Справа № 620/18473/21
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року Чернігів Справа № 620/18473/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, а саме сумою 38784,16 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.01.2018 здійснити виплату пенсії відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 по справі № 620/613/21 в розмірі, розрахованому відповідно до нової довідки Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.04.2019 № ФЧ51973 та з врахуванням розміру підвищення пенсії інваліду війни 3 групи, передбаченого статтею 13 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХП «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік», без обмеження максимального розміру пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести розрахунок заборгованості пенсії позивача з 01.01.2018, без її обмеження максимальним розміром, відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 по справі № 620/613/21, з врахуванням надбавки, передбаченої статтею 13 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХП «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в залежності від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік» та її виплату;

- встановити строк виплати заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 по справі № 620/613/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправно обмежено розмір пенсії сумою 38784,16 грн. та не проведено виплату підвищення пенсії інваліду війни 3 групи. Вказані дії позивач вважає протиправними, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині першій статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу викладених норм слідує, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а та в постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 640/15623/19.

Положеннями статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення.

Відповідно до вимог статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Тобто, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховним Судом було зазначено, що наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексу адміністративного судочинства України (стаття 382), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Так, Верховним Судом в постанові від 24.09.2020 року у справі № 640/15623/19 було зазначено, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 по справі № 620/613/21, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вчинені на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 по справі № 620/1403/19 щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.01.2018 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі розрахованого відповідно до нової довідки Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.04.2019 № ФЧ51973 та з врахуванням встановлених законодавством України надбавок без обмеження максимального розміру пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести розрахунок заборгованості пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 без її обмеження максимальним розміром відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 по справі № 620/1403/19.

Позивач вважаючи, що перерахунок його пенсії проведений відповідачем всупереч резолютивної частини рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 по справі № 620/613/21 звернувся з даним позовом до суду.

З вищевикладеного вбачається, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 355/1648/15-а.

Разом з тим, суд вважає за необхідне повторно наголосити, що порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, здійснюється судом протягом 10 днів з дня її отримання.

Суд звертає увагу, що позивач реалізував своє право та звернувся до суду в порядку визначеному статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Чернігівським окружним адміністративним судом за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 620/613/21 було винесено окрему ухвалу від 27.08.2021.

Однак, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2021 по справі № 620/613/21 скасовано окрему ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 та відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

В даній постанові суд заначив, зокрема, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 у справі № 620/613/21 внесено до реєстру рішень, виконання яких здійснюється коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

Головне управління вчинило передбачені законодавством необхідні дії для виконання рішення суду у справі № 620/613/21.

Забезпечити виплату позивачу заборгованості в сумі 839909,73 грн. за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 наразі об`єктивно неможливо, що при цьому не свідчить про вчинення відповідачем протиправних дій.

Тобто, Шостим апеляційним адміністративним судом надана правова оцінка діям Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області під час виконання судового рішення у справі № 620/613/21.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17.

Пунктом 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При вказаних обставинах, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет (перерахунок та виплата пенсії на підставі довідки уповноваженого органу, без обмеження максимальним розміром) і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили, рішення суду.

Керуючись статтями 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.06.2022.

Суддя В.О. Непочатих