Справа № 816/4123/15
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 р.Справа № 816/4123/15
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Юсіфової Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, м. Полтава, повний текст складено 15.11.21 по справі № 816/4123/15 за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до Приватного підприємства "Біо-Актив" , Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТП Лангора", Приватного підприємства "БІОАКТИВ", Кременчуцької міської ради в особі Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Васильченко О.Б. про визнання правочинів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2015 Кременчуцька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ПП "Біо-Актив", ПП "БІОАКТИВ", ТОВ "ВТП Лангора", Реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ Полтавської області, третя особа: Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу про визнання правочинів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії, в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог від 12.02.016, просить: визнати недійсними договори ВРХ № 961293, ВРХ № 961294 від 26.10.2012, що укладені між ПП "Біо-Актив" () та ПП "БІОАКТИВ" () купівлі - продажу стаціонарної автозаправної станції по вул. Шкільній, 2а, с. Мала Кохнівка, Кременчуцького району, Полтавської області; визнати недійсними договори ВТА № 949392, ВТА № 949393, ВТА № 949394 від 29.11.2012, що укладені між ПП "Біо-Актив" () та ТОВ "ВТП ЛАНГОРА" () купівлі - продажу будівлі та споруди автозаправної станції № 1 за адресою: проспект 50 річчя Жовтня, 97, м. Кременчук, Полтавської області; застосувати наслідки нікчемності правочинів, а саме: зобов`язати ПП "БІОАКТИВ" все одержане ним за недійсними правочинами ВТА № 949392, ВТА № 949393, ВТА № 949394 від 29.11.2012 повернути ТОВ "ВТП ЛАНГОРА" (), а одержане останнім стягнути в дохід держави; застосувати наслідки нікчемності правочинів, а саме: зобов`язати ПП "Біо-Актив" все одержане ним за недійсними правочинами ВРХ № 961293, ВРХ № 961294 від 26.10.2012 повернути ПП "БІОАКТИВ", а одержане останнім стягнути в дохід держави; зобов`язати Реєстраційну службу Кременчуцького МУЮ Полтавської області скасувати запис від 19.12.2012 про визнання права власності на будівлі та споруди автозаправної станції № 1 за адресою: проспект 50 річчя Жовтня, 97, м. Кременчук, Полтавської області за ТОВ "ВТП ЛАНГОРА" () та скасувати запис від 19.11.2012 про визнання права власності на стаціонарну автозаправну станцію по вул. Шкільній, 2а, с. Мала Кохнівка, Кременчуцького району, Полтавської області за ПП "БІОАКТИВ" ().

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.04.2016 у задоволенні позовних вимог Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Приватного підприємства "Біо-Актив", Приватного підприємства "БІОАКТИВ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТП Лангора", Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, третя особа: Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу про визнання правочинів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2016 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.04.2016 у справі №816/4123/15 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.02.2021 касаційну скаргу Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області задоволено частково. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.04.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2016 скасовано. Справу №816/4123/15 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року позовну заяву було залишено без розгляду.

Головне управління ДПС у Полтавській області , не погодившись із судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції на стадії прийняття заяви та відкриття провадження.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що

Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія судів зазначає, що позивач звертає увагу на те, що про укладення спірних правочинів контролюючому органу стало відомо з Інформаційних довідок з реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.08.2015 №41769029 та від 05.08.2015 №41768890 /а.с.с 67-69, том 1/. Вважаючи, що спірні договори суперечать інтересам держави, 02.09.2015 Кременчуцька ОДПІ звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом у цій справі, стверджуючи, що Кременчуцька ОДПІ звернулась з позовом з дотриманням строку, визначеного статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка діяла на час звернення до суду з позовом) /а.с. 138-143, том 3/.

Однак, судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до програми "Діловодство спеціалізованого суду" Кременчуцька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області вже зверталась з позовом до Приватного підприємства "Біо-актив", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТП Лангора", Приватного підприємства "БІОАКТИВ", Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Васильченко О.Б. (справа № 816/2816/15).

В ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 23.07.2015 у справі № 816/2816/15 викладено наступне.

21.07.2015 Кременчуцька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства "Біо - Актив", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТП ЛАНГОРА", Приватного підприємства "БІОАКТИВ", Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Васильченко О.Б. про визнання правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, а саме:

- визнати недійсними договори ВТА № 949392, ВТА №949393, ВТА949394 від 29.11.2012, що укладені між ПП "Біо - Актив" () та ТОВ "ВТП ЛАНГОРА" купівлі - продажу будівлі та споруди автозаправної станції № 1 за адресою: проспект 50 річчя Жовтня, 97, м. Кременчук, Полтавської області;

- визнати недійсними договори ВРХ № 961293, ВРХ № 961294 від 26.10.2012, що укладені між ПП "Біо - Актив" () та ПП "БІОАКТИВ" () купівлі - продажу стаціонарної автозаправної станції по вул. Шкільній, 2а, с. Мала Коханівка, Кременчуцького району, Полтавської області;

- застосувати наслідки нікчемності правочинів, а саме: зобов`язати ПП "Біо - Актив" все одержане ним за недійсними правочинами ВТА № 949392, ВТА №949393, ВТА949394 від 29.11.2012 повернути ТОВ "ВТП ЛАНГОРА" , а одержане останнім стягнути в дохід держави;

- застосувати наслідки нікчемності правочинів, а саме: зобов`язати ПП "Біо - Актив" все одержане ним за недійсними правочинами ВРХ № 961293, ВРХ № 961294 від 26.10.2012 повернути ПП "БІОАКТИВ" (), а одержане останнім стягнути в дохід держави;

- зобов`язати Реєстраційну службу Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області скасувати запис від 19.12.2012 про визнання права власності на будівлі та споруди автозаправної станції № 1 за адресою: проспект 50 річчя Жовтня, 97, м. Кременчук, Полтавської області за ТОВ "ВТП ЛАНГОРА" та скасувати запис від 19.11.2012 про визнання права власності на стаціонарну автозаправну станцію по вул. Шкільній, 2а, с. Мала Кохнівка, Кременчуцького району, Полтавської області за ПП "БІОАКТИВ" ().

Так у зазначеній справі № 816/2816/15 позивачем було зазначено, що у ході підготовки рішення про погашення усієї суми податкового боргу Кременчуцькій ОДПІ, як заставодержателю, стало відомо, що на підставі договорів купівлі - продажу ВТА № 949392, ВТА №949393, ВТА949394 від 29.11.2012, що посвідчені приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу № 1925 Васильченко О.Б. та зареєстровані в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.12.2012, боржником на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТП ЛАНГОРА" () відчужені будівлі та споруди автозаправної станції № 1 за адресою: проспект 50 річчя Жовтня, буд. 97, м. Кременчука, Полтавської області. Також на підставі договорів купівлі-продажу ВРХ №961293, ВРХ №961294 від 26.10.2012, що посвідчені приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу № 1713 Васильченко О.Б. та зареєстровані в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.11.2012, боржником на користь Приватного підприємства "БІОАКТИВ" () відчужено стаціонарну автозаправну станцію по вул. Шкільній, буд. 2а, с. Мала Кохнівка, Кременчуцького району, Полтавської області. Зазначене стало відомо контролюючому органу з Інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.03.2013 № 18964890 та 17.03.2013 № 19058569.

До суду з адміністративним позовом вперше позивач звернувся 21.07.2015.

На підставі викладеного судом по справі № 816/2816/15 було залишено позовну заяву без руху та надано строк до 10.08.2015 для усунення недоліків шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду обґрунтованого пояснення причин пропущення строку звернення до адміністративного суду та доказів на підтвердження таких обставин.

Проте 07.08.2015 на адресу суду від Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду.

У зв`язку з чим Полтавський окружний адміністративний суд ухвалою від 13.08.2015 у справі № 816/2816/15 повернув адміністративний позов Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до Приватного підприємства "Біо - Актив", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТП ЛАНГОРА", Приватного підприємства "БІОАКТИВ", Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Васильченко О.Б. про визнання правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів позивачеві.

Залишаючи позов без розгляду по справі № 816/4123/15, суд першої інстанції виходив з того, що саме у 2014 році позивач був обізнаний про існування обставин справи, які стали підставою для звернення до суду з цим позовом, а саме згідно з Інформаційними довідками з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.03.2014 №18964890 та 17.03.2014 №19058569 щодо будівлі та споруди автозаправної станції № 1 за адресою: проспект 50 річчя Жовтня, 97, м. Кременчук, Полтавської області; стаціонарної автозаправної станції по вул. Шкільній, 2а, с. Мала Кохнівка, Кременчуцького району /а.с. 192,193, том 3/. Однак до суду з цим позовом позивач звернувся лише 02.09.2015, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Пунктом 5 частини першої статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частин першої-третьої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З аналізу викладених положень статей 123, 171 КАС України випливає, що питання дотримання позивачем строку звернення з позовом з`ясовується судом на стадії відкриття провадження, а його пропуск є підставою для повернення позовної заяви, якщо суд дійде висновку, що причини, з яких його пропущено, не відповідають критеріям поважності.

Суд може повернутися до вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду й після відкриття провадження, і, установивши, що об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду не існувало, постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Закріплений у частинах першій-третій статті 123 КАС України порядок дає підстави для висновку, що в обох випадках (як і до, так і після відкриття провадження) застосуванню процесуальних наслідків пропуску строку звернення до суду має передувати оцінка судом зазначених у заяві позивача причин пропуску такого пропуску.

До відкриття провадження у справі реалізація відповідних процесуальних гарантій відбувається шляхом залишення позовної заяви, поданої за межами строків звернення до суду, без руху з пропозицією подати заяву про його поновлення або вказати інші, ніж ті, що зазначені в позовній заяві, підстави для поновлення строку.

Подібним чином законодавець урегулював і механізм залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, факт якого встановлено після відкриття провадження у справі, закріпивши у частині третій статті 123 КАС України, що позов залишається без розгляду, якщо позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними.

Відповідно до частин першої та другої 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент звернення позивача до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.

Тобто за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом стало укладення відповідачем спірних правочинів, а саме ВТА № 949392, ВТА №949393, ВТА949394 від 29.11.2012, що укладені між ПП "Біо - Актив" () та ТОВ "ВТП ЛАНГОРА" та ВРХ № 961293, ВРХ № 961294 від 26.10.2012, що укладені між ПП "Біо - Актив" () та ПП "БІОАКТИВ" ().

Спірним питанням в даній справі є саме коли податкова інспекція дізналась про порушене своє право за захистом якого воно звернулось до суду.

Як убачається з матеріалів справи та не було спростовано позивачем, що саме у 2014 році позивач був обізнаний про існування обставин справи, які стали підставою для звернення до суду з цим позовом, а саме згідно з Інформаційних довідок з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.03.2014 №18964890 та 17.03.2014 №19058569 щодо будівлі та споруди автозаправної станції № 1 за адресою: проспект 50 річчя Жовтня, 97, м. Кременчук, Полтавської області; стаціонарної автозаправної станції по вул. Шкільній, 2а, с. Мала Кохнівка, Кременчуцького району /а.с. 192,193, том 3/. Однак до суду з цим позовом позивач звернувся лише 02.09.2015, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, у позовній заяві, а також в апеляційній скарзі жодним чином не мотивує причини зволікання на звернення до суду з відповідною позовною заявою та не зазначає про наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів для своєчасного подання позову.

Колегія суддів зазначає, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що будь-які непереборні та об`єктивні перешкоди або труднощі, які при цьому не залежали від волі позивача та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання відповідного адміністративного позову, були відсутні.

Колегія суддів зазначає, що правові приписи, які встановлюють строки звернення до адміністративного суду означають, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації суб`єктивного права особи на позов у публічно-правових відносинах. Встановлення таких строків дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, спонукає до своєчасного вчинення ними процесуальних дій, передбачених КАС України, не зловживаючи ними.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Зокрема, у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, в зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 по справі № 816/4123/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з активними бойовими діями на території Харківської області повний текст постанови складено 14.06.2022.