Справа № 640/8342/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8342/19 Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Бєлової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 16.11.2021) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» до Державної податкової служби України в особі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 №, винесене Офісом великих платників податків в частині застосування штрафу в сумі 816 615,25 грн за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної №100 від 20.12.2018.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до положення п.п. 2, 3, 14 Порядку ведення Єдиного реєстру податковий накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, абзацу 13 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України зазначає, позивачем вчинено всі залежні від нього дії для недопущення порушення законодавства і відсутня його вина у порушенні граничного строку реєстрації дублюючої та зайво складеної податкової накладної №100 від 20.12.2020.

Відповідач у своєму відзиві просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем порушено граничні строки реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. При цьому вказує на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних відбулась не з вини платника, а контролюючого органу, оскільки останнім відбулася несвоєчасна реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» зареєстроване як юридична особа 10.12.2003; перебуває на обліку Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків; 42.11 Будівництво доріг та автострад (основний).

На підставі пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України Офісом великих платників податків ДФС проведено камеральну перевірку даних Єдиного реєстру податкових накладних, з питань порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних з податку на додану вартість складених у грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», за наслідком якої складено акт від 28.01.2019 №58/28-10-47-10/32794511.

У висновках акту перевірки зафіксовано порушення ТОВ «ШБ «Альтком» вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме, порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних, складених у грудні, у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 8 179 016,83 грн з порушенням терміну реєстрації на 15 і менше календарних днів.

Не погоджуючись із висновками акта від 28.01.2019 №58/28-10-47-10/32794511, позивачем подано заперечення, за наслідком розгляду яких листом від 15.02.2019 №7655/10/28-10-47-10 контролюючий органом надано відповідь на заперечення.

Надалі згідно із пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 глави 4 розділу II Податкового кодексу України, на підставі акта перевірки від 28.01.2019 №58/28-10-47-10/32794511 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 №, згідно з яким за порушення ст. 201 Податкового кодексу України до ТОВ «ШБ «Альтком» застосовано штрафні санкції в розмірі 817 901,68 грн по податку на додану вартість.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, ТОВ «ШБ «Альтком» подано скаргу до Державної фіскальної служби України (вх. 7556/6 від 28.02.2019), за наслідками розгляду якої рішенням Державної фіскальної служби України від 24.04.2019 №19396/6/99-99-11-06-01-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 № Офісу великих платників податків ДФС, а скаргу - без задоволення.

Позивач не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що пункт 120-1.1 пункту статті 120-1 Податкового кодексу України не передбачає можливості звільнення платника податку на додану вартість від відповідальності у вигляді штрафу у зв`язку із відсутністю вини такого платника. При цьому позивач не довів належними доказами відсутність своєї вини у несвоєчасній реєстрації податкової накладної.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податку на додану вартість зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Вимоги до граничних строків реєстрації податкових накладних передбачені пунктом 201.10 статті 201 ПК України. Так, реєстрація платниками податку податкових накладних в ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абз.5 п.201.10 ст.201 ПК України).

Згідно з абзацами третім та четвертим пункту 201.10 статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.

Пунктом 120-1.1 ст. 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Порядок ведення ЄРПН, який затверджений постановою Кабінету міністрів України від 29.06.2019 (далі Порядок №1246) визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН (далі - Реєстр).

Відповідно до п.3 Порядку №1246 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку (п.8 Порядку №1246).

За операціями з постачання послуг нерезидентом податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються зареєстрованим на території України отримувачем (покупцем) - платником податку таких послуг (п.9 Порядку №1246).

З матеріалів справи вбачається, що камеральна перевірка даних Єдиного реєстру податкових накладних, з питань порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних з податку на додану вартість складених у грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», за наслідком якої складено акт від 28.01.2019 №58/28-10-47-10/32794511, проведена з передбачених пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України підстав.

На виконання п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем складено податкову накладу №100 від 20.12.2018 та направлено засобами електронного зв`язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З урахуванням вищевказаних положень Податкового кодексу України граничним терміном реєстрації податкової накладної №100 від 20.12.2018 є 15.01.2019.

Проте, податкова накладна №100 від 20.12.2018 зареєстрована 16.01.2019, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на 1 день, що позивач не заперечує.

Згідно з матеріалами справи податкова накладна №100 від 20.12.2018 відправлена: дата та час: 15.01.2019 о 22:28 год.

Отже, зважаючи на те, що податкова накладна №100 від 20.12.2018 скерована для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних поза операційним днем (після 20-ї години), позивачем порушено вказані вимоги законодавства при реєстрації цієї податкової накладної.

Суд першої інстанції вірно вказав, що позивач не оскаржує рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу щодо реєстрації податкової накладної №49 від 20.12.2018, тому обставини, пов`язані з її реєстрацією під час розгляду даної справи відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суд в межах розгляду даної справи позбавлений можливості надати оцінку наявності чи відсутності порушення термінів реєстрації податкової накладної №49 від 20.12.2018 з врахуванням положень п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних), оскільки предметом камеральної перевірки за актом від 28.01.2019 №58/28-10-47-10/32794511 не було дотримання строків реєстрації податкової накладної №49, і оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням штрафні санкції також застосовано не за порушення термінів реєстрації вказаної податкової накладної.

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта щодо необхідності дослідження питання своєчасності подання та протиправної нереєстрації накладної №49, оскільки предметом позову у даній справі є відносини, які склалися щодо своєчасності подання та реєстрації накладної №100.

При цьому, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта щодо ідентичності вказаних накладних, оскільки не дивлячись на те, що вони мають однаковий зміст, їм присвоєно різні порядкові номери.

На переконання колегії суддів, позивач вважаючи протиправною нереєстрацію податкової накладної №49 повинен був захистити свої права саме шляхом оскарження протиправної бездіяльності, а не шляхом подання іншої податкової накладної.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на судові рішення Верховного Суду, оскільки наведенні рішення стосуються правовідносин, які виникли при повторній подачі тих самих податкових накладних з ідентичними реквізитами, натомість у справі, що розглядається податкові накладні мають різні номери №49 та 100.

Самі лише посилання на своєчасне направлення податкової накладної без належного обґрунтування чи оспорювання причини відмови у її реєстрації не може бути достатнім доказом виконання позивачем приписів податкового законодавства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач надав переконливі докази, та навів обґрунтовані доводи на підтвердження вказаних ним тверджень, якими обґрунтовується застосування до позивача штрафних санкцій (штрафу), натомість позивачем доводи контролюючого органу спростовано не було, тому застосування відповідачем штрафу за порушення строків реєстрації податкової накладної та винесене податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 № є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 14.06.2022.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова