Справа № 462/8599/21
Суддя: Іванюк І. Д.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/8599/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря с/з Тягло Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мельничука Миколи Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

встановив:

Позивач 19.11.2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити строк звернення до суду, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 27.10.2021 року серії ЕАО № 4956816, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 5000,00 грн. В обґрунтуванні позовних вимог покликається на те, що 27.10.2021 року о 14 год. 12 хв. інспектором 4 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції винесено відносно нього постанову серії ЕАО №4956816 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що він 27.10.2021 року о 14 годині 07 хвилин у м. Львові на вул. Промисловій, 26, керуючи транспортним засобом "Сitroen Вerlingo", державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив заїзд та продовжив рух по зустрічній смузі трамвайної колії, чим порушив п.11.9. ПДР. З вказаною постановою не погоджується та вважає її незаконною, оскільки остання не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України щодо її змісту та процедури складання. Ствердив, що жодного виїзду на трамвайну колію зустрічного напрямку та продовження руху по ній не здійснював, жодних вимог ПДР України не порушував, на його прохання працівниками поліції не було надано жодного доказу порушення ним ПДР, а також не було роз`яснено його права та не забезпечено право на правову допомогу. Так, після прохання почекати захисника його навпаки заштовхали до службового автомобіля та відвезли в КНП ЛОР "Львівський центр превенції та терапії узалежнень" для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, який він пройшов та результат виявився негативним. Окрім цього, на його прохання та прохання захисника, працівники поліції не надали примірник спірної постанови, а таку він отримав лише засобами поштового зв`язку 10.11.2021 року. За наведеного просить позов задоволити.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялись належно, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання ним позовних вимог.

Відповідач - Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, яке належним чином було повідомлено про час, день та місце розгляду справи, не направило в судове засідання свого уповноваженого представника, причин неявки суду не повідомило, разом з тим представник надіслав суду відзив на адміністративний позов, в якому проти задоволення позову заперечив та вказав, що громадянин ОСОБА_1 27.10.2021 року о 14 год 07 хв. на вул. Промисловій, 26 у місті Львові, керуючи транспортним засобом «Citroen Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив з`їзд та продовжив рух по зустрічній смузі трамвайної колії, чим порушив пункт 11.9. ПДР. Інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови серії ЕАО № 4956816 від 27.10.2021 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Співробітник поліції діяв відповідно до чинного законодавства, а саме - ст.ст. 268, 278, 279, 280, 283, 284, 288, 307, 308 КУпАП. Так як, постанова відповідає законодавству, відповідно складення її ґрунтувалося на ст.ст. 278, 279 КУпАП. Було дотримано процедуру підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення. Інспектором було з`ясовано всі необхідні обставини та вирішено питання для початку розгляду справи. Розгляд справи відбувався в присутності особи що відповідає пункту 8 Інструкції № 1395 від 07.11.2015, з дотримання вимог пункту 9. Отже, немає підстав для скасування постанови серії ЕАО № 4956816 від 27.10.2021 р., а вимоги позивача необґрунтовані та задоволенню не підлягають. Окрім цього просив відмовити у стягненні витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, оскільки жодних доказів на підтвердження отримання таких послуг позивачем не надано.

Відповідач - інспектор 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Мельничук Микола Володимирович в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи.

Згідно із ч.1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, які в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач причин неявки суду не повідомив.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис із нагрудного відеореєстратора поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 11.9 ПДР - забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАО № 4956816 від 27.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, постановленою інспектором 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Мельничуком М.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді 510 грн. штрафу /а.с. 7-8/. Згідно із вказаною постановою, ОСОБА_1 27.10.2021 року о 14 годині 07 хвилин у м. Львові на вул. Промисловій, 26, керуючи транспортним засобом "Сitroen Вerlingo", державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив заїзд та продовжив рух по зустрічній смузі трамвайної колії, чим порушив п.11.9. ПДР.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно із ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про скасування спірної постанови від 24.11.2021 р, з матеріалів справи (відеозапису) вбачається, що працівник поліції відмовився надати захиснику позивача копію постанови про адміністративне правопорушення після ухвалення, доказів вручення чи відмову у отриманні такої постанови позивачем матеріали справи не містять, така постанова була надіслана позивачу за місцем його реєстрації 29.10.2021 р. і отримана ним 10.11.2021 року.

Із врахуванням наведеного суд вважає, що строк на оскарження позивачем пропущено із поважних причин, а тому такий слід поновити.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею ст. 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п.24 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Відповідно до п. 5 розділу 4 Інструкції Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП). У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У даному випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Із наведеного вбачається, що адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, всупереч даним вимогам, відповідач не довів правомірність винесеної інспектором поліції відносно позивача постанови за ч. 2 ст.122 КУпАП та вчинення ним адміністративного правопорушення. Зокрема на долученому до відзиву відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксована лише процедура медичного огляду позивача з метою виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння, а також факт відмови працівників поліції надати захиснику позивача копію постанови про адміністративне правопорушення. Водночас на даному відеозаписі відсутні будь-які відомості на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, при винесенні постанови серії ЕАО № 4956816 від 27.10.2021 року, роз`яснення позивачу прав, передбачених ст. 268 КУпАП, строку оскарження постанови відповідно до ст. 289 КУпАП, тобто дотримання вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

За наведених обставин, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові, оскільки суперечить стандартам доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно зі ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними.

Водночас, суд зазначає, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу. Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення. Наведене узгоджується із позицією, викладеною у постанові ВС у справі N 742/2298/17 від 17.09.2020.

Із врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково у частині позовних вимог до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, а до відповідача інспектора 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мельничука Миколи Володимировича у позові слід відмовити за безпідставністю вимог.

Щодо порядку розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Порядок розподілу судових витрат встановлений ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі в частині до суд дійшов висновку, що із відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви до суду в сумі 454,00 грн.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.10.2021 року між позивачем та адвокатом Миляном А.О. було укладено договір про надання професійної правничої допомоги, предметом якого є надання правничої допомоги за взаємною згодою сторін та оформляється протоколом до цього договору, який є невід`ємною його частиною.

З протоколу узгодження розміру гонорару адвоката за Договором про надання професійної правничої допомоги від 27.10.2021 року, вбачається, що сторони дійшли згоди, що розмір гонорару становить 5000 грн., з яких 1500 грн виїзд на місце події, 1000 грн. виїзд на місце складання протоколу з метою огляду місця події, 1500 грн. підготовка позовної заяви та додатків до неї та 1000 грн. за прийняття участі в судовому засіданні та такий розмір сплачено позивачем відповідно до довідки від 16.11.2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Водночас, з урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, суд дійшов висновку, що із відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача слід стягнути 1000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9,73-77,90, 139, 229,242,244-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Адміністративний позов - задоволити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4956816 від 27.10.2021, винесеної інспектором 4 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Мельничук Миколою Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 454, 00 грн. на відшкодування судового збору та 1000 /одна тисяча/ гривень на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду у порядку , передбаченому ст.ст. 286, 293 КАС України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: м.Львів, вул. Перфецького, 19.

Інспектор 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Мельничук Микола Володимирович, адреса місцезнаходження: м.Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Іванюк І.Д.