Справа № 200/18932/21
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року Справа№200/18932/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови в перерахунку розміру пенсії відповідно до Закону України від 28.01.1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішення Конституційного суду України від 17.04.2021 року (справа №3-333/2018(4498/18), рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.10.2010 року (справа №2в-1712-10), у розмірі з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком;

- скасувати рішення відповідача від 29.11.2021 року про відмову в перерахунку розміру пенсії;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії відповідно до Закону України від 28.01.1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішення Конституційного суду України від 17.04.2021 року (справа №3-333/2018(4498/18), рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.10.2010 року (справа №2в-1712-10), у розмірі з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та виплатити недоотриману частину пенсії, починаючи з 17.04.2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що брав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС та є інвалідом 3 групи.

Управлінням ПФУ у м. Красний Лиман Донецької області позивачу була нарахована пенсія із розрахунку 225 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, але не із розрахунку шести прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, та додаткової пенсії із розрахунку 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вважаючи дане рішення незаконним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Постановою Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.01.2010 року по справі №2а-1712-10 зобов`язано УПФУ у м. Красний Лиман перерахувати позивачу основну та додаткову пенсію відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.10.2009 року із розрахунку шести прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, та додаткової пенсії із розрахунку 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

На виконання рішення суду від 12.01.2010 року УПФУ у м. Красний Лиман позивачу було перераховано та здійснювалась виплата пенсії у розмірі, встановленому ч. 4 ст. 54 Закону №796 та судом до червня 2011 року, дати набрання чинності Закону України від 14.06.2011 року №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» та виходу постанови КМУ від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат що фінансується за рахунок державного бюджету».

На підставі Постанови КМУ від 23.11.2011 року №1210, якою визначено Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. ст. 25, 57, 59 Закону №796, позивачу знову було перераховано розмір пенсії з розрахунку 225 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивач дане рішення вважає незаконним, оскільки воно порушує вимоги статті 58 Конституції України, з якої вбачається, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з огляду на наступне.

ОСОБА_1 отримує пенсію по третій групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Закону України від 28.01.1991 № 796 - ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та має першу категорію особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На виконання постанови Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.01.2010 року по справі № 2в-1712-10 з 01.10.2009 позивачу проведено перерахунок основної та додаткової пенсії відповідно до частини 4 статті 54 Закону № 796, а саме, основної пенсії із розрахунку шести прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, та додаткової пенсії із розміру 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

19.06.2011 року набрав чинності Закон України від 14.06.2011 № 3491-YI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яким передбачено, зокрема, що в 2011 році положення статей 50, 54 Закону № 796 застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011.

Таким чином, з прийняттям Верховною Радою України зазначеного Закону, визначення порядку та розмірів виплат вказаній категорії громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вимог вищезазначених Законів, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» (далі - постанова № 745), яка набула чинності з 23 липня 2011, та якою визначені, у тому числі, розміри пенсій, передбачені статтями 50,54 Закону №796. Рішенням Конституційного суду від 26.12.2011 № 20-pn/2011 у справі № 1-42/2011 пункт 4 розділу YII «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» з подальшими змінами визнані такими, що відповідають Конституції України.

Враховуючи зазначене, органами Пенсійного фонду України з урахуванням вимог постанови № 745 проведені перерахунки пенсій громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.11.2011, в тому числі проведено перерахунок і пенсії позивача.

У 2012 відповідно до пункту 3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та у 2013 році відповідно до пункту 4 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» також передбачено застосування норм і положень статей 50 , 54 Закону № 796 у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

З 01.01.2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, що постраждаливнаслідок Чорнобильської катастрофи», яким затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Органами Пенсійного фонду України з урахуванням вимог Порядку № 1210 проведені перерахунки пенсій громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в тому числі проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Пенсія розрахована та виплачується згідно чинного законодавства за документами наявними у матеріалах пенсійної справи.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України в Донецькій області як одержувач пенсії по інвалідності 3 групи (І категорії) відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.01.2010 року по справі №2а-1712-10 позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області про перерахунок пенсії задоволено.

Визнано відмову УПФУ в м. Красний Лиман Донецької області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2009 року неправомірною.

Зобов`язано УПФУ в м. Красний Лиман Донецької області перерахувати основну та додаткову пенсію відповідно до ст. 54 ч. 4 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.10.2009 року із розрахунку шести прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність та додаткової пенсії із розрахунку 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

12.11.2021 року ОСОБА_1 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заяву про перерахунок розміру пенсії згідно постанови Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.01.2010 року та рішення Конституційного суду України Другий сенат від 17.04.2021 року, а саме, в розмірі 6 мінімальних розмірів пенсії за віком.

Листом від 13.09.2021 року №12771-12465/Н-15/8-0500/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило ОСОБА_1 , що на виконання постанови Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.01.2010 року по справі №2в-1712-10 з 01.10.2009 року позивачу було проведено перерахунок основної та додаткової відпустки відповідно до частини 4 статті 54 Закону №796. Основної пенсії та додаткової пенсії із розміру 50% прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність.

З урахуванням вимог постанови №745 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.11.2011 року.

01.01.2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підставі Порядку №1210 позивачу здійснено перерахунок пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.11.2021 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки постанова Краснолиманського міського суду від 12.01.2010 у справі №2а-1712-10 виконана.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (стаття 46 Конституції України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Закон України 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 14 Закону №796-XII визначено чотири категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пенсії таким особам встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, що призначається після виникнення права на державну пенсію (частина 1 статті 49 Закону №796-XII).

Приписами частини 4 статті 54 Закону №796-XII, в редакції Закону України від 6 червня 1996 року №230/96-ВР "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 230/96-ВР), яка була чинною до внесення змін Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №76-VIII), було передбачено таке: "В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком".

Підпунктом 13 пункту 4 розділу I Закону №76-VIII текст статті 54 Закону №796-XII було викладено у новій редакції, за якою мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає Кабінет Міністрів України в актах із відповідних питань.

Відповідно до частини 3 статті 54 Закону №796-XII, у редакції Закону №76-VIII, яка набрала чинності з 1 січня 2015 року, умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає Кабінет Міністрів України в актах із відповідних питань.

7 квітня 2021 року Рішенням Конституційного Суду України № 1-р(II)/2021 по справі №3-333/2018(4498/18):

1. Визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину третю статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII, у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи;

2. Частина третя статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII, у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана неконституційною, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Верховній Раді України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення привести нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII, у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

У разі неприведення нормативного регулювання, встановленого статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII, у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення застосуванню підлягатиме частина четверта статті 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 6 червня 1996 року №230/96-ВР:

"В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком".

Згідно з частиною 1 статті 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" (далі - Закон №2136-VIII) закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до частини 1 статті 97 Закону №2136-VIII суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

У відповідності із зазначеними нормами Закону №2136-VIII Конституційний Суд України встановив строк втрати чинності законом, що визнаний неконституційним, а саме через три місяці з дня ухвалення рішення, тобто із 07 липня 2021 року.

Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 не набуває ретроспективної дії у часі.

Із урахуванням встановленого Конституційним Судом України порядку і строків виконання рішення від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021, умовою виникнення права на перерахунок пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком було неприведення Верховною Радою України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення (до 07 липня 2021 року) нормативного регулювання спірного питання у відповідність із Конституцією України.

29 червня 2021 року Верховною Радою України на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 прийнято Закон України "Про внесення змін до Закону України №1584-ІХ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", який набрав чинності 01 липня 2021 року.

Цим Законом встановлено, що у разі якщо в осіб із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 Закону України №796-XII, стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат та компенсацій до пенсій, установлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), пенсія не досягає в осіб з інвалідністю І групи -100 відсотків, в осіб з інвалідністю II групи - 80 відсотків, в осіб з інвалідністю III групи - 60 відсотків розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за попередній рік), то таким особам з інвалідністю виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії в сумі, якої не вистачає до зазначених розмірів.

Аналіз вище наведених положень законодавства, дозволяє суду зробити висновок про те, що на теперішній час відсутні підстави для застосування частини 4 статті 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 6 червня 1996 року №230/96-ВР, яка передбачала розмір пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, по III групі інвалідності не нижче 6 мінімальних пенсій за віком.

Крім того, суд наголошує, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.11.2021 року вмотивовано відсутністю права позивача на перерахунок пенсії згідно заяви від 22.11.2021 року, оскільки постанова Краснолиманського міського суду від 12.01.2010 року у справі №2а-1712-10 виконана.

Позивачем факт виконання УПФУ постанови Краснолиманського міського суду від 12.01.2010 року у справі №2а-1712-10 не заперечується.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати здійсненні позивачем не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 205, 215, 241-246, 250, 251, 255, 262, 291, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш