Справа № 320/544/21
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року № 320/544/21

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши ум. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області, в якому позивач просить суд:

- визнати бездіяльність відповідача Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області, щодо порушення вимог ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад»;

- зобов`язати Томашівську сільську раду Фастівського району Київської області виплатити ОСОБА_1 , середній заробіток у розмірі 109140,54 грн., за період з 01.12.2020 р. по 31.05.2021 р..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку із неможливістю працевлаштування за попереднім місцем роботи, позивач звернувся до відповідача з проханням вирішити питання про збереження за ним середньої заробітної плати на період працевлаштування відповідно до частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", оскільки надання попередньої роботи (посади) чи іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за згодою позивача, на іншому підприємстві, в установі, організації, неможливе, проте виплати на час звернення до суду здійснено не було.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити з підстав викладених в ньому. Крім того зазначав, що у позивача відсутнє порушене право яке необхідно захисти в судовому порядку.

Позивачем у поданій до суду відповіді на відзив зазначив, що позиція відповідача не ґрунтується на належних та допустимих доказах.

У зв`язку з поданими клопотаннями учасників справи та на підставі ст.194,205 КАС України, 20.04.2021 суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, з 20.04.2006 р. по 30.11.2020 р. позивач ОСОБА_1 перебував на посаді сільського голови Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської обл.. Оскільки, дана посада є виборною то після проведення виборів 25.10.2020 р. закінчився термін повноважень сільського голови Дорогинської сільської ради.

Розпорядженням КМУ від 12.06.2020 р. № 715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської обл.» Дорогинська сільська рада увійшла до складу Томашівської територіальної громади. 30.11.2020 р. відбулась перша установча сесія 8 скликання Томашівської сільської ради, відповідно до якої з 01.12.2020 р. повноваження позивача як голови Дорогинської сільської ради припинені.

Таким чином, фактично правонаступником Дорогинської сільської ради є Томашівська сільська рада Фастівського району Київської області.

ОСОБА_1 звернувся до Томашівської сільської ради з заявою щодо збереження за ним середньої заробітної плати на період працевлаштування позивача, що передбачено ч. 2 ст. 33 ЗУ «Закон України «Про статус депутатів місцевих рад».

На вказану заяву Томашівською сільською радою позивачу було запропоновано вакантну посаду спеціаліста відділу земельних відносин, благоустрою та агропромислового розвитку в с. Томашівка. Однак, вказана пропозиція позивачем визначена неприйнятною для його працевлаштування. Оскільки, місцем проживання останнього є с. Дорогинка, що унеможливлює щоденне транспортне сполучення до с. Томашівка у зв`язку з відсутністю власного транспорту та автобусного сполучення між с. Дорогинка та с. Томашівка.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Згідно з частинами першою та другою статті 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" голова районної, обласної, районної у місті (у разі її створення) ради обирається відповідною радою шляхом таємного голосування з числа її депутатів на строк повноважень ради.

Голова ради здійснює свої повноваження до припинення ним повноважень депутата ради відповідного скликання, крім випадків, передбачених частинами четвертою та п`ятою цієї статті. Голова ради вважається звільненим з посади з дня припинення ним депутатських повноважень або повноважень голови.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада), в тому числі і голови, як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради визначає Закон України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 №93-IV, який також встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.

За нормами частини другої статті 6 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.

Абзацом 1 частини першої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" встановлено, що у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

Відповідно до абзаців 1-2 частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Гарантії для працівників, обраних на виборні посади, також встановлені статтею 118 КЗпП України, за приписами якої працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, приведеними вище нормами права встановлено право працівника, звільненого з роботи внаслідок обрання на виборну посаду у раді, на одержання після закінчення його повноважень за виборною посадою попередньої роботи (посади) на тому ж підприємстві, в установі, організації або надання йому рівноцінної роботи (посади).

Тобто, у разі коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, Закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Отже, законодавець гарантує колишньому депутату місцевої ради чи, як в даному випадку, голові обласної ради, збереження середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді лише за умови неможливості надання йому попередньої роботи і виключно на період його працевлаштування, але не більше шести місяців. При цьому обов`язок запропонувати звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади роботу (посаду) за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді покладається саме на роботодавця.

Аналізуючи зазначене вище норми суд зауважує, що особа має право на збереження протягом не більше 6 місяців її середнього заробітку з відповідного місцевого бюджету у разі дотримання в сукупності трьох обов`язкових умов: 1 - звільнення з попереднього місця роботи за п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України; 2 - звернення на попереднє місце роботи не пізніше 3-х місяців після припинення повноважень; 3 - неможливість надання відповідної роботи (посади).

Закон України "Про статус депутатів місцевих рад" покладає на роботодавця обов`язок забезпечити депутату, строк повноважень якого завершився, надання попередньої роботи (посади) і лише в разі її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Досліджуючи спірні правовідносини судом встановлено, що позивача з 01.12.2020 звільнено з посад сільського голови Дорогинської сільської ради.

Суд звертає увагу, що як передбачено пунктом 5 частини першої статті 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

Згідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 23.05.2018 у справі №219/2204/2016-ц зробив висновок, що гарантії, передбачені частиною другою статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" поширюються на колишніх секретарів сільради, які безпосередньо перед обранням на виборну посаду були працевлаштовані на іншій посаді і були звільнені з такого місця роботи згідно з пунктом 5 статті 36 КЗпП (перехід на виборну посаду).

Як наголосив суд касаційної інстанції, трудовий договір має бути припинено саме на підставі, передбаченій пунктом 5 статті 36 КЗпП. Запис про звільнення за такою підставою обов`язково має бути у трудовій книжці. Якщо звільнення буде оформлено за іншою підставою (наприклад статті 38 КЗпП), то особа не може претендувати на гарантії частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад". Саме ці обставини, а не кількість каденцій на які було обрано посадову особу, визначають її право повернутися на місце роботи, де та працювала до обрання на зазначену виборну посаду.

У свою чергу судом встановлено, що згідно запису у трудовій книжці НОМЕР_1 30.11.2020 припинено повноваження позивача як Дорогинського сільського голови згідно п.1 ст.42 Закону України «При місцеве самоврядування в Україні», у зв`язку із закінченням строку повноважень.

Суд враховує правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 07.02.2019 по справі №507/1299/16-а, від 25.10.2019 по справі №345/3102/16-а, від 30.10.2019 по справі №293/1026/16-а, від 26.12.2019 по справі № 570/3880/16-а де зазначено, що у разі якщо колишній голова місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за ним середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

За такого правового врегулювання та обставин справи, суд дійшов до висновку, що позивач має право на нарахування та виплату середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування, яку він одержував на виборній посаді голови Томашівської сільської ради, з часу припинення повноважень на посаді голови - з 01.12.2020 року по день працевлаштування, але не більше ніж за шість місяців, що узгоджується з приписами частини другої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем. Наведене свідчить, що дії відповідача були протиправними. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових матеріали справи не містять, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати бездіяльність відповідача Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області, щодо порушення вимог ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад».

Зобов`язати Томашівську сільську раду Фастівського району Київської області виплатити ОСОБА_1 , середній заробіток за період з 01.12.2020 р. але не більше шести місяців, яку він одержував на виборній посаді.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.