Справа № 373/693/22
Суддя: Залеська А. О.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/693/22
Номер провадження 2-а/373/5/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Залеської А.О.

при секретарі Руденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Прокопенка Миколи Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2022 ОСОБА_1 подав до суду скаргу на дії та рішення суб`єкта владних повноважень в особі інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Прокопенка М.С. та просив скасувати, винесену ним постанову від 19.05.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, мотивуючи відсутність у своїх діях порушення п. 2.9 д) ПДР України (користування під час руху транспортного засобом засобам, тримаючи його у руці), яке йому інкримінувалось. Вважає постанову упередженою, складеною інспектором як демонстрація зухвалості та зверхності у відповідь на його законну вимогу поваги до себе під час звернення та спілкування та надання права бути вислуханим.

Про час та місце розгляду справи Управління патрульної поліції у м. Києві належним чином у спосіб, передбачений ч.1 ст. 268 КАС (електронною поштою на офіційну електронну адресу), однак відповідач - інспектор Прокопенко М.С., як посадова особа відповідного органу, рішення якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не направив, що у відповідності до ч.3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи в суді.

Позивач ОСОБА_1 підтримав свій позов та пояснив суду, що він свідомо назвав його скаргою, оскільки поведінка та висловлювання інспектора були принизливими для нього, ображали його людську гідність на очах пасажирів, яких він, будучи водієм ТОВ «Автопаслайн» на автомобілі «Івеко Дайво» н/зн. НОМЕР_1 , перевозив маршрутом «Переяслав-Київ, м Позняки». Це трапилось 19.05.2022, близько 10:00 год. перед блокпостом на в`їзді у м. Київ, де він зупинився, чекаючи, своєї черги для перевірки документів. В цей час до нього зателефонувала дружина і він взяв до рук мобільний телефон. За кілька секунд він побачив як агресивно налаштований поліцейський кинувся до нього від автомобіля, що зупинився попереду, закінчивши там перевірку документів. Він одразу перервав зв`язок та поклав телефон. Але той поліцейський почав на нього кричати образливими словами, вживаючи нецензурну лексику. Як він зрозумів, з приводу того, що він відповів на телефонний дзвінок. Інший поліцейський, що підійшов одразу ніби по сигналу попереднього затребував у нього документи (свідоцтво про реєстрацію та права) та без будь-яких пояснень пішов з ними до свого службового автомобіля. Він пішов слідом, вимагаючи пояснень такої агресивної поведінки, одночасно намагався пояснити, що він не рухався в момент мобільного зв`язку з дружиною, внаслідок чого його звинуватили в нахабстві і конфлікт посилився. Тоді він включив диктофон на своєму мобільному телефоні. Одна жінка вийшла з маршрутки та зробила зауваження поліцейським, що їх не зупинило, а ще більше розлютило, і вони продовжили конфлікт з тією жінкою. Інші невдоволені пасажири пішли пішки до станції метро «Бориспільська».

Свідок ОСОБА_2 у своїх показаннях повністю підтвердила пояснення позивача, зазначивши, що вона на момент події була пасажиром маршрутки «Переяслав-Київ», що з м. Переяслава о 09:00 год відправилась до м. Києва. Сиділа на передньому пасажирському сидінні поряд з водієм. На блокпосту перед в`їздом у м. Київ водій зупинився і вона почала готувати свої документи на випадок перевірки. У цей момент хтось зателефонував на мобільний телефон водію і він підніс його до вуха, що саме відповів вона не чула, але запам`ятала останні слова, що він не може говорити, приїде на місце передзвонить. У момент, коли водій поклав мобільний на панель вмить позбігалась поліцейські. Один з них одразу, не назвавшись, почав кричати і образливо висловився в адресу водія, як вона зрозуміла, - за той телефонний дзвінок. Інший поліцейський потребував документи у водія та зверхнім тоном наказав іти за ним. Коли водій вийшов до патрульного автомобіля, то крики і шум, якісь дорікання та погрози з боку поліцейських в адресу водія настільки її приголомшили, що вона вирішила зробити їм зауваження та вийшла з маршрутки. Тоді вже перепало і їй. Врешті і на неї склали постанову та наклали штраф за незрозуміле порушення правил пішоходів. В суді свідок продемонструвала ту постанову, де вказано порушення нею п. 4.14 ПДР та накладено штраф за ч.1 ст. 127 КУпАП.

За змістом оскаржуваної постанови Серія ЕАО № 5398796 вона складена 19.05.2022, о 10:03 год. інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Прокопенком Миколою Сергійовичем 1 батальйону, 1 роти за тим фактом, що 19.05.2022 о 09:58 год. у м. Києві на 9 км. Шосе Бориспільське водій ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу Daili н/зн. НОМЕР_1 в порушення п. 2.9 д) ПДР користувався засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, які дозволяють вести перемови без допомоги рук, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Прийняте рішення : накласти Штраф 510,00 грн.

Дослідженим в суді звукозаписом з мобільного телефону позивача підтвердились повідомлені позивачем та свідком обставини розгляду справи поліцейським на місці події, зокрема: груба форма спілкування посадової особи, уповноваженої на винесення постанови, ненадання можливості водію пояснити ситуацію, упереджене несприйняття таких пояснень та погрози створити проблеми транспортній організації, де працює водій.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказане завдання відповідач не виконав, виходячи з наступного.

Згідно звукозапису фрагменту розгляду питання притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на мобільному телефоні позивача, останній наголошував поліцейському, що він не користувався телефоном під час руху автомобіля, а поліцейський у свою чергу відповів, що це не має значення, оскільки зупинка на блокпосту, не є стоянкою та не звільняє його від відповідальності. Спілкування поліцейського з водієм було авторитарним та безпринципним, явно з упередженими намірами притягнути його до відповідальності у відповідь на спроби водія призвати поліцейського до культури спілкування та намагання пояснити ситуацію у своє виправдання.

Такий порядок розгляду питання притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатись об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи. Суд також не погоджується з висловленою інспектором ї поліції мотивацією свого безальтернативного рішення про порушення позивачем п. 2.9 д) ПДР, незалежно від вимушеної зупинки на блокпосту, оскільки цією нормою водію заборонено користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці, виключно під час руху транспортного засобу.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу, зокрема, за користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Зупинка в розумінні положень п. 1.9 ПДР - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хв. або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Як встановлено ОСОБА_1 , і це не спростовано відповідачем, зупинив рух свого транспортного засобу, у зв`язку із зупинкою та перевіркою документів водія автомобіля, що рухався попереду в обмежених для продовження руху умовах (на блокпосту), чим виконав вимоги п. 2.3 б, п. 2.3д) ПДР.

Доказів того, що він користувався мобільним телефоном не лише під час вимушеної зупинки, а й під час руху автомобіля, у суду немає. У самому змісті постанови відсутні посилання на будь-які докази обставин, які мають істотне значення для справи, зокрема, свідки, пояснення водія, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що унеможливлює їх дослідження для перевірки , чи дійсно ОСОБА_1 порушив п. 2.9 д) ПДР, який йому інкримінується.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частино 2 ст. 77 цього Кодексу визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії поліцейського при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можна вважати добросовісними та розсудливими, оскільки він не зібрав докази вини водія та не забезпечив обґрунтованого притягнення особи до адміністративної відповідальності з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення шляхом реалізації передбачених законом процесуальних прав (дачі пояснень, заслуховування свідків, розгляду інших клопотань, в тому числі дослідження часу та тривалості прийнятого телефонного дзвінка тощо) а не формальної присутності водія при винесенні постанови.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь,

Отже, в суді не підтвердився факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9 д) ПДР, який йому інкримінувався відповідачем, що виключає в діях позивача склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Вказане є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення ( п.1 ст. 247 КУпАП).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає аргументи позивача переконливими, а позовні вимоги доведеними, такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст.132, ч.1 ст. 139 КАС України та стягує з суб`єкта владних повноважень, посадовою особою якого є відповідач на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору (496,20 грн).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 8-11, 72-77, 241-244, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Прокопенка Миколи Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5398796 від 19.05.2022, винесену інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенантом поліції Прокопенком М.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції (, м. Кив, вул. Народного Ополчення, 9 , інд 03048,) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) судового збору

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.О. Залеська