивідуальної дії не шкодять самій суті права на доступ до суду, оскільки ці акти можуть бути оскаржені у суді їхніми адресатами, тобто суб`єктами, для яких відповідні акти створюють права та/чи обов`язки. Однією з цілей таких обмежень є недопущення розгляду у судах позовів третіх осіб в інтересах (або всупереч інтересам) адресатів індивідуальних актів. І така мета досягається законодавчо встановленим обмеженням, тобто останнє є пропорційним переслідуваній меті.

Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

В адміністративному процесі позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Неналежним позивачем є особа, якій не належить право на звернення до суду з адміністративним позовом. Заміна неналежної сторони в адміністративному процесі являє собою механізм приведення у відповідність суб`єктного складу учасників публічно-правового спору. Якщо ж неналежний позивач не згоден на його заміну належним позивачем, а судом виявлено, що право вимоги за поданим адміністративним позовом належить не йому, а іншій особі, то це виключає можливість задоволення позову особи, якій не належить право.

Приписами ст. 48 КАС України визначено, що суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КАС України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача.

В свою чергу, враховуючи положення ч. 1, ч. 2 ст. 48 КАС України, допустити заміну первинного позивача належним позивачем суд може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги.

Отже, заміна неналежної сторони в адміністративному процесі являє собою механізм приведення у відповідність суб`єктного складу учасників публічно-правового спору. Якщо ж неналежний позивач не згоден на його заміну належним позивачем, а судом виявлено, що право вимоги за поданим адміністративним позовом належить не йому, а іншій особі, то це виключає можливість задоволення позову особи, якій не належить право.

Колегія суддів зазначає, що залишенню позову без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України у розрізі спірних у цій справі правовідносин повинно передувати вирішення судом першої інстанції питання про заміну первинного позивача належним.

З ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 убачається, що клопотання відповідача про заміну первинного позивача - ОСОБА_1 , належним позивачем - Фермерським господарством "Кобелєв Роман Анатолійович" вирішувалося судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Тобто, у порушення приписів ч. 1, ч. 2 ст. 48 КАС України, суд першої інстанції допустив заміну первинного позивача належним позивачем без згоди позивача - фізичної особи ОСОБА_1 , повторно визначивши при цьому сплату судового збору у справі, але вже Фермерським господарством "Кобелєв Роман Анатолійович" в розмірі 7500,00 грн.

В апеляційній скарзі позивач, фізична особа ОСОБА_1 , наголошує на безпідставності здійснення такої заміни первісного позивача у справі, проте, звертає увагу, що згідно з резолютивною частиною ухвали від 11.03.2021 вона оскарженню не підлягала.

Отже, суд першої інстанції, дійшовши висновку про неналежність позивача у справі, не виконавши обов`язку, визначеного ст. 48 КАС України, та не з`ясувавши думку позивача, ОСОБА_1 про заміну первинного позивача належним позивачем, ухвалою від 11.03.2021 залишив позовну заяву без руху після відкриття провадження у справі.

Проте, повторне залишення позовної заяви без руху за таких обставин не можна визнати прийнятним.

Так, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишено судом першої без руху з підстав ненадання доказів сплати судового збору в розмірі, встановленому чинним законодавством.

09.02.2021 позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та надано документ, що підтверджує сплату судового збору у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі з огляду на те, що позивачем усунуто виявлені недоліки позову, зокрема, щодо сплати судового збору.

З урахуванням наведеного, висновки суду першої інстанції про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 є передчасними.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

У рішеннях від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини зазначив про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, яке виявилося в надто суворому тлумаченні внутрішніми судами процесуальної норми, що позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

Отже, системний аналіз положень Конвенції, практики Європейського суду з прав людини та національного законодавства, а також установлені вище обставини неможливості залишення позову без розгляду дають підстави для висновку, що безпідставно постановлена оскаржувана ухвала зумовила утворення перешкод особі у доступі до правосуддя, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, як передчасна.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду було порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим уважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі № 520/19119/2020 - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін