Справа № 753/10113/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

за участю:

представника позивача: - Дмитрука В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенант поліції Тарути Ольги Василівни, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправної та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенант поліції Тарути Ольги Василівни, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправної та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, в якому просив:

- визнати дії поліцейської 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві капрала поліції Тарути О.В. протиправними, а винесену нею постанову ЕАН № 4018681 від 04.04.2021 року в справі про адміністративне правопорушення скасувати за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

10 червня 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 20513 від представника Інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенант поліції Тарути Ольги Василівни - Кубрака Олега Івановича надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого відповідач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою, наголошує, що вина позивача на момент розгляду справи була встановлена поясненнями самого ж ОСОБА_1 та була доведена в повному обсязі.

Відзив від Департаменту патрульної поліції до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, матеріалами справи підтверджується, що постанова ЕАН № 4018681 від 04.04.2021 року винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, о 12 год. 59 хв. в м. Києві ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом Volkswagen Golf Variant д.н.з. НОМЕР_1 , не пред`явив полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив пункт 2.1 (Ґ) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим відповідачем було складено відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕАН №4018681 від 04.04.2021 року, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано штраф у розмірі 425 грн.

Позивач, вважаючи винесену постанову про адміністративне правопорушення протиправною, звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.07.2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1 та 13 Закону України «Про Національну поліцію» поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом N 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 14 та ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 1.3 правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (надалі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

При цьому, п. 2.1 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.4. ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відтак, інспектором було висунуто законну вимогу позивачу пред`явити документи на право керування транспортним засобом, реєстраційний документ на транспортний засіб і поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів звертає увагу, що підставою для скасування спірної постанови позивачем зазначено той факт, що останнім не було пред`явлено відповідачу полісу обов`язкового страхування так як він не був водієм, адже автомобіль був припаркований, втім, відповідно до запису з нагрудної боді-камери, що міститься в матеріалах справи, а саме 1 хв. 32 сек., 1 хв. 42 сек., ОСОБА_1 у розмові із (ймовірно) власним адвокатом двічі повторює «зупинили мене», отже вказане, на переконання колегії суддів підтверджує факти, на які наголошуються також відповідачем, що позивач керував автомобілем Volkswagen Golf Variant д.н.з. НОМЕР_1 , а тому на нього, як на водія розповсюджуються вимоги Закону України «Про дорожній рух», вимоги ПДР тощо (а.с. 37).

Відповідно до витягу з інтернет-ресурсу Моторного транспортного страхового бюро України, поліс на транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF VARIANT, д.н.з. НОМЕР_1 був відсутній на момент вчинення адміністративного правопорушення та під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4018681, що позивачем також не спростовано ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу, що не пред`явлення для перевірки документів, зазначених у п. 2.1 ПДР є самостійним складом адміністративного правопорушення, за яке, нормами чинного законодавства передбачено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок, у зв`язку з чим оскаржувана постанова була вірно складена відповідачем.

Посилання апелянта на певні процедурні порушення при складені спірної постанови не можуть бути підставою для її скасування за умови доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, більше того, із записів боді-камери видно, що позивачу була надана можливість скористатись послугами адвоката, постанова була винесена на місці вчинення правопорушення як того вимагають приписи КУпАП.

Інші доводи позивача не спростовують висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції та не є підставами для його скасування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 272, 286, 310, 316, 321, 322 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст рішення складено 14 червня 2022 року.