Справа № 240/3257/22
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Житомир справа № 240/3257/22

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Житомирській області із позовом, в якому просить: стягнути з Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 податкову заборгованість в сумі 44299,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг. З метою стягнення податкового боргу, відповідачеві направлено податкову вимогу. Оскільки податковий борг відповідачем добровільно не погашений та податкова вимога, у спосіб установлений податковим законодавством, не відкликана, позивач, як орган стягнення, просить суд прийняти рішення про стягнення з відповідача суми податкового боргу.

Ухвалою судді відкрито провадження в даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідач перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Житомирській області .

За відповідачем рахується податковий борг з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України на загальну суму 35 283,05 грн., з яких 34 943,05 грн. - основний платіж та 340,00 грн. - штрафна санкція; єдиний податок з фізичних осіб на загальну суму 9 016,78 грн., з яких 5 768,38 грн. - основний платіж та 3 248,40 грн. - штрафна санкція.

Оскільки, податковий борг відповідачем добровільно не погашений, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з положеннями підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України , грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як слідує зі змісту підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно із положеннями підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає і у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (ст.54.1 Кодексу), не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідачем подано податкову декларацію з рентної плати від 16.05.1019 №, у якій самостійно визначено грошове зобов`язання в сумі 3 510,64 грн. , та не сплачено в строки, визначені Кодексом 3 510,64 грн.

Відповідачем подано податкову декларацію з рентної плати від 20.06.3019 №, у якій самостійно визначено грошове зобов`язання в сумі 3 510,64 грн. та не сплачено в строки, визначені Кодексом.

Відповідачем подано податкову декларацію з рентної плати від 17.07.3019 №, у якій самостійно визначено грошове зобов`язання в сумі 3 510,64 ррн. та не сплачено в строки, визначені Кодексом.

Відповідачем подано податкову декларацію з рентної плати від 15.08.2019 №, у якій самостійно визначено грошове зобов`язання в сумі 3 510,64 грн. та не сплачено в строки, визначені Кодексом.

Відповідачем подано податкову декларацію з рентної плати від 17.09.2019 №,у якій самостійно визначено грошове зобов`язання 3 510,64 грн. та не сплачено в строки, визначені Кодексом.

Відповідачем подано податкову декларацію з рентної плати від 31.10.2019 №, у якій самостійно визначено грошове зобов`язання в сумі 3 510,64 грн. та не сплачено в строки, визначені Кодексом.

Відповідачем подано податкову декларацію з рентної плати від 11.11.2019 №, у якій самостійно визначено грошове зобов`язання і сумі 3 510,64 грн. та не сплачено в строки, визначені Кодексом.

Відповідачем подано податкову декларацію з рентної плати від 18.12.2019 №, у якій самостійно визначено грошове зобов`язання 3 510,64 грн. та не сплачено в строки, визначені Кодексом.

Відповідачем подано податкову декларацію з рентної плати від 13.01.2020 №, у якій самостійно визначено грошове зобов`язання 3 510,64 грн. та не сплачено в строки, визначені Кодексом.

Відповідачем подано податкову декларацію з рентної плати від 11.02.2020 №, у якій самостійно визначено грошове зобов`язання 3 510,64 грн. та не сплачено в строки, визначені Кодексом, тому дане зобов`язання статус податкового боргу.

Згідно п.54.3 ст,54 Кодексу - контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у і тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

На підставі акта перевірки №2307/06-30-24-06/ від 24.02.2021 встановлено порушення п.257.1 ст.257, п.п.49.18.1 п.49.18 ст.49 Кодексу та нарахована 340,00 грн. - штрафна санкція про що винесено податкове повідомлення-рішення від 04.06.2021 № .

Докази оскарження податкового повідомлення-рішення в матеріалах справи відсутні.

Крім того, встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг за наступним платежем:

Єдиний податок з фізичних осіб на загальну суму 9 016,78 грн., з яких 5 768,38 грн. - основний платіж та 3 248,40 грн. - штрафна санкція.

Відповідно до пп.267.5.1 п.267.5 ст.267 Кодексу базовий (податковий) звітний п дорівнює календарному року.

Згідно з пп.267.6.1 п.267.6 ст.267 Кодексу обчислення суми податку з об`єкта/ об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до абз.1 пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Кодексу податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

У п. 291.2 ст.291 Кодексу зазначається, що спрощена система оподаткування, та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює з сплати окремих податків і зборів, встановлених п.297,1 ст.297 Кодексу, на сплату податку в порядку та на умовах, визначених Главою 1 Розділу XIV Кодексу, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно п.293.1 ст.293 Кодексу ставки єдиного податку для платників перпіої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки). |

Відповідачем подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця від 14.02.2019 №, у якій самостійно визначено грошове зобов`язання в сумі 1 190,87 грн., та не сплачено в строки, визначені Кодексом 760,78 грн..

Відповідачем подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця від 13.01,2020 №, у якій самостійно визначено грошове зобов`язання в сумі 5007,60 грн., та не сплачено в строки, визначені Кодексом.

Відповідно до акта перевірки №4108/5013/ від 01.07.2019 встановлено порушення строку сплати грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб та нарахована 3248,40 грн. - штрафна санкція, про що винесено податкове повідомлення-рішення від 29.07.2019 №.

Докази оскарження рішення в матеріалах справи відсутні.

Правовими положеннями п.59.1 статті 59 Кодексу встановлено, що у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (ст.59.5 Кодексу).

Головним управлінням ДПС у Житомирській області було надіслано податкову вимогу форми "Ф" №93647-50 від 28.12.2018 .

Податкова вимога відповідачем в адміністративному та судовому порядках не оскаржувалась, у зв`язку з чим не вважається відкликаною у порядку ст.60 Кодексу. Докази протилежного відсутні.

Відтак, податкове зобов"язання у сумі 44299,83 грн. набуло статусу податкового боргу.

Згідно з п.87.11 ст.87 Кодексу орган стягнення звертається до суду з позовам про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи відсутність доказів сплати податкового боргу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави в особі Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003, 3) податкову заборгованість в сумі 44299,83 грн. (сорок чотири тисячі двісті дев"яносто дев"ять гривень вісімдесят три копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос