Справа № 521/3525/21
Суддя: Мирончук Н. В.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/3525/21
Провадження № 2-а/521/31/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання Шлапак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Позов обгрунтований наступними обставинами.

02.03.2021 року поліцейським взводу № 2, роти № 6 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП ст.сержантом поліції Блажиєвою І.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову, про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, з огляду на порушення ним п. 15.10 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510,00 грн.

Позивач стверджує, що автомобіль було ним припарковано з дотриманням всіх вимог ПДР України, зокрема п. 15.2 ПДР України, на крайній праві смузі для руху якомога правіше.

Також, позивач вказує, що у зв`язку з ремонтом на вул. Водопровідна, крайня смуга, яка до того часу використовувалась для руху маршрутних таксі була перекрита. Ніяких знаків щодо обмеження зупинки, стоянки чи паркування встановлено не було. Для руху транспорту залишилось три смуги для руху в одному напрямку.

Позивач вказав, що 01.03.2021 року о 21:45 год., належний йому автомобіль Nissan Almera, р. н. НОМЕР_1 , без його відома було протиправно евакуйовано на штрафний майданчик № 7.

На його думку, жодних перешкод для дорожнього руху автомобіль не створював. Евакуація автомобіля призвела до понесення ним збитків у розмірі 1800,00 грн. за послуги евакуатора та 240,00 грн. за перебування автомобіля на штрафному майданчику.

Також, позивач ОСОБА_1 вказав, що співробітником поліції постанова була винесена на місці вчинення правопорушення, що, на його думку, унеможливило реалізувати ним передбачені ст. 268 КУпАП права.

Враховуючи викладене, з урахуванням уточнень, позивач в вимогах позову просив суд: «відмінити накладення штрафу 510 грн.; повернути сплачену суму судового збору 454 грн.; компенсувати послуги евакуатора 1800 грн.; компенсувати перебування на штрафмайданчику 240 грн.» (а.с.2-4,29-31).

У судове засідання позивач не з`явився, до суду надав заяву про розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити (а. с. 77).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином.

Так, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 26.05.2021 року, було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 24.06.2021 року (а. с. 45).

Про призначене підготовче судове засідання відповідач був повідомлений шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження та судової повістки про виклик до суду, які були отримані представником відповідача особисто 23.06.2021 року (а. с. 49, 56).

Проте, у призначене судом підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи від нього не надійшло.

У зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, з урахуванням навантаженості головуючого судді, суд відклав розгляд справи на іншу дату, а саме: на 04.08.2021 року.

Про це підготовче судове засідання відповідач був повідомлений шляхом направлення судової повістки про виклик до суду, яку було отримано представником відповідача особисто 09.07.2021 року (а. с. 51).

Проте, 27.07.2021 року, тобто лише через 21 день після чергового повідомлення відповідача про явку до суду та за 8 днів до призначеного чергового підготовчого судового засідання (04.08.2021 року) представником відповідача було подано електронною поштою клопотання про направлення йому матеріалів справи для ознайомлення, відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з підготовкою відзиву на позов та подання доказів у справі (а. с. 53 54).

У судове засідання 04.08.2021 року представник відповідача в черговий раз також не з`явився.

Проте, не зважаючи на вказане, суд надав час представнику відповідача для ознайомлення з матеріалами справи, підготовки до засідання та відклав розгляд справи на іншу дату, а саме: на 16.09.2021 року.

Про це підготовче судове засідання відповідач був повідомлений шляхом направлення судової повістки про виклик до суду, яку було отримано представником відповідача - 25.08.2021 року (а. с. 61).

Однак, 15.09.2021 року, представник відповідача, замість того, щоб своєчасно прибути до суду у судове засідання, 16.09.2021 року у судове засідання не прибув, а електронною поштою 14.09.2021р. повторно подав клопотання про направлення йому матеріалів справи для ознайомлення, відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з підготовкою відзиву на позов та подання доказів у справі (а. с. 64 65).

Зважаючи на подане представником відповідача клопотання, суд знову відклав розгляд справи на іншу дату, а саме: на 19.10.2021 року.

Про це підготовче судове засідання відповідач був повідомлений належним чином, шляхом вручення 07.10.2021 року представнику відповідача судової повістки про виклик до суду (а. с. 72).

Крім того, судом було здійснено відправку копії ухвали про відкриття провадження, від 26.05.2021 року, та копії позову з додатками, які було отримано представником відповідача 30.09.2021 року (а. с. 71).

Тобто, граничний строк на подання відзиву до суду у відповідача, відповідно до цієї інформації, спливав 15.10.2021 року.

Проте, 19.10.2021 року, тобто, лише в день призначеного судом підготовчого засідання, на електронну пошту суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю прибути представнику відповідача до суду з огляду на встановлення з 18.10.2021 року «червоного» рівня епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (а. с. 73 74).

Враховуючи вказане, суд зазначає, що розпорядженням голови Малиновського районного суду м. Одеси «Про дотримання заходів, спрямованих на запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 8-р/с, від 18.10.2021 року, тимчасово, на період дії карантину, з 19.10.2021 року до 31.12.2021 року, в Малиновському районному суді м. Одеси встановлені особливості роботи суду.

Пунктом 3, 3.1 Розпорядження, визначено, розгляд справ здійснювати у судових засіданнях, як правило, без участі учасників судового процесу та припинити їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Зазначені обмеження не стосуються розгляду: а) матеріалів, які розглядаються слідчими суддями; б) кримінальних проваджень, по яким відносно обвинувачених обрано або продовжено строки тримання під вартою, або по яким необхідно обрати, продовжити інші запобіжні заходи, або по яким виконані ухвали про привід; в) справ про адміністративні правопорушення, якщо у разі відкладення розгляду справи спливуть строки, передбачені ст. 38 КУпАП України, а також справи, по яким участь особи, що притягується до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Дана адміністративна справа не підпадає під такі обмеження.

Також, відповідно до п. 3.2 Розпорядження, справи цивільної юрисдикції (ЦПК) та адміністративної юрисдикції (КАС), за умови та в порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством, розглядаються за відсутності учасників справи або за їх участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів учасниками судових справ.

Окрім того, суд зазначає, що статтею 162 КАС України визначенно поняття та вимоги щодо відзиву на позовну заяву.

Так, згідно ч. 5 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

В ухвалі Малиновського районного суду м. Одеси, від 26.05.2021 року, про відкриття провадження у справі судом було встановлено 15-тиденний строк для подання відзиву на позов, з моменту вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вже було зазначено суддею, копію ухвали про відкриття провадження у справі, в якій судом було встановлено 15-ти денний строк для подання відзиву на позов, з моменту вручення ухвали про відкриття провадження у справі, відповідчем було отримано 23.06.2021 року, про що вказує поштове повідомлення (а.с.49) та копія супровідного листа, з зазначенням вхідного номеру відповідача (а.с.56), яку відповідачем було направлено до суду електронною поштою.

Також, повторно копію ухвали про відкриття провадження у справі та позову з додатками, було отримано представником відповідача 30.09.2021 року (а. с. 71), з цієї другої дати отримання відповідачем, граничний строк на подання відзиву до суду у відповідача, відповідно, сплив 15.10.2021 року.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу на те, що представник відповідача подаючи тричі до суду засобами електронної пошти клопотання щодо відкладення розгляду справи, сам же не скористався такими засобами електронної пошти для надсилання відзиву на позов тими ж засобами електронної пошти, якими він до цього часу користувавя успішно.

Обмеження встановлені Розпорядженням № 8-р/с, від 18.10.2021 року, стосуються лише перебування учасників справ в приміщенні суду.

Крім того, Розпорядженням № 8-р/с, від 18.10.2021 року визначено, що справи адміністративної юрисдикції (КАС), за умови та в порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством, розглядаються за відсутності учасників справи або за їх участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів учасниками судових справ.

Проте, таке клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від представника відповідача до суду не надходило.

Однак, лише 18.01.2022 року на електронну пошту у день розгляду справи, від відповідача надійшов відзив по справі, в якому було вказано про таке.

01.03.2021 р. о 21 год. 45 хв., в м. Одесі по пров. Привокзальний, 2 в ході виконання службових обов`язків співробітником полку УПП в Одеській області ДПП було виявлено транспортний засіб NISSAN ALMERA, номерний знак НОМЕР_1 , який суттєво перешкоджав дорожньому руху або створював загрозу безпеці руху, а саме здійснив зупинку стоянку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів чим порушив п.п 15.10 д) та Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 року №1306.

Факт порушення правил зупинки та стоянки безпосередньо на смузі для руху маршрутних

транспортних засобів, що суттєво перешкоджало дорожньому руху спричинене автомобілем

NISSAN ALMERA номерний знак НОМЕР_1 підтверджено фотознімком (файл photo_2021-03-01_22-00-09) на місці події, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (фотознімок файлу photo_2021-03-01_22-00-09).

За вказаним фактом, патрульним було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 128898 , від 02.03.2021 року, який дослідив наявні у справі докази, що підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи виявлене правопорушення, а також те, що з власником транспортного засобу не можливо було зв`язатися для усунення суттєвого перешкоджання дорожньому руху, інспектор поліції здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу NISSAN ALMERA номерний знак НОМЕР_1 , про що було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, при двох свідках.

Евакуацію транспортного засобу позивача здійснював суб`єкт підприємницької діяльності « ОСОБА_2 », який діє на підставі договору № 602 про надання послуг перевезення транспортних засобів, від 24.12.2020 року, між ГУ НП в Одеській області, в особі заступника начальника Мельника Сергія Валерійовича, який діяв на підставі наказу ГУНП в Одеській області, від 30.06.2020 р. № 1534 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 .

Що стосується квитанції за зберігання авто на штраф-майданчику у розмірі 240 грн., то

одержувачем цих коштів є ГУНП в Одеській обасті.

Враховуючи вищезазначене, відповідач вказав, що ні управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, ні Департамент патрульної поліції Національної поліції України, грошові кошти від позивача не отримували.

Відповідач вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню (а.с.82-93).

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, враховуючи, що відповідач, будучи обізнаним про дати судових засідань по справі, ні разу представник відповідача не прибув у призначені для розгляду справи, дні, у судове засідання, вважаю можливим розгляд справи здійснювати за відсутності сторони відповідача на основі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 02.03.2021 року поліцейським УПП в Одеській області ДПП ст. сержантом поліції Блажиєвою І.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову, серії БАА № 128898, про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, з огляду на порушення ним п. 15.10 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а. с. 40).

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 01.03.2021 року, о 21 год. 45 хв. в м. Одесі, по пров. Привокзальний, буд. 2, здійснив зупинку та стоянку належного йому т/з Nissan Almera, р. н. НОМЕР_1 , на проїзній частині, створивши перешкоду іншим учасникам дорожнього руху.

Диспозиція ч. 3 ст. 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил стоянки, що створює перешкоди дорожньому руху, або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п. п. «д» п. 15. 10 Правил дорожнього руху, стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів, або створить перешкоду для руху пішоходів.

Приписами ч. 3 ст. 265-4 КУпАП встановлено перелік випадків, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху, або створює загрозу безпеці руху, зокрема, якщо транспортний засіб своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів, або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

01.03.2021 року о 21:45 год., належний ОСОБА_1 автомобіль Nissan Almera, р. н. НОМЕР_1 , було евакуйовано.

Зі змісту акту виконаних робіт з доставки на спецплощу № 71, від 01.03.2021 року, вартість таких робіт у загальному розмірі складає 1800,00 грн. (а. с. 39).

Згідно до квитанції № 0.0..1, від 02.03.2021 року, ОСОБА_1 на рахунок СПД ОСОБА_2 було сплачено 1800,00 грн. за послуги евакуації т/з (а. с. 36).

Також, відповідно до квитанції № 0.0..1, від 02.03.2021 року, ОСОБА_1 на рахунок ГУНП в Одеській області було сплачено 240,00 грн. за послуги зберігання т/з (а. с. 37).

Згідно положень ч. 1 ст. 267 КУпАП, тимчасове затримання транспортного засобу, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, виключає, згідно вимог ст. 265-4 КУпАП, застосування до неї такого заходу забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення, як тимчасове затримання транспортного засобу.

Судом досліджено долучені позивачем фотоматеріали (а. с. 41, 42).

Так, на долученій позивачем ксерокопії фото частини дороги печатним текстом вказано «ремонтні роботи по вул. Водопровідна», з якої вбачається факт проведення ремонтних робіт проїжджої частини дороги (а.с.41).

Також, на ксерокопії фото частини дороги, яке долучено позивачем до позову, печатним текстом вказано «знаків щодо обмеження остановки, стоянки не було встановлено» (а. с. 42).

Проте, суд критично відноситься до вказаних ксерокопій фото, оскільки де саме, коли та ким було зроблено ці фото, не зазначено, як і не зазначено, яке відношення у даному випадку має вул. Водопровідна до пров. Привокзальний, 2 в м. Одесі, де 01.03.2021р. о 21год. 45хв., співробітниками поліції УПП в Одеській області ДПП було виявлено транспортний засіб NISSAN ALMERA номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив зупинку та стоянку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів.

Інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог, позивачем до суду не було надано.

Проте, факт зупинки та стоянки на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, автомобіля NISSAN ALMERA, номерний знак НОМЕР_1 підтверджується фотофіксацією адміністративного правопорушення, на якому зафіксовано 01.03.2021 року розташування автомобіля, номерний знак НОМЕР_1 (а.с.87 звор. бік).

При цьому, суд звертає увагу на те, що на фотознімках, наданих позивачем і відповідачем зображено різні частини доріг, але відповідачем надано фото, від 01.03.2021 року, на якому зображено автомобіль саме з номерним знаком НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за встановленої відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом частини п`ятої статті 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Позивач, подаючи позов до суду у позові вказав, що його позовна заява про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушенняу сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Проте, в вимогах позову позивач не просив суд про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії серії БАА № 128898, від 02.03.2021 року та закриття провадження у цій справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В вимогах же позову позивач просить суд: «відмінити накладення штрафу 510 грн.; повернути сплачену суму судового збору 454 грн.; компенсувати послуги евакуатора 1800 грн.; компенсувати перебування на штрафмайданчику 240 грн.» (а.с.2-4, 29-31).

При цьому, кому саме кореспондуються заявлені вимоги позову, позивачем не вказано.

Приписами ч. 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За змістом ч.3 ст.9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивачем у вимогах позову не заявлено про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії БАА № 128898, від 02.03.2021 року та закриття провадження у цій справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення,

Однак, за нормами ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Проте, виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів вивчених у судовому засіданні, суд зазначає що для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії БАА № 128898, від 02.03.2021 року, доказиу справі відсутні, а тому, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позову, а саме: відмінити накладення штрафу 510 грн.; повернути сплачену суму судового збору 454 грн.; компенсувати послуги евакуатора 1800 грн.; компенсувати перебування на штрафмайданчику 240 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, згідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.1 ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однак, у відповідності до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Згідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові 14 березня 2018 року по справі №760/2846/17, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Частиною четвертою ст. 161 КАС України законодавцем встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Проте, позивачем при зверненні 12.03.2021 року до суду з позовом, вказані вимоги закону не було виконано.

Ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху, тобто, у позивача був додатковий строк виконати зазначені вимоги закону та додати до позовної заяви всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Проте, і в цей час позивачем не було додано до позовної заяви докази, які стали б підставою для задоволення позовних вимог.

Під час розгляду справи суд неодноразово відкладав розгляд справи, але з часу звернення до суду з позовом та до дня розгляду справи, позивачем не було надано до суду належних доказів.

Приписами ч.4 ст. 77 КАС України встановлено, що докази суду надають учасники справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Керуючись ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без зміни, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 1 ст. 245 КАС України встановлено, що при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без задоволення.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП, повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 286, 295, 297 КАС України.

Суддя: Н.В. Мирончук