Справа № 440/17579/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/17579/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/17579/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2021 ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ в Полтавській області), в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії та скасувати рішення ГУПФ в Полтавській області №13309-12209/Н-02/8-1600/21 від 17.11.2021;

- зобов`язати відповідача призначити їй пенсію за віком за Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при переході з пенсії за спеціальним Законом України від 16.12.1993 №3723 "Про державну службу" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки, та сплатити за попередні місяці з урахуванням сплачених сум з 01.08.2021;

- враховуючи особливості пенсійного забезпечення постраждалих від аварії на ЧАЕС встановити та сплатити доплату за понаднормовий стаж відпрацьований понад 15 років в розмірі 1% заробітку відповідно п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.08.2021.

Мотивуючи позовні вимоги, заявниця вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача, який невірно обчислив розмір пенсії при переведенні позивача з 13.08.2021 на пенсію за віком внаслідок незастосування норм ч. 1 ст. 27, ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що призвело до порушення прав позивача на належне пенсійне забезпечення. Крім того вважає протиправною відмову відповідача у доплаті за понаднормовий стаж відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивує правомірністю переведення позивача з 13.08.2021 на пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та визначення заробітної плати для обчислення розміру пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески - 5426,60 грн. Стосовно встановлення доплати за понаднормовий стаж у розмірі 1% заробітку відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зазначив, що така норма не застосовується, оскільки суперечить нормам статті 28 та пункту 41 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за яким наразі ОСОБА_1 отримує пенсію (а.с. 24-36).

У відповіді на відзив позивач навела доводи аналогічні тим, що викладені у позовній заяві (а.с. 82-84).

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУПФ в Полтавській області, протоколом якого за №588 від 19.10.2006 їй з 14.09.2006 призначено пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" (а.с. 40).

З урахуванням наявного статусу громадянки, евакуйованої у 1986 році із зони відчуження (посвідчення серія НОМЕР_1 від 25.10.2002, категорія 2) пенсійний вік позивача, як зазначив у відзиві представник відповідача, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №798-ХІІ було знижено на 10 років.

Крім цього позивачу призначено додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю як особі, що належить до другої категорії, відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ.

13.08.2021 позивач звернулася до ГУПФ в Полтавській області із заявою встановленого зразка за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року призначення пенсії (2018, 2019, 2020) (а.с. 67-68).

У зв`язку з цим з 13.08.2021 ОСОБА_1 переведено на пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому при обчисленні пенсії за віком враховано показник середньої заробітної плати 5426,60 грн.

21.10.2021 позивач звернулася до ГУПФ в Полтавській області із заявою довільної форми в порядку Закону України "Про звернення громадян" з питання перерахунку її пенсійної виплати обчисленої відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки, перерахунку додаткової пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з питання нарахування доплати у розмірі 1% заробітку за кожний рік роботи понад 15 років для жінок відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 74-78).

Листом ГУПФ в Полтавській області від 17.11.2021 №13309-12209/Н-02/8-1600/21 заявницю поінформовано про те, що "...підстав для застосування показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки у розмірі 9118,81 грн для обчислення розміру пенсії немає, оскільки зазначений показник застосовується при призначенні пенсій у 2021 році, а не при переведенні з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до статті 28 Закону №1058 за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком.

Норми пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" стосовно збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад 15 років у жінок при обчисленні розміру пенсії не застосовуються, оскільки суперечать нормам статті 28 та пункту 4-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Зазначаємо, що при оптимізації Вашої заробітної плати виключено періоди заробітної плати 2017-2018 роки.

Щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначається у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 №112 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення особам, що належать до 2 категорії ЧАЕС щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю становить 170,82грн.

Іншого чинним законодавством не передбачено."

Позивач, вважаючи відмову відповідача протиправною і такою, що порушує її конституційне право на отримання пенсії за віком в належному розмірі, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача щодо призначення їй пенсії за віком за Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при переході з пенсії за спеціальним Законом України від 16.12.1993 №3723 "Про державну службу" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки та сплати за попередні місяці з урахуванням сплачених сум з 01.08.2021, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV).

Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ч. 1 ст. 10 Закону №1058-IV).

Закон України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" (за чинності якого позивачу призначено пенсію вперше) регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу.

Також вказаний Закон регулює питання пенсійного забезпечення державних службовців.

Тому питання виплати пенсії за віком згідно із Законом України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" не охоплюється Законом №1058-IV, а регулюється виключно Законом України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу", оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Як встановлено судом, отримуючи до 13.08.2021 пенсію за Законом України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" позивач не користувалася жодним з видів пенсії, передбачених Законом №1058-IV. Тому призначення відповідачем пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV у серпні 2021 року відбулося вперше.

Тож звертаючись до відповідача із заявою від 13.08.2021 про призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої зарплати (доходу) в Україні за три останні календарні роки, що передують року звернення позивача із заявою про призначення пенсії, а саме - за 2018, 2019, 2020 роки, ОСОБА_1 також вперше використала своє право на призначення пенсії згідно з даним Законом.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії (відповідно до ст. 9 Закону), призначеної саме за Законом №1058-IV, на інший.

Таким чином показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, а саме - таким яким він був на час призначення пенсії згідно із Законом №1058-IV.

При цьому суд звертає увагу на те, що позивачу вперше було призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу", який передбачає інші підстави та порядок обчислення і призначення пенсії, а призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV у серпні 2021 року відбулося вперше.

З огляду на вищезазначене вказані положення частини третьої статті 45 Закону №1058-IV щодо переведення з пенсії призначеної за іншим законом, зокрема за Законом України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу", на пенсію за Законом №1058-IV, не можуть застосовуватися при призначенні пенсії за віком вперше відповідно до Закону №1058-IV.

У цьому разі при призначенні пенсії вперше за Законом №1058-IV для розрахунку пенсії має враховуватися показник середньої заробітної плати за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії вперше за цим Законом.

Тому в даному випадку відповідач мав призначити позивачу пенсію виходячи із середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, оскільки показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення вперше пенсії за Законом №1058-IV.

Зазначені висновки щодо здійснення призначення пенсії, а не переведення згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 (провадження №11-731апп18), які в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином відмовляючи у призначенні позивачу пенсії вперше згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, відповідач помилково ототожнює поняття "переведення на інший вид пенсії" та "призначення пенсії", внаслідок чого в розрахунку пенсії з 13.08.2021 відповідачем неправомірно враховані показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні не за той період, як це має бути для пенсії, яка призначена вперше відповідно до Закону №1058-IV.

Крім того правило, встановлене частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV, може бути застосоване лише за бажанням (згодою) пенсіонера при переведенні його з одного виду пенсії на інший вид в межах правового регулювання одним Законом України.

Як встановлено судом, позивач раніше не зверталася до відповідача із заявою щодо застосування до неї вказаної норми Закону, як і не зверталася щодо переведення на інший вид пенсії.

Позивач звернулася до відповідача за призначенням пенсії за віком вперше, оскільки до 13.08.2021 отримувала пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу".

Оскільки призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV у серпні 2021 року відбулося вперше, то застосування відповідачем у спірних відносинах ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV є безпідставним.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку про те, що відповідач мав призначити пенсію позивачу згідно із Законом №1058-IV виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, тобто враховуючи показник середньої заробітної плати, який має враховуватися за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії за Законом №1058-IV.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №577/2576/17, висновки якої, в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином відповідач протиправно призначив пенсію позивачу за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2018, 2019, 2020 роки).

Зважаючи на це суд визнає протиправними дії ГУПФ в Полтавській області щодо відмови у застосуванні при призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2019 та 2020 роки.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить з того, що спору з приводу саме призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" немає, оскільки пенсію за цим Законом позивачу вже призначено з 13.08.2021.

З огляду на викладене суд вважає достатнім зобов`язати ГУПФ в Полтавській області здійснити з 13.08.2021 перерахунок та виплату пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018, 2019 та 2020 роки.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення та виплати їй доплати за понаднормовий стаж відпрацьований понад 15 років в розмірі 1% заробітку відповідно п. 2 ст. 56 Закону України №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.08.2021, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції чинній з 13.08.2021 (надалі - Закон №796-XII) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Положеннями частини другої статті 27 Закону № 1058-IV визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Отже, застрахованим особам надано право самостійно обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-IV або спеціальним Законом №796-XII.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини.

Таким чином для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону №796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цією частиною стаж роботи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 05.09.2018 у справі № 565/1062/17 та 10.10.2018 у справі № 679/952/17.

Твердження позивача про те, що вона як громадянка, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на пільгу у вигляді розрахунку доплати за понаднормовий стаж, визначений у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" суд не приймає до уваги, оскільки така пільга надається виключно особам, яким призначена пенсія на умовах, визначених положеннями Закону №796-ХІІ.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 отримує з 13.08.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Із заявою про призначення пенсії на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та визначення її розміру відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач до пенсійного органу не зверталася.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічно, п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Судовим розглядом у даній справі встановлено, що відповідач не вчиняв протиправних дій з приводу визначення виду пенсії позивача, оскільки позивач на власний розсуд не реалізувала своє право на перехід з одного виду пенсії на інший. Так чи інакше це право є невід`ємним, а тому позивач вправі звернутися до пенсійного органу за його реалізацією в будь-який час безвідносно до наслідків розгляду даної адміністративної справи.

Тож позов у цій частині вимог суд визнає безпідставним, у зв`язку з чим відмовляє в його задоволенні в означеній частині.

Відтак позов у цілому належить задовольнити частково.

Позивач звільнена від сплати судового збору, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у застосуванні при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2019 та 2020 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) з 13.08.2021 здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018, 2019 та 2020 роки.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку впродовж тридцяти днів з моменту його підписання в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун