Справа № 420/13378/21
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Цховребової М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРІГА ВД» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРІГА ВД» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 288919 від 12 липня 2021 року.

Ухвалами суду від 03.08.2021 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; від 03.09.2021 року: вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження; від 15.06.2022 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідачів про заміну відповідача на належного (залучення другого відповідача).

Від представника позивача до суду надійшло клопотання, вхід. № ЕП/29441/21, щодо розгляду справи за відсутності позивача у порядку письмового провадження. Інших заяв з процесуальних питань, зокрема, щодо іншого порядку розгляду справи або про відкладення розгляду справи тощо, до суду не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі змістом адміністративного позову, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, з таких підстав:

- 01.06.2021 року інспекторами Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на автодорозі М-01 Київ-Чернігів-Н. Яриловичі 124 км була проведена перевірка тягача марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 . Про що, було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 279436 від 01.06.2021 року;

- за результатами здійснення габаритно-вагового контролю було складено довідку № 0054123 від 01.06.2021 р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт № 033775 від 01.06.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів по відношенню до ПП «ІНТЕРВІД», яким нібито встановлено: фактична маса транспортного засобу - 41,70 т. при нормативно допустимому - 44,0 т.; навантаження на осі транспортного засобу 6,79 т, 9,19 т, 8,68 т, 8.44 т та 8,60 т, при допустимих 11,0 т, 11.0 т, 8,0 т, 8,0 т та 8,0 т відповідно;

- відповідно до розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 033775 від 01.06.2021 року ТОВ «АУРІГА ВД» нараховано плату за проїзд в розмірі 281,2 євро за відстань 703 км;

- у подальшому у відношенні до ТОВ «АУРІГА ВД» було прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500, 00 грн. № 288919 від 12.07.2021 року (отримано нарочно 12.07.2021 року);

- відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, то. засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи паї транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Вказані документи у повному обсязі були надані водієм для перевірки. Попри це, позивач все ж таки вирішив провести фактичне зважування а/м НОМЕР_1 , після чого нібито було виявлено перевищення вагових параметрів;

- в той же час, пунктом 21 Порядку № 879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується. Попри наведене, а/м НОМЕР_1 внаслідок габаритно-вагового контролю не затримувався, а після його проходження зважування подальший рух транспортного засобу не заборонявся;

- окрім того, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб (пункт 23 Порядку № 879);

- ні зі змісту акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, ні з довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 01.06.2021 року не вбачається, що вони містять інформацію щодо будь-яких характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу, який відсоток похибки таких ваг і чи враховувався під час зважування стан вантажу, стан дорожнього покриття тощо. Також вказані документи не містять будь-яких даних про назву та технічні характеристики вагового комплексу, не містить жодної печатки контролюючого органу, що вказує на неналежне його оформлення та не дозволяє встановити будь-які порушення у сфері перевищенні ГВК;

- окрім того, положеннями Порядку № 879 передбачається наявність методики, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісі (осі) транспортного засобу, однак на дату проведення ГВК, так і на даний час відповідна методика не затверджена. Зазначене свідчить про відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідними видами вантажу, та відповідно, про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів;

- акт № 279436 від 01.06.2021, який покладений в основу оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 288919 від 12.07.2021 року у розмірі 8500,00 грн., складений відносно ПП «ІНТЕРВІД». Водночас, адміністративно-господарський штраф застосовано до ТОВ «АУРІГА ВД», що є неприпустимим, адже ТОВ «АУРІГА ВД» не може нести відповідальність за актами складеними по відношенню до ПП «ІНТЕРВІД», оскільки вказані юридичні особи є окремими та самостійними. Наведене, також свідчить про порушення відповідачем норм чинного законодавства України та притягнення до відповідальності особи, щодо якої порушення не встановлювалось;

- враховуючи наведене, оскільки контролюючим органом було порушено процедуру проведення ГВК, то усі документи складені за результатами такої перевірки безумовно ставлять під сумнів вину ТОВ «АУРІГА ВД» у порушенні будь-яких норм у сфері автомобільного транспорту, адже перевірка щодо вимог законодавства позивачем не проводилась;

- отже, на підставі викладених вище фактів, вважаємо, що визначення вагових параметрів транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення вантажу за ТТН № 1199, було здійснено з порушенням вищевказаних положень Порядку № 879, а тому усі дії щодо проведення такого зважування та його документального оформлення є протиправними, а отримані в результаті / зважування дані не можуть вважатися достовірними;

- окрім того, відповідно до п.п. 22, 23, 24 Порядку № 879, у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб;

- акт складено у відношенні до ПП «ІНТЕРВІД», тоді як постанова без додаткового обґрунтування складена на іншу юридичну особу ТOB «АУРІГА ВД». Жодний з документів перевірки, у тому числі Акт перевірки від 01.06.2021 р. не містить зазначення та вказівки на ТОВ «АУРІГА ВД» як перевізника вантажу;

- щодо розрахунку проведеного на загальну суму 282,2 євро позивач вказує, зо згідно п. 31-1 Порядку, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати. В конкретному випадку розрахунок було проведено за всю протяжність маршруту, що є неприпустимим.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з таких підстав:

- відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі Порядок №1567), цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками платежів за проїзд автомобільними дорогами;

- державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України;

- рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю;

- також, згідно підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення, Укртрансбезпека здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, та нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю. При виявленні порушення перевіряючими складається Акт перевірки, Акт перевищення транспортним засобом вагових/габаритних параметрів, Розрахунок плати за проїзд, що не є штрафною санкцією;

- у відповідності ст. 33 ЗУ Про автомобільні дороги «Організація руху транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевииіують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами «Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами;

- за частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІТ від 30.06.1993 з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у Дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів;

- підпункт 4 пункту 2 Порядку № 879 визначає, що габаритно-ваговий контроль це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за призначеними маршрутами, а також утриманню позначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

- у відповідності до пп. 3 пункту 2 Порядку № 879: « Великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху., затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №° 1306 » (далі Правила дорожнього руху - ПДР). Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів;

- згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м;

- по постанові № 288919 від 12.07.21 р. на суму 8500, 00 грн. Винесено на підставі Актів перевірки та інших документів перевірки від 01.06.2021 р. санкція - абз. 14. ч.1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Інспекторами Управління Укртрансбезпеки здійснено габаритно-вагову перевірку вантажного транспортного засобу марки DAF держ. реєстрац. № НОМЕР_1 , що належить ПП «ІНТЕРВІД». Перевіркою виявлено порушення вимоги навантаження на одиночну вісь, відповідальність за що передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт». При зважуванні виявлена перенавантаження на строєну вісь 25,72 тон. Зазначене є перевищенням від допустимої норми маси на строєну вісь 1,72 тон. Тобто, процент перевищення склав більше 5 %, а саме 7 16 % що є підставою для Відповідача застосувати штрафну санкцію 8500 грн. Копія Розрахунку на підтвердження виведеної цифри % від 01.06.21р. додається. Розрахунок % перевищення за виявленими параметрами проводився в спосіб знаходження невідомого числа від визначених, а саме :

24 т. - 100% Х= 1,72 х 100 : 24 = 7,16%

1,71 т. - Х% X = 7,16%;

- відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою КМУ від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567), виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в Рейдовому акті з посиланням на порушену норму;

- отже, за результатами рейдових перевірок посадовими особами складено Акти про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, якими зафіксовано порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутній дозвіл або плата за проїзд, що дає право на рух автомобільними дорогами загального користування з перевищенням вагових обмежень, а також іншого порушення в частині відсутності ненадання для перевірки інших документів. Застосування штрафної санкції регулюється відповідними абзацами ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» в залежності від порушення та розміру проценту перевищення вагового параметру від нормативного. Показник проценту визначається простою арифметичною дією за допомогою пропорції та знаходження невідомого числа за арифметичною пропорцією від встановлених параметрів (показників);

- якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі (коефіцієнт збільшення); більше як на 40 відсотків - п`ятикратному розмірі;

- відстань перевезення відповідачем перевірена за допомогою інтернет-ресурсу http://della.ua/distance/, застосування якого визнано правомірним Ухвалою ВАС України по справі № 813/214/16. Відстань на яку зроблено Розрахунок визначена між населеними пунктами (ділянками автодоріг) позначених в Розрахунку та Акті про перевищення транспортним засобом вагових параметрів;

- згідно з п. 25, 26 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцем знаходженням суб`єкта господарювання, не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення;

- справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта. Про час і місце розгляду справи про порушення суб`єкт повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта справа про попущення розглядається без її участі;

- на розгляд справи на 12.07.21 р. позивач був належним чином та завчасно викликаний - рекомендованим листом з повідомленням, про що свідчить Запрошення від 02.07.2021 р., вих. № 51740/20/24-21. Список відправлень рекомендованих листів з повідомленням № 1725 від 05.05.21 р.;

- вищезазначене Запрошення на розгляд справи позивач завчасно отримав наручно 02.07.2021 р.;

- яких-небудь документів щодо вибуття автомобілів із власності, (користування), передачі їх іншій особі позивач ні під час перевірки транспортних засобів, а також під час розгляду справи про порушення відповідачу не надавав. Письмові заперечення щодо вищезазначеного від позивача не надходило. За нормою частини 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення транспортного законодавства несе особа - перевізник;

- перевізником за даними правостосунками правомірно та обґрунтовано, відповідачем визнаний на розгляді справи 12.07.2021р. саме позивач;

- стосовно можливості заборони руху : працівники Укртрансбезпеки позбавлені права затримувати (забороняти рух) транспортні засоби. Факт не затримання не свідчить про відсутність порушення;

- з огляду на виключення п. 19 Порядку № 879, наявність у терміні вимірювання на методику, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, не може розцінюватися як наявність у відповідальних осіб Укртрансбезпеки обов`язку під час здійснення габаритно-вагового контролю керуватися методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

- викладене за своєю суттю узгоджується з правовою позицією постанови Верховного Суду України від 02.08.2018 р. у справі № 820/1420/17, наведеною пунктами: 7; 47 (провадження № К/9901 /24144/18);

- таким чином, відповідачем було виконано всі вимоги передбачені законодавством, з огляду на що, визнання його дії протиправними як по складенню матеріалів контролю так і застосуванню штрафу є безпідставним.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані пояснення, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

01.06.2021 року о 12:51 посадовими особами Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Чернігівська область) проведено перевірку:

місце перевірки: а/д М-01 «Київ-Чернігів-Н.Яриковичі», 124 км;

транспортного засобу: марка - DAF PT XF 10.5-460, номерний знак НОМЕР_1 ;

серія і номер свідоцтва про реєстрацію: НОМЕР_2 ;

водій: ОСОБА_1 ;

документ, що посвідчує особу водія: посв.водія НОМЕР_3 від 22.09.2020 ТСЦ 5150;

що належить: ПП «Інтервід», м. Одеса, Приморський р-н, вул. Олеши, 4, 2.

За результатами проведеної перевірки складено Акт № 279436 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. (а.с.35)

У даному акті зазначено, що під час перевірки виявлено порушення, зокрема, перевезення вантажу автомобільним транспортом (пиломатеріал, сосна) згідно ТТН № 1199 від 31.05.2021 р. з порушенням вагових обмежень на строєну вісь на 7,16% (25,72 т), у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: абз. 14 ч. 1 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Також згідно зі змістом акту, у графі «Пояснення водія про причини порушень» зазначено власноруч - ознайомлений.

Зазначений акт підписаний водієм ОСОБА_1 .

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 1199 від 31 травня 2021 року, Форма № 1-ТН (а.с.8), зокрема:

- автомобіль: НОМЕР_1 ;

- автомобільний перевізник: ТОВ «АУРІГА ВД»;

- водій: ОСОБА_1 паспорт № НОМЕР_4 ;

- пункт навантаження: Корюківка, Соборна, Будинок № 241, Корпус А;

- пункт розвантаження: Одеський «Морський Торгівельний порт».

Згідно з розрахунком № 033775 від 01.06.2021 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 033775 від 01.06.2021 (постанови КМУ № 879 від 27.06.2007 р.), зокрема:

- платник: ПП «Інтервід»;

- склад автопоїзду: НОМЕР_1 / НОМЕР_5 ;

- ПІБ водія: ОСОБА_1 ;

- всього до сплати: 281,2 євро, які розраховано, виходячи з навантаження на строєну вісь: 25,72 т, перевищення параметрів від нормативу: 7,16%.

12 липня 2021 року начальник Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Олексій Шинкевич, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ «Ауріга ВД», місцезнаходження: 65026, м. Одеса, Лідерсовський б-р, буд. 5, код згідно з , ураховуючи те, що 01.06.21 р., Чернігівська обл. (Підстава: Акт від 01.06.21 р. № 279436), відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 14 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 288919 (а.с.7, 34), якою постановлено стягнути з ТОВ «Ауріга ВД» адміністративно-господарський штраф у сумі 8500 гривень.

Не погоджуючись із постановою Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 288919 від 12 липня 2021 року, позивач оскаржив її у судовому порядку.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.10-11, 13-14):

- акту № 033775 від 01.06.2021 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів;

- довідки № 0054123 від 01.06.2021 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

- талону зважування № 913 від 01.06.2021 року;

- Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, згідно з яким ПП «Інтервід» є власником транспортного засобу марки - DAF, спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, та на виконання ухвали суду представником відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки суду також надано копії, зокрема (а.с.33, 42-47):

- Запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення № 51740/20/24-21 від 02.07.2021 року, яким запрошено прибути 12.07.2021 р. до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки по акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 279436 від 01.06.2021 р.;

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 ;

- декларації про відповідність № 2124 приладу 20ВА-Д-1WWS-0,9 зав.номер 2124;

- Сертифікату відповідності № UA.TR.113-0076-18 версія 2 від 11 вересня 2020 р. щодо ваг автомобільних для зважування в русі;

- Сертифікату перевірки типу щодо ваг автомобільних для зважування в русі (автоматичний зважувальний прилад), виданого 11.09.2020 р., чинного до 25.07.2028 р.;

- направлення на рейдову перевірку від 27 травня 2021 р. № 006904.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції, чинній до 01.01.2022 року), у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції, чинній з 01.01.2022 року), суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): законами України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III); «Про автомобільні дороги» від 8 вересня 2005 року № 2862-IV (далі - Закон № 2862-IV); «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII); Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила № 1306); Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30); Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567); Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 (далі - Порядок № 879).

Згідно зі ст. 1 Закону № 2344-III у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні, зокрема автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною 14 статті 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно зі ст. 33 Закону № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлюють Правила № 30. (абз. 1 п. 1 Правил № 30)

Відповідно до п. 3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 4 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок № 879.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку № 879 дія цього Порядку не застосовується під час габаритно-вагового контролю на автоматичних пунктах.

Відповідно до п. 22.5 Правил № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до пп. 2-4 п. 2 Порядку № 879 терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:

- вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

- великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки;

- габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з п. 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно зі змістом пунктів 26, 27 Порядку № 879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до абз. 1 п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

У відповідності до пункту 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.

У відповідності з абз. 1 п. 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Пунктом 31.1 Порядку № 879 передбачено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Згідно з абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позиція позивача зі спірних питань - є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та/або фактичним обставинам справи, з таких підстав.

1. Щодо обґрунтування позивачем позовних вимог із посиланням на те, що: акт № 279436 від 01.06.2021, який покладений в основу оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 288919 від 12.07.2021 року у розмірі 8500,00 грн., складений відносно ПП «ІНТЕРВІД»; водночас, адміністративно-господарський штраф застосовано до ТОВ «АУРІГА ВД», що є неприпустимим, адже ТОВ «АУРІГА ВД» не може нести відповідальність за актами складеними по відношенню до ПП «ІНТЕРВІД», оскільки вказані юридичні особи є окремими та самостійними; наведене також свідчить про порушення відповідачем норм чинного законодавства України та притягнення до відповідальності особи, щодо якої порушення не встановлювалось, тощо - слід зазначити таке.

Судом встановлено, що, дійсно, згідно з актом № 279436 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, 01.06.2021 року о 12:51 посадовими особами Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Чернігівська область) проведено перевірку:

місце перевірки: а/д М-01 «Київ-Чернігів-Н.Яриковичі», 124 км;

транспортного засобу: марка - DAF PT XF 10.5-460, номерний знак НОМЕР_1 ;

серія і номер свідоцтва про реєстрацію: НОМЕР_2 ;

водій: ОСОБА_1 ;

документ, що посвідчує особу водія: посв.водія НОМЕР_3 від 22.09.2020 ТСЦ 5150;

що належить: ПП «Інтервід», м. Одеса, Приморський р-н, вул. Олеши, 4, 2.

При цьому, у даному акті також зазначено, що під час перевірки виявлено порушення, зокрема, перевезення вантажу автомобільним транспортом (пиломатеріал, сосна) згідно ТТН № 1199 від 31.05.2021 р. з порушенням вагових обмежень на строєну вісь на 7,16% (25,72 т), у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: абз. 14 ч. 1 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Так, відповідно до товарно-транспортної накладної № 1199 від 31 травня 2021 року, Форма № 1-ТН, зокрема:

- автомобіль: НОМЕР_1 ;

- автомобільний перевізник: ТОВ «АУРІГА ВД»;

- водій: ОСОБА_1 паспорт № НОМЕР_4 ;

- пункт навантаження: Корюківка, Соборна, Будинок № 241, Корпус А;

- пункт розвантаження: Одеський «Морський Торгівельний порт».

Разом з тим, виходячи з положень абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу) застосовуються адміністративно-господарські штрафи, а саме штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, саме (лише та виключно) до автомобільних перевізників.

При цьому суд звертає увагу позивача, що згідно з положеннями статті 33 Закону № 2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію.

Згідно з п.п. 1.10, 2.2 Правил № 1306 дорожнього руху, власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами.

Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Системний аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що законодавець не ототожнює поняття «власника транспортного засобу» та «автомобільного перевізника».

Проте, надані сторонами на доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, вищенаведені копії, зокрема, Свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів доводять лише та виключно те, що відповідні транспортні засоби належать певній особі, зокрема ПП «Інтервід» є власником транспортного засобу марки - DAF, спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та вони не спростовують статус позивача у спірних правовідносинах, як автомобільного перевізника, зафіксований в ТТН, № 1199 від 31 травня 2021 року.

Отже, наведена позиція позивача - є необґрунтованою, недоведеною та безпідставною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та положенням законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

2. Щодо обґрунтування позивачем позовних вимог із посиланням на те, що: положеннями Порядку № 879 передбачається наявність методики, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісі (осі) транспортного засобу, однак на дату проведення ГВК, так і на даний час відповідна методика не затверджена. Зазначене свідчить про відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідними видами вантажу, та відповідно, про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів, тощо - слід зазначити таке.

Судом встановлено, що на доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, та на виконання ухвали суду відповідачем суду також надано копії, зокрема: - Сертифікату відповідності № UA.TR.113-0076-18 версія 2 від 11 вересня 2020 р. щодо ваг автомобільних для зважування в русі; - Сертифікату перевірки типу щодо ваг автомобільних для зважування в русі (автоматичний зважувальний прилад), виданого 11.09.2020 р., чинного до 25.07.2028 р..

Крім того, дійсно, на момент виникнення спірних правовідносин, відсутня затверджена Мінекономрозвитком методика виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі, якою мали б керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Водночас, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України № 3353-ХІІ, статті 33 Закону № 2862-IV визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач, суд вважає, що відповідачем правомірно проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу.

Отже, законодавець виключив норму про необхідність застосування будь-якої затвердженої методики визначення у спірних правовідносинах.

Наведена позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22 грудня 2021 року у справі № 420/3371/21.

При цьому суд звертає увагу на те, що під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду. Наведена позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 24 червня 2021 року у справі № 420/4887/20, від 23 грудня 2020 року № 560/3971/19, від 31 березня 2020 року по справі № 910/11383/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 тощо.

Відповідно, наведена позиція позивача є помилковою, в тому числі такою, що не узгоджується з новими, актуальними на час розгляду та вирішення справи, висновками Верховного Суду щодо застосування норм права до спірних питань.

Суд також не бере до уваги доводи позивача із посиланням на те, що: пунктом 21 Порядку № 879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування; у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується; попри наведене, а/м НОМЕР_1 внаслідок габаритно-вагового контролю не затримувався, а після його проходження зважування подальший рух транспортного засобу не заборонявся, тощо - з тих підстав, що рішення, дії чи бездіяльність відповідача щодо наведених обставин не є предметом оскарження та ці обставини не стосуються предмету даного позову (спору) - правомірність/протиправність прийняття постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 12 липня 2021 року № 288919, відповідно не входять до предмету доказування (дослідження, встановлення, тощо) у цій справі.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, суду не наведено та не надано.

При цьому щодо решти доводів слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд, із застосуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, дійшов висновків, що:

- на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем доведені обставини, на яких ґрунтуються заперечення та доказана правомірність оскаржуваної постанови, прийняття її відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, отже підстав для визнання протиправною та скасування постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 288919 від 12 липня 2021 року - немає, отже немає підстав для задоволення позову повністю.

Виходячи з висновків суду про відмову у задоволенні позову, підстав для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, немає.

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 27.05.2022 року) до 31 серпня 2022 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Справу розглянуто, рішення прийнято та складено також з урахуванням: часу перебування головуючого судді у відпустці; наказу голови Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року № 9-ОС/Д/С «Про особливий режим роботи Одеського окружного адміністративного суду»; статей 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та рішення Ради суддів України від 24.02.2022 № 9.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 159, 194, 205, 241-246, 250, 255, 295, Прикінцевими та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРІГА ВД» (місцезнаходження: Лідерсівський бульвар, буд. 5, кв. 284, м. Одеса, 65014, ідентифікаційний код юридичної особи: 38109635) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 03135, ідентифікаційний код юридичної особи: 39816845) в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (місцезнаходження: вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова

.