Справа № 344/7097/22
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/7097/22
Провадження № 2-а/344/131/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16 червня 2022 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Мелещенко Л.В.
секретаря судового засідання Дементьєвої А.О.
за участю сторін:
представників позивача Соловйової О.Б., ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2 ,
представників відповідача адвоката Синишина П.Є., адвоката Шевченко О.С., адвоката Юсупової К.О.
перекладача Козарук О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду міста Івано-Франківськ адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач нелегально перебуває на території України, не має правових підстав для подальшого перебування в Україні
Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в адміністративному позові, просила позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач заперечував проти задоволення позову.
Представники відповідача проти задоволення позову заперечували, пояснили, що відповідач є обвинуваченим у двох кримінальних справах, щодо нього застосовано запобіжний захід у виді застави та покладено обов`язки, відповідач намагався продовжити термін перебування в Україні, проте не вчинив цього, оскільки його паспорт та посвідка на проживання визнані речовими доказами і на його вимогу не повернуті, просили відмовити у задоволенні позову.
Суд, вислухавши сторони, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
15 червня 2022 року головним спеціалістом Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області Петрошенко Т.О. складено протокол №МІФ 000031 про адміністративне затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із вчиненням правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.5-6).
15 червня 2022 року складено протокол ПР № МІФ 000837 про адміністративне правопорушення відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.7-8).
14 червня 2022 року Управлінням стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (м.Івано-Франківськ) надіслано до Управління Державної міграційної служби Українив Івано-Франківській області обґрунтоване звернення про примусове видворення (повернення) з території України в країну походження громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доставлено вказану особу до адміністративного приміщення Управління Державної міграційної служби Українив Івано-Франківській області, що розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Гнатюка, 29. В обґрунтованому зверненні зазначено, що до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Грозний, Чечня, Російська Федерація, чечен за національністю, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , Указом Президента України № 203/2021 від 21 травня 2021 року про введення в дію рішення РНБО «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів» застосовані спеціальні обмеження, зокрема, відмова в оформленні посвідки на тимчасове проживання, скасування посвідки на тимчасове проживання, відмова у наданні дозволу на імміграцію, скасування дозволу на імміграцію, скасування посвідки на постійне проживання, відмова в продовженні строку перебування в Україні, відмова в задоволенні заяви про прийняття до громадянства України, примусове видворення за межі України (№ 657 санкційного списку в додатку № 1 до Указу Президента № 203/2021). Згідно з повідомленням Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (м.Івано-Франківськ), відповідач є суб`єктом злочинного впливу у статусі «злодія в законі», а також цим органом отримана оперативна інформація стосовно того, що ОСОБА_3 під час здійснення повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України підтримує зв`язок з окупантами, може виступати інформатором ДРГ окупаційних військ агресора. У зверненні також зазначено, що відповідач не має постійного проживання в Україні, не працюючий та не має стабільного джерела доходів для свого існування, крім коштів, здобутих злочинним шляхом, в результаті скоєння майнових злочинів, та його подальше перебування на території України суперечить інтересам забезпечення національної безпеки України та охорони публічного порядку (а.с.9-10).

З метою встановлення особи доставленого громадянина було проведено відповідну перевірку, в ході якої з використанням інформаційних обліків ДМС України та єдиної інформаційної аналітичної системи управління міграційними процесами встановлено наступне: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їхав на територію України 23 грудня 2017 року за паспортним документом громадянина РФ серії НОМЕР_1 від 30 серпня 2016 строком дії до 30 серпня 2021 року. Був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 , виданою УДМС в Чернігівській області 21 жовтня 2016 року, строком дії до 20 жовтня 2017 року (а.с.11).

До відповідача застосовані спеціальні обмеження безстроково на підставі рішення Ради Національної безпеки і оборони України «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 14 травня 2021 року, затвердженого Указом Президента України № 203/2021 від 21 травня 2021 року (а.с.12-13).

30 березня 2022 року ОСОБА_5 укладено контракт добровольця територіальної оборони Добровольчого формування № 42 територіальної громади міста Києва «Легіон Оболонь» (а.с.22-23).

Постановою старшого слідчого в ОВС Слідчого управління Головного Управління Національної поліції у м. Києві, визнано речовими доказами, зокрема, паспорт громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_4 (а.с.24-25).

ОСОБА_6 має статус обвинуваченого (а.с. 30, 36)

13 вересня 2018 року захисник ОСОБА_4 Бовнегри Ірина Василівна зверталася до прокурора відділу прокуратури м. Києва з вимогою про повернення майна у кримінальному провадженні № 0012088 від 15 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 147, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (а.с. 26-27).

07 листопада 2018 року захисник ОСОБА_8 адвокат Лавренов В.Л. звертався до судді Дарницького районного суду м. Києва із заявою про повернення закордонного паспорта у кримінальному провадженні № 0012088 від 15 листопада 2017 року (а.с.28).

19 квітня 2022 року адвокат Лавренов В.Л. звертався до судді Дарницького районного суду м. Києва із заявою про перенесення судового засідання у кримінальному провадженні № 0012088 від 15 листопада 2017 року (а.с.29).

22 серпня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва винесена ухвала про роз`яснення та уточнення судового рішення від 08 серпня 2018 року за заявою адвоката Лавренова В.Л. (а.с.31-32).

28 березня 2018 року ОСОБА_6 звертався із заявою до слідчого про повернення вилучених у кримінальному провадженні доказів (а.с.33).

04 червня 2018 року ОСОБА_9 зверталася із заявою до старшого слідчого в ОВС Слідчого управління Головного Управління Національної поліції у м. Києві про повернення вилучених речей у кримінальному провадженні № 0012088 від 15 листопада 2017 року (а.с.34).

15 квітня 2022 року Добровольче формування № 42 територіальної громади міста Києва «Легіон Оболонь» надано листа про те, що окрема ланка взводу «Європа» Добровольчого формування № 42 територіальної громади міста Києва «Легіон Оболонь», яка діє згідно Наказу Командувача територіальної оборони Збройних Сил України № 102 від 29 березня 2022 року у складі, зокрема, ОСОБА_8 , виконує завдання з надання допомоги постраждалому населенню та проводить гуманітарну місію на території України (а.с.35).

08 серпня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва винесена ухвала, якою обрано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з дня винесення ухвали до 05 жовтня 2018 року. У разі внесення застави ОСОБА_8 у розмірі 851 прожитковий мінімум для працездатних осіб, що становить 1 499 462 гривні ОСОБА_8 негайно звільнити з-під варти. Роз`яснити ОСОБА_8 , що в разі внесення застави на нього покладаються обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання (а.с.37).

24 січня 2018 року слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва винесено ухвалу про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0012088 від 15 листопада 2017 року, зокрема, на паспорт громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 (а.с.38-41).

Відповідно до листа Добровольчого формування № 42 територіальної громади міста Києва «Легіон Оболонь» від 15 червня 2022 року, контракт з громадянином ОСОБА_8 розірвано 15 червня 2022 року та виключено зі списків (а.с. 57-60).

Згідно свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батько ОСОБА_8 та мати ОСОБА_11 (а.с. 66).

ОСОБА_8 перебуває у добровольчому формуванні при військовій частині НОМЕР_3 , про що свідчить довідка від 26 лютого 2022 року за № 691 (а.с. 67).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.
Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», паспортний документ іноземця - це документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.
Пунктом 1 розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС, Адміністрації Держприкордонслужби та Служби безпеки України 23 квітня 2012 року №353/271/150, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за №806/21119, визначено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.
Відповідно до пункту 14 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
У частині 3 статті 3 розділу 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше ні встановлено законом.
Частина перша статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Згідно частини одинадцятої статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в`їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.
Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360 встановлено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Пунктом 7 Положення № 360 встановлено, що Державна міграційна служба України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.
Порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів (далі - органи ДМС), органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України (далі - СБУ) під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземці), їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - ПТПІ), а також під час прийняття рішень про продовження строку затримання визначається Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 22 січня 2018 року № 38/77).
Розділом VI Інструкції визначено порядок дій з ідентифікації та документування іноземців.
Якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.
З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.
У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.
Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.
Проаналізувавши дані норми спеціального законодавства, можна дійти висновку, що ідентифікація органами міграційної служби відносно іноземців чи осіб без громадянства здійснюється з обов`язковим урахуванням запитів до відповідних дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця та відповідей на них.
Відповідно до абзацу 2 пункту 7 Розділу III Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 29 лютого 2016 року № 141, у разі надходження від іноземців або осіб без громадянства звернень щодо надання ними сприяння в забезпеченні їх ідентифікації та (або) видворення (реадмісії) чи придбання іноземцями або особами без громадянства проїзних квитків для виїзду з України адміністрація ПТПІ невідкладно інформує про це відповідний заінтересований орган.
Згідно вимог статей 13, 14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», свобода пересування та вільний вибір місця проживання обмежується щодо іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України.
Судом встановлено, що у відповідача відсутній статус громадянина України та статус особи без громадянства, він підпадає під застосування інших санкцій згідно чинного рішення РНБО України від 14 травня 2021 року, затвердженого Указом Президента України, та перебування у списку фізичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи.
На момент затримання відповідач не надав позивачу: паспортного або іншого документа, що б посвідчували його особу та/або давали йому право на перетин державного кордону України, доказів про право на законне перебування на території України, документів для виїзду з території України, а також не надано доказів того, що він має відповідний статус особи для перебування в Україні.
Суд критично ставиться до доказів про звернення відповідача та його співмешканки про повернення паспорту, оскільки дані дії були вчинені лише 28 березня 2018 року (а.с.33), 04 червня 2018 року (а.с.34), 07 листопада 2018 року (а.с.28), тобто лише у 2018 році.

Жодних відповідей на дані заяви суду не надано.

Крім того, протягом усього строку перебування на території України (2019-2022 роки) заяви про отримання даних документів відповідачем не було вчинено.

Отже, суд вважає, що відповідач не вчинив достатніх дій щодо отримання документів, які дають законне право на перебування в Україні.

За таких обставин наявні законні підстави для затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації.
У підпункті "f" п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з огляду на викладене та з урахуванням встановлених судом обставин справи, зокрема, те, що у відповідача відсутні документи, що посвідчують його особу, відповідач є нелегальним мігрантом, знаходиться на території України без законних на те підстав, порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, тому суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, відповідно до статей 1, 9, 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись статями 6, 7, 9, 72-77, 241-246, 289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців, задовольнити у повному обсязі.
Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелещенко Л.В.