Справа № 348/2109/20
Суддя: Грещук Р. П.
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2109/20

10 червня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю представника позивача, адвоката - Левкуна Д.Д.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача поліцейський Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Остап`юк Віталій Богданович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.06.2021 року замінено відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області на Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.08.2021 року залучено по даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача поліцейського Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Остап`юка В.Б.

Свої вимоги мотивує тим, що 19.10.2020 року приблизно о 14 год. 12 хв. він керував транспортним засобом марки «Wolksvagen T4», державний номерний знак НОМЕР_1 на автошляху Н-09 Мукачево-Львів між населеними пунктами Стримба-Лоєва. В цей час його автомобіль був зупинений інспектором поліції Остап`юком В.Б., який повідомив, що він не користувався денними ходовими вогнями та ближнім світлом фар поза населеним пунктом, чим порушив вимоги п. 9.8. ПДР України, за що ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність і у зв`язку з чим було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №818138 від 19.10.2020 року підлягає скасуванню. Зазначає, що в порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектор поліції не роз`яснив йому права і обов`язки, визначені ст. 63 Конституції України та КУпАП та відмовив йому у розгляді клопотання щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з його необхідністю скористатися юридичною допомогою. Також інспектором поліції не надано чи продемонстровано жодних належних та допустимих доказів того, що він рухався на своєму автомобілі без увімкнених ближніх фар. Звертає увагу на те, що в порушення чинного законодавства та Інструкції оскаржувана постанова не містить відомості про технічний засіб, яким було здійснено фото або відеозапис у п. 9 «До постанови додається». Вказує на те, що відповідачем фактично не зафіксовано порушення ним ПДР України, яке б доводило його вину. Також при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі, не відібрано пояснення свідків-очевидців вказаної події, не враховано обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність. Працівником поліції було надано йому тільки постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності без протоколу, як додатку до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, твердження поліцейського про порушення ним вимог ПДР України, є лише суб`єктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Просить суд, визнати незаконною та скасувати постанову серії БАА №818138 від 19.10.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі відносно його закрити.

06.07.2021 року представником відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області В.Луцишиним подано відзив на адміністративний позов, в якому вважає вимоги позивача необґрунтованими і такими, що не відповідають нормам діючого законодавства. Зазначає, що з матеріалів про адміністративне правопорушення було встановлено, що 19.10.2020 року в ході патрулювання та виконання службових обов`язків поліцейський СРПП №3 Надвірнянського РВП Остап`юк В.Б. виявив автомобіль «Wolksvagen T4», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , що рухався на автошляху Н-09 Мукачево-Львів між населеними пунктами Стримба-Лоєва без ввімкненого ближнього світла фар та не користувався денними ходовими вогнями, чим порушив п. 9.8. ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, яким визначено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Поліцейський Остап`юк В.Б., підійшов до водія автомобіля, належним чином представився, пояснив суть правопорушення та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач на вимогу представника поліції пред`явив вищевказані документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП поліцейським, було роз`яснено позивачеві його права як громадянина України, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. ст. 268, 287-289, 307, 308 КУпАП та відповідно до ч.1 ст. 283 та п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАА №818138 від 19.10.2020 року із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Після складання постанови її було оголошено позивачеві. Вказує на те, що главою 19 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі передбаченого ст. 122 КУпАП, посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення. Ст. 33 КУпАП передбачає, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У відповідності до п. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Тому посилання позивача на те, що поліцейським не складено протокол безпідставне, не обґрунтоване та не відповідає вимогам діючого законодавства. З огляду на вищезазначене, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Левкун Д.Д. позов позивача підтримав повністю, з підстав, наведених в позовній заяві, який просив задоволити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача поліцейський Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Остап`юк В.Б. в судове засідання не прибули з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами на виконання вимог ст.77 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В частиних 1-3 ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що постанова серії БАА №818138 від 19.10.2020 року складена відносно ОСОБА_1 , в зв`язку з тим, що згідно висновку працівника поліції, позивач о 14 год. 12 хв., керуючи транспортним засобом «Wolksvagen T4», державний номерний знак НОМЕР_1 на автошляху Н-09 Мукачево-Львів між населеними пунктами Стримба-Лоєва не користувався денними ходовими вогнями та ближнім світлом фар поза населеним пунктом, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України.

Відповідно до оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, позивача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП на накладено стягнення - штраф у розмірі 425 грн. Від отримання копії постанови позивач відмовився. (а.с.11).

Оскаржувану постанову направлено позивачу поштовий зв`язком (а.с. 12).

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно п. 2.3.а ПДР України водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильне розміщення та кріплення вантажу.

У відповідності до п.2.3 б ПДР України водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильним розміщенням вантажу та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом в дорозі.

Згідно до п. 1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Пунктом 9.8 ПДР України встановлено, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Суд констатує, що у відповідності до ч.2 ст.122 КУпАП, за якою складена постанова відносно ОСОБА_1 , відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ст.31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що при винесені постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем було встановлено всі фактичні дані справи, у повному обсязі досліджені обставини справи, з`ясовано, що було вчинено адміністративне правопорушення, при винесенні постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

З матеріалів, що додані до оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 19.10.2020 року не вбачається, а позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що під час винесення постанови відповідач не виконав вимоги, передбачені законодавством.

Оскаржувана постанова винесена в присутності ОСОБА_1 , дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було. Штраф накладено за ч.2 ст. 122 КУпАП в межах санкцій за це правопорушення.

Суд критично розцінює твердження позивача ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв адміністративне правопорушення 19.10.2020 року, оскільки це спростовується матеріалами, наданими суду стороною відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Статтею 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази. На думку суду, позивач не надав жодних доказів, які спростовували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови серії серії БАА №818138 від 19.10.2020 року винесеної інспектором поліції Остап`юком В.Б. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що інспектором поліції Остап`юком В.А. винесено постанову серії БАА №818138 від 19.10.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 обґрунтовано і на законних підставах, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.251, 268 КУпАП, ст.ст.5-10, 77, 122, 210, 211, 241-246, 250, 268-270, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача поліцейський Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Остап`юк Віталій Богданович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.4 ст.286 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Відповідно до п.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

повний текст рішення

виготовлено 14.06.2022 року.