Справа № 300/6122/21
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/6122/21 пров. № А/857/310/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року (суддя Матуляк Я.П., ухвалене в м. Івано-Франківську) у справі № 300/6122/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови незаконною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2021 ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в якому просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі у розмірі 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді без урахування до стажу роботи судді половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського та служби в управлінні юстиції Івано-Франківської області на посадах, що були безпосередньо пов`язані з керівництвом та контролем за діяльністю суддів. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 78% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) щодо проведення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 19.02.2020 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді без урахування до стажу роботи судді половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського та служби в управлінні юстиції Івано-Франківської області. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 78% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Івано-Франківського апеляційного суду за №04-12/110-20 від 02.03.2020, врахувавши 9 років 6 місяців 4 дні служби в управлінні юстиції Івано-Франківської області та 1 рік 11 місяців навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, який у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 року по справі №300/6122/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року, Головним управлінням здійснено перерахунок позивачці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.02.2020 №04-12/110-20, з урахуванням виплачених сум починаючи з 19.02.2020 року. Сам перерахунок проведено в розмірі 54% суддівської винагороди згідно п. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тому немає підстав для перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 78%.Також апелянт вважає, що у позивачки відсутні підстави для зарахування їй до стажу судді з якого нараховується відсоток довічного грошового утримання від суддівської винагороди період роботи в управлінні юстиції Івано-Франківської області та половину строку навчання на юридичному факультеті Харківського юридичного інституту ім. Ф.Е. Дзержинського.

Позивачка правом подання відзиву на апеляційну скаргу скористалася та подала відзив до суду апеляційної інстанції у якому зазначила, що вона має право на зарахування до стажу судді строк навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах ВНЗ та служби в управлінні юстиції Івано-Франківської області на вказаних вище посадах, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.03.2017 у справі № 344/2513/17 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, службу в управлінні юстиції Івано-Франківської області, що складає 9 років 6 місяців 4 дня, та половину терміну навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1980 року по 01 липня 1984 року, що складає 1 рік 11 місяців 0 днів (а.с.15-19).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 у справі №300/2537/20 зобов`язано ГУПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 згідно довідки Івано-Франківського апеляційного суду за №04-12/110-20 від 02.03.2020 з урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 у справі №300/2537/20, ГУПФУ в Івано-Франківській області проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020. При проведенні перерахунку призначеного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідачем не враховано до стажу судді половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Харківського юридичного інституту ім. Ф.Е. Дзержинського та службу в управлінні юстиції Івано-Франківської області, внаслідок чого розмір довічного грошового утримання позивача зменшено з 78% до 54%.

На звернення позивача, листом від 20.09.2021 відповідач повідомив, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 у справі №300/2537/20 їй проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 в розмірі 54% від заробітку 196537,00 грн., розмір якого після перерахунку склав 106129,98 грн., оскільки статтею 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 року передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді збільшується на 2%. Також повідомлено позивача, що половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Харківського юридичного інституту ім. Ф.Е. Дзержинського та службу в управлінні юстиції Івано-Франківської області врахувати при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання, немає підстав (а.с.12-14).

ОСОБА_1 вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 78% до 54%, внаслідок неврахування половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Харківського юридичного інституту ім. Ф.Е. Дзержинського та службу в управлінні юстиції Івано-Франківської області звернулася з відповідним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції зробив висновок, що відповідач повинен при кожному наступному перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці позивача враховувати до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, службу в управлінні юстиції Івано-Франківської області, що складає 9 років 6 місяців 4 дня, та половину терміну навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1980 року по 01 липня 1984 року, що складає 1 рік 11 місяців 0 днів.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

На момент виходу позивача у відставку та призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці питання обчислення розміру відсоткового значення утримання відносно суддівської винагороди було регламентовано нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (надалі за текстом - Закон № 1402).

Статтею 142 Закону України №1402 передбачено, що суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до пункту 25 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до положень частини першої статті 135 Закону № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною 3 ст.141 Закону № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №1-8/2016, визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (в редакції, чинній до 28.03.2015) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач призначена на посаду судді Івано-Франківського обласного суду у січні 1994 року.

На вказану дату правила обчислення стажу роботи особи на посаді судді були унормовані приписами Законом України "Про статус суддів" від 15.12.1992 №2862-ХІІ (надалі за текстом - Закон № 2862-ХІІ).

Відповідно до частини першої ст. 43 Закону № 2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 43 Закону № 2453-VI, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до пункту 1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Згідно ч. 3 ст. 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Згідно із статтею 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року N 584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (стаття втратила чинність 20 березня 2008 року), до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (яка діяла одночасно із Законом № 2862-ХІІ; втратила чинність 01 січня 2012 року), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді перевищує показник у 10 років, то положення наведених актів права підлягають застосуванню до спірних правовідносин в частині періоду трудової діяльності, котрий включається до стажу роботи заявника на посаді судді.

Цей висновок суду ґрунтується також і на положеннях Закону України "Про Вищу раду правосуддя" від 21.12.2016 №1798-VIII, яким були внесені зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень якого було доповнено абз.4 такого змісту: "Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)".

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі № 308/6953/17, від 11.09.2018 у справі № 428/4671/17, від 01.10.2018 у справі № 541/503/17, від 17.10.2018 у справі №140/263/17, від 23.10.2018 у справі №686/10100/15-а.

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та періоду роботи в управлінні юстиції Івано-Франківської області, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є протиправним. Такі дії відповідача мали наслідком неправомірне зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при його перерахунку.

Крім цього, постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.03.2017 року у справі № 344/2513/17 було зобов`язано управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, службу в управлінні юстиції Івано-Франківської області, що складає 9 років 6 місяців 4 дня, та половину терміну навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1980 року по 01 липня 1984 року, що складає 1 рік 11 місяців 0 днів.

У даному випадку висновки суду у справі щодо врахування до стажу роботи позивача, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, служби в управлінні юстиції Івано-Франківської області та половину терміну навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, є обов`язковими для відповідача не лише в межах справи №344/2513/17, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з довічним грошовим утриманням позивача.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач повинен при кожному наступному перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці позивача враховувати до стажу роботи позивача, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, службу в управлінні юстиції Івано-Франківської області, що складає 9 років 6 місяців 4 дня, та половину терміну навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1980 року по 01 липня 1984 року, що складає 1 рік 11 місяців 0 днів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що врахувавши обставини справи, погоджується з висновком суду першої інстанції, що обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, який має бути ефективним та виключати подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а також враховуючи неодноразові порушення відповідачем прав позивача та свідоме ігнорування судового рішення, яке набрало законної сили, даний позов підлягає до задоволення шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо проведення ОСОБА_1 з 19.02.2020 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді без урахування до стажу роботи судді половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського та служби в управлінні юстиції Івано-Франківської області та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 78% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Івано-Франківського апеляційного суду за №04-12/110-20 від 02.03.2020, врахувавши 9 років 6 місяців 4 дні періоду служби в управлінні юстиції Івано-Франківської області та 1 рік 11 місяців навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, з урахуванням раніше виплачених сум..

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі № 300/6122/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга