Справа № 380/17806/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/17806/21 пров. № А/857/5002/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідач Кушнерика М.П.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року, прийняте суддею Гулкевич І.З. в м.Львові, за правилами спрощеного позовного провадження, у справі № 380/17806/21 за адміністративним позовом Дем`яник Іванни Іванівни до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

в жовтні 2021 року Дем`яник І.І. звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення, просить визнати протиправними дії військової частини 3002 Західного оперативно- територіального об`єднання Національної гвардії України щодо неповного нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення із січня 2014 по вересень 2016 року; зобов`язати військову частину 3002 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, нарахувати та виплатити заборгованість з індексації грошового забезпечення за період із січня 2014 по вересень 2016 року з базовим місяцем січень 2008 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок раніше виплаченої одноразової грошової допомоги із включенням індексації грошового забезпечення до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, нарахувати та виплатити заборгованість (різницю суми) нового розрахунку одноразової грошової допомоги із врахуванням індексації грошового забезпечення за період із січня 2014 по вересень 2016 року з базовим місяцем січень 2008 року; зобов`язати відповідача з метою забезпечення і дотримання моїх пенсійних прав підготувати та направити до органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері соціального захисту та наданні необхідних матеріалів (довідок) для здійснення контролю за правильністю призначення (перерахунку) і виплати пенсії, а саме: Департаменту персоналу МВС України; Сектору із соціально-гуманітарний питань Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області; Головного управління Національної гвардії України; Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та позивачу - оновлену довідку про грошове забезпечення, станом на 22.09.2016 для перерахунку пенсії із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації грошового забезпечення з базовим місяцем січень 2008 за останні 24 місяці проходження військової служби; зобов`язати військову частину 3002 Західного оперативно-територіальне об`єднання Національної гвардії України, провести повний фінансовий розрахунок за всіма видами забезпечення військовослужбовця із врахуванням перерахунку грошового забезпечення з індексацією грошового забезпечення за період із січня 2014 по вересень 2016 року з базовим місяцем січень 2008 року; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення (із врахуванням перерахованого з індексацією грошового забезпечення) за несвоєчасний розрахунок при звільненні із розрахунку середньоденного грошового забезпечення згідно положень Порядку обчисленні середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 за період із 22.09.2016 до дня фактичного розрахунку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини 3002 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України щодо невиплати позивачці індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.01.2014 по 22.09.2016, з врахуванням базового місяця для нарахування їй індексації - січня 2008.

Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачці індексацію грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.01.2014 по 22.09.2016, з врахуванням базового місяця для нарахування їй індексації - січня 2008, з врахуванням проведених виплат.

Визнано протиправними дії військової частини 3002 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні позивачки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язано військову частину 3002 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та здійснити виплату донарахованих сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення військовослужбовцям здійснювалася у відповідності до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ та Порядку проведення індексації доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Вказує про те, що з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015, яка набрала чинності і підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення. Порядок № 1078 в редакції до 01.12.2015 не містив поняття базовий місяць, тому останній не може братися для проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення. Ствердив про правомірність застосування з січня 2016 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації у зв`язку із підвищенням з 01.01.2016 грошового забезпечення військовослужбовців. Обчислення і виплата одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцю у спірних правовідносинах була вчинена відповідно до закону.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову не оскаржено.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Дем`яник І.І. проходила військову службу у військовій частині 3002 Західного оперативного-територіального об`єднання Національної гвардії України, з 22.09.2016 виключена зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, що підтверджується наказом від 22.09.2016 № 226 (по стройовій частині).

18.05.2021 звернулась до військової частини НОМЕР_1 із запитом на публічну інформацію щодо нарахування та виплати їй індексації за період з 2014 по 2016 з зазначенням базового місяця; щодо включення індексації до розрахунку суми одноразової грошової допомоги при звільненні.

Листом від 28.07.2021 № 50/02/33-1218 військова частина 3002 повідомила позивача, що включення індексації до розрахунку суми одноразової грошової допомоги при звільненні та до розрахунку для призначення пенсій особам, звільненим з військової служби не передбачено чинним законодавством.

Згідно довідок військової частини 3002 від 22.07.2021 № 50/02/32/219, № 50/02/32/221 індексація грошового забезпечення за період з 01.04.2014 року по 22.09.2016 року позивачу виплачувалась не в повному обсягу. Базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення позивача були вересень 2012, січень 2015, січень 2016.

З довідки військової частини 3002 № 327 від 10.11.2021 убачається, що базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення позивача були вересень 2012, січень 2015, серпень 2015, січень 2016.

Також, при звільненні позивача з військової служби, відповідачем нараховано і виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 18 484,00 грн, однак при її обчисленні не враховано щомісячну додаткову грошову винагороду.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом для захисту порушених прав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі- Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із ч.2 статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом другим ч.3 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно із ч.1 статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч.1 статті 4 Закону № 1282-XII (зі змінами, внесеними Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2016) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено право громадян на соціальні гарантії. Відповідно до вказаної статті, Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до статті 19 цього Закону державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, який своєю постановою № 1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 06 лютого 2003 року № 491-ІV.

Відповідно до п. 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно пункту 6 цього Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

З аналізу положень Закону № 2011-XII та Закону № 1282-ХІІ вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18, від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, від 20.11.2019 у справі № 620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Згідно з пунктом 10-2 Порядку № 1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Судом встановлено, що згідно довідки від 22.07.2021 № 50/02/32/221: у 2014 році індексація грошового забезпечення Дем`яник І.І. виплачувалась травень-серпень, листопад-грудень, при цьому у період січень квітень та вересень-жовтень 2014 року індексація позивачу не нараховувалася; у 2015 році - індексація грошового забезпечення виплачувалась квітень-червень, листопад-грудень, при цьому у період січень березень та серпень-жовтень 2015 року індексація позивачу не нараховувалася; у 2016 році - індексація грошового забезпечення виплачувалась червень-вересень, при цьому у період січень травень індексація позивачу не нараховувалася.

Базовими місцями для нарахування індексації грошового забезпечення позивача були вересень 2012, січень 2015, січень 2016.

Базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення позивача були вересень 2012, січень 2015, серпень 2015, січень 2016, що убачається з довідки № 327 від 10.11.2021.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (далі - Постанова № 1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком № 1 до Постанови № 1294.

Таким чином, зміна посадових окладів військовослужбовців відбулась 01.01.2008 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007.

Надалі розмір посадового окладу військовослужбовців було змінено 01.03.2018 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017.

Відтак, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю за спірний період має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року.

Відповідач не надав суду доказів нарахування та виплати індексації грошового забезпечення Дем`яник І.І.. за період з 01.01.2014 по 22.09.2016 з врахуванням базового місяця січня 2008 року.

Щодо позовних вимог здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги із включенням щомісячної додаткової грошової винагороди та нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивача, з якого нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячну додаткову винагороду, що передбачена Постановою № 889, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. (частина 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 за № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Постанова № 889) встановлено новий вид грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 889, граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

На виконання даної Постанови № 889, наказом Міністерства внутрішніх справ № 72 від 23.01.2015 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - Інструкція № 72), яка визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі військовослужбовці), які займають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах, підрозділах і загонах, вищих навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, установах та закладах Національної гвардії України (далі військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі винагорода) (пункт 1).

Згідно пункту 3, 9, 11, 12 Інструкції № 72, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений). Винагорода виплачується військовослужбовцям за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ) на підставі наказів вищих командирів (начальників). Винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Розміри винагороди встановлюються за рішенням командувача Національної гвардії України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Національної гвардії України, та особливостей проходження служби.

Судом встановлено, що щомісячна додаткова грошова винагорода позивачу виплачувалась кожного місяця, але її не було включено до розміру грошового забезпечення з якого обчислено позивачу одноразову грошову допомогу під час звільнення з військової служби.

При визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного Закону.

Судом першої інстанції вірно застосовано судову практику в даній категорії справ.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини 3002 Національної гвардії України - залишити без задоволення, а рішення Львіського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року у справі № 380/17806/21, без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш