Справа № 120/2478/22-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 червня 2022 р. Справа №120/2478/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 звернувся її представник до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивачки зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №74 від 28 січня 2022 року його довірительці відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Вказаним рішенням до страхового стажу позивачки не зараховано періоди її роботи з 27 квітня 1996 року по 31 березня 2003 року у малому виробничо-комерційному підприємстві «ВЕЛ-Лтд», оскільки в трудовій книжці не зазначено посаду відповідальної особи, що вчинила запис про звільнення ОСОБА_1 .

На думку представника позивачки, таке рішення пенсійного органу є протиправним, тому він і звернувся до суду із цим позовом із вимогами визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №74 від 28 січня 2022 року, а також зобов`язати відповідача зарахувати його довірительці період трудової діяльності з 27 квітня 1996 року по 31 березня 2003 року, а також повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою від 28 лютого 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

04 квітня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Такий, окрім іншого, обґрунтований тим, що відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком мають особи 1962 року народження за наявності страхового стажу за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - 29 років. За приписами пункту 2 розділу ІІ Інструкції про порядок ведення трудових книжок №58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я по батькові (повністю без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Записи у трудовий книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Записи виконуються акуратно, кульковою ручкою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Відповідно до положень пунктів 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а тому невідповідність будь-яких записів у ній унеможливлює врахування всіх (деяких) записів у ній. Так, за результатами розгляду заяви позивачки про призначення пенсії пенсійним органом прийнято рішення про відмову в призначенні такої з підстав незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 27 квітня 1996 року по 31 березня 2003 року у малому виробничо-комерційному підприємстві «ВЕЛ-Лтд», оскільки в трудовій книжці не зазначено посаду відповідальної особи, яка здійснила запис про звільнення. За наведених обставин, на переконання представника відповідача, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

22 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №74 від 28 січня 2022 року позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки згідно із поданими нею документами її страховий стаж становить 28 років 2 місяці 5 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Так, до страхового стажу заявниці не зараховано період її трудової діяльності з 27 квітня 1996 року по 31 березня 2003 року, оскільки в трудовій книжці не зазначено посаду відповідальної особи, що вчинила запис про звільнення ОСОБА_1 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 10 лютого 2022 року вих. №0200-0205-8/11708 позивачку повідомлено про прийняте рішення.

Надаючи правову оцінку рішенню, що оскаржується, суд зважає на таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону №1058-IV).

Статтею 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Отже, страховий стаж, набутий до впровадження системи персоніфікованого обліку, обчислюється на підставі документів згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні за змістом норми містить і Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

В ході судового розгляду встановлено, що рішенням пенсійного органу №74 від 28 січня 2022 року позивачці відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із не зарахуванням до страхового стажу періоду її роботи з 27 квітня 1996 року по 31 березня 2003 року у малому виробничо-комерційному підприємстві «ВЕЛ-Лтд», оскільки в трудовій книжці не зазначено посаду відповідальної особи, що вчинила запис про звільнення ОСОБА_1 .

Визначаючись з приводу обґрунтованості таких доводів пенсійного органу, суд враховує наступне.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року №58 (далі - Інструкція №58).

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції №58).

Аналіз наведених положень Інструкції №58 дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем обов`язок ведення трудових книжок покладено на роботодавців, тому неналежне ведення таких не може позбавити працівника права на соціальний захист, зокрема й на отримання пенсійних виплат.

Окрім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27 квітня 1993 року "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Більше того, окрему увагу слід звернути на приписи пункту 2.27 Інструкції №58, оскільки саме цією нормою врегульовано правила внесення запису про звільнення у трудовій книжці.

Так, вказаним пунктом передбачено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Дослідивши надану представником позивача трудову книжку серії НОМЕР_1 , суд встановив, що така містить записи про прийняття позивачки на роботу у мале виробничо-комерційне підприємство фірму «ВЕЛ-Лтд» на посаду програміста, а також про звільнення з цієї посади; внесені записи відповідають вимогам Інструкції №58 (в тому числі і запис про звільнення позивачки з роботи), що спростовує доводи пенсійного органу про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 27 квітня 1996 року по 31 березня 2003 року.

Таким чином, твердження відповідача про незарахування до страхового стажу позивачки спірного періоду роботи, що зазначений у рішенні пенсійного органу від 28 січня 2022 року, з підстав незазначення посади особи, що вчинила запис про звільнення, є безпідставними.

Також суд звертає увагу на тому, що підставою для призначення пенсії, окрім іншого, є наявність відповідного страхового стажу, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

За наведених підстав рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №74 від 28 січня 2022 року є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на те, що суд дійшов висновку щодо протиправності рішення відповідача від 28 січня 2022 року №74 про відмову в призначенні позивачці пенсії за віком, тому задоволенню підлягає і похідні від основної вимоги позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи у малому виробничо-комерційному підприємстві "ВЕЛ-Лтд" з 27 квітня 1996 року по 31 березня 2003 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані представником позивача, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 1 якої визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачка при зверненні до суду з позовною заявою сплатила судовий збір в розмірі 992,40 гривень, що підтверджується квитанцією від 18 лютого 2022 року.

Відтак, на користь позивачки слід стягнути витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 992,40 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 134, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №74 від 28 січня 2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи у малому виробничо-комерційному підприємстві "ВЕЛ-Лтд" з 27 квітня 1996 року по 31 березня 2003 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 22 січня 2022 року відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)

Рішення суду в повному обсязі складено 16.06.2022

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович