Справа № 580/2245/20
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року

м. Київ

справа № 580/2245/20

провадження № К/9901/941/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Стрелець Т.Г., Чиркіна С.М., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Вівдиченка Т.Р., Бужак Н.П., Парінова А.Б. від 22 грудня 2020 року,

УСТАНОВИВ:

Вступ

1. Позивач є суддею у відставці, перебуває на обліку у відповідача та отримує довічне грошове утримання судді у відставці, яке йому було призначено в розмірі 86% суддівської винагороди працюючого судді. У зв`язку із визнанням неконституційним пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020) позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці. Відповідач відмовив позивачу про у проведенні перерахунку. Вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправними з 18 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з позовом.

2. Вирішуючи справу, Суду слід дати відповідь на такі питання: 1) чи підлягає перерахунку довічне грошове утримання судді у відставці у зв`язку із ухваленням Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020? 2) яке визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII повинно застосовуватись (яке було визначено при призначенні довічного грошового утримання суддів у відставці, чи яке передбачено нормами, чинними на час здійснення перерахунку)?

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

3. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення управління застосування пенсійного законодавства відділу з питань перерахунків пенсій № 12 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 05 березня 2020 року № 2300-0314-8/8141 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді голови Тальнівського районного суду Черкаської області відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України Черкаській області від 25 лютого 2020 року № 04-397/20, починаючи з 19 лютого 2020 року з урахуванням раніше проведених виплат, виходячи із суддівської винагороди у розмірі 100896,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 05 березня 2020 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі заяви від 27 лютого 2020 року та довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 25 лютого 2020 року № 04-397/20.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% суддівської винагороди у розмірі 100896,00 грн, згідно з довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 25 лютого 2020 року № 04-397/20, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

5. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилаючись на висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, викладених, зокрема, у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 638/12586/16-а та від 11 лютого 2020 року у справі № 200/3958/19-а звернув увагу на те, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. У зв`язку із ухваленням Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII.

6. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року змінено.

Абзац третій рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року викладено в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплату призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 25 лютого 2020 року № 04-397/20, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням вимог частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ».

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року залишено без змін.

7. Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що починаючи з 19 лютого 2020 року (після ухвалення Конституційним Судом України рішення № 2-р/2020 від 18 лютого 2020 року) у позивача виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і порядок обчислення його щомісячного довічного грошового утримання повинен здійснюватися із застосуванням положень частин третьої, четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, згідно яких щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

8. З розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відсутні підстави для перерахунку грошового утримання позивача, як судді у відставці, в розмірі 86% від заробітної плати працюючого судді, згідно положень частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати повністю постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року залишити в силі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. З 06 грудня 2010 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86% суддівської винагороди.

11. У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 27 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України Черкаській області від 25 лютого 2020 року № 04-397/20, починаючи з 19 лютого 2020 року.

12. Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області рішенням від 05 березня 2020 року № 2300-0314-8/8141 відмовило позивачу в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі заяви від 28 лютого 2020 року. Вказану відмову обґрунтовано тим, що рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII та рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у відповідність, однак станом на 04 березня 2020 року відповідні зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII не внесено.

13. Вважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

14. Касаційна скарга обґрунтована тим, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Зазначає, що висновок суду апеляційної інстанції суперечить висновкам, наведеним у мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020, а також висновкам, викладеним Верховним Судом у рішенні від 16 червня 2020 року у зразковій справі № 620/1116/20, відповідно до яких встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності та суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

15. Також позивач вказує на відсутність правового висновку Верховного Суду щодо визначення відсоткового значення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ, що призвело до прийняття судами першої та апеляційної інстанцій різних за своєю суттю рішень у цій категорії справ.

16. Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року, у якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення. Відзив обґрунтовано тим, що відповідно до частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить 23 роки 0 місяців 12 днів, розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, не може перевищувати 56% відповідної суддівської винагороди (50% - базовий відсоток розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці + 6% - по два відсотки за кожний рік роботи понад 20 років).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

18. Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

19. Разом з цим, рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII зі змінами.

20. Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

21. Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

22. Колегія суддів наголошує на тому, що Конституційний Суд України визнав неконституційним увесь пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, у тому числі й щодо можливості обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI.

23. На час виникнення спірних відносин у цій справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, частиною четвертою якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

24. Водночас, частиною третьою статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

25. Отже, на переконання колегії суддів до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону.

26. Таким чином, оскільки чинним Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.

27. Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII.

28. Зважаючи на те, що позивач має повних 23 роки стажу на посаді судді, то в силу приписів частини третьої статті 142 Закону України № 1402- VIII він має право на довічне грошове утримання судді у відставці 56% винагороди судді, який працює на відповідній посаді (23 роки стажу судді, з яких 20 років - 50% і 3 роки - по 2% за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, що становить 6%) з врахуванням виплачених сум.

29. Крім того, слід звернути увагу, що перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді.

30. Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом у справах, що виникли у подібних правовідносинах, зокрема: у постановах від 24 вересня 2021 року у справі № 620/5437/20 та від 11 жовтня 2021 року у справі № 160/10640/20, від 15 лютого 2022 року у справі № 340/161/21.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

31. У ході розгляду справи підтвердились обставини, які слугували підставою відкриття касаційного провадження, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах на момент відкриття касаційного провадження.

32. Суд касаційної інстанції, переглядаючи рішення у справі № 580/2245/20, застосовує висновки, сформовані Верховним Судом у постановах від 24 вересня 2021 року у справі № 620/5437/20, від 11 жовтня 2021 року у справі № 160/10640/20 та від 15 лютого 2022 року у справі № 340/161/21, які було сформовано після відкриття касаційного провадження у цій справі.

33. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин при дотриманні норм процесуального права; у ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді Т.Г. Стрелець

С.М. Чиркін