Справа № 322/159/22
Суддя: Гасанбеков С. С.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 червня 2022 рокуСправа № 322/159/22

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:інспектора Департаменту патрульної поліції Гончара Станіслава Анатолійовича
третя особа:Департамент патрульної поліції
про:визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

18.02.2022 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений адміністративний позов, в якому позивач просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 27 листопада 2021 року серія 1АБ № 03499484, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення, у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначила таке.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 27 листопада 2021 року серія 1АБ №03499484, винесеною інспектором Департаменту патрульної поліції м. Київ, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за те, що позивач 27 листопада 2021 року о 08.44 годин, за адресою М18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта 279+345, керуючи автомобілем HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 55 км/год, чим порушила п. 12.9. (б) ПДР України.

З вищезазначеною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі позивач не згодна, вважає її незаконною, і такою, що винесена з рядом суттєвих порушень, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є дійсно власником автомобіля HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , але автомобілем переважно користується її чоловік ОСОБА_2 .

Так дійсно, 27 листопада 2021 року близько 08.44 годин, на 279 кілометрі автомобільної дороги М18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, ОСОБА_2 керував автомобілем HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме їхав до м. Київ разом із ОСОБА_3 , та можливо перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 55 км/год. Але автомобілем позивач у вказаному в оскаржуваній постанові місці не керувала та навіть не перебувала.

08 лютого 2022 року позивач отримала поштове повідомлення із Новомиколаївського ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області. У ньому знаходилися постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанова про стягнення виконавчого збору. Із вищезазначених документів вбачалося, що відносно позивача було відкрите виконавче провадження №68453320 по стягненню штрафу в розмірі 3400 гривень. 17 лютого 2022 року позивач звернулася із заявою до Новомиколаївського ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області з метою отримання первісного документу, на підставі якого позивач повинна сплатити штраф. 17 лютого 2022 року у Новомиколаївському ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області позивач отримала оскаржувану постанову.

Оскільки позивач отримала оскаржувану постанову тільки 17 лютого 2022 року. ОСОБА_2 (особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення), протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили, не міг та був фактично позбавлений права звернутись особисто до відповідача із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надати документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

За таких обставин, позивач вважає, що оскаржувана постанова була винесена при неповному з`ясуванні обставин справи про адміністративне правопорушення з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою, а отже незаконною та підлягає скасуванню.

Виходячи з наведеного, позивач просила задовольнити позов.

Ухвалою судді від 21.02.2022 було відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач не подав відзиву на позов у встановлений судом строк.

Третя особа письмових пояснень щодо предмета спору до суду не подала.

Представник позивача 16.06.2022 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача.

Сторони та представник третьої особи, належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи неприбуття в судове засідання 16.06.2022 всіх учасників справи, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії 1АВ № 03499484 від 27.11.2021, складеною інспектором Департаменту патрульної поліції Гончаром Станіславом Анатолійовичем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень.

У постанові серії 1АВ № 03499484 від 27.11.2021 зазначено такі фактичні обставини вчиненого проступку: 27.11.2021 о 08.44 годин, за адресою М18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта 279+345, особа, яка керувала транспортним засобом HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 55 км/год, чим порушила п. 12.9. (б) ПДР України.

Листом Новомиколаївського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02.02.2022 на адресу позивача було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2022 № 68453320 з примусового виконання постанови серії 1АВ № 03499484 від 27.11.2021.

Позивач є власником автомобіля HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 19.02.2021 серії НОМЕР_2 .

Інших доказів учасники справи суду не надали.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частина четверта ст. 122 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

У примітці до ст. 122 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно з ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 14-2 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

За правилами ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі: абзацу другого частини першої цієї статті винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс; абзацу третього частини першої цієї статті до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, зазначена позивачем обставина, а саме несвоєчасне отримання нею постанови серії 1АВ № 03499484 від 27.11.2021, та як наслідок неможливість виконання ОСОБА_2 вимог абзацу третього частини першої статті 279-3 КУпАП, не є визначеною законом підставою для скасування оскаржуваної постанови.

У такому випадку, відповідно до абзацу третього частини другої статті 279-3 КУпАП, може ставитися лише питання про внесення змін до оскаржуваної постанови щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису). Проте, обов`язковою умовою для внесення таких змін є виконання особою, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), вимог абзацу третього частини першої статті 279-3 КУпАП.

Сам факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, позивачем не оспорюється, оскільки жодних доказів на спростування зафіксованого в автоматичному режимі перевищення встановленого обмеження швидкості руху водієм автомобіля HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , більш як на п`ятдесят кілометрів на годину суду не надано.

Докази вчинення ОСОБА_2 дій, передбачених абзацом третім частини першої статті 279-3 КУпАП, зокрема після спливу передбаченого цією нормою строку, через несвоєчасне отримання оскаржуваної постанови позивачем, суду не надані.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії 1АВ № 03499484 від 27.11.2021 відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

З огляду на викладене, судом встановлено, що саме позивач є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, і підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування чи внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії 1АВ № 03499484 від 27.11.2021 не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим, а відтак в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 241 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Департаменту патрульної поліції Гончара Станіслава Анатолійовича відмовити повністю.

2. Постанову інспектора Департаменту патрульної поліції Гончара Станіслава Анатолійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії 1АВ № 03499484 від 27 листопада 2021 року залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16 червня 2022 року.

Суддя С.С. Гасанбеков