Справа № 160/9258/20
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2022 року м. Дніпросправа № 160/9258/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року (головуючий суддя Озерянська С.І.)

у справі № 160/9258/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки прийняті Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області від 22.03.2019 року: №0-0463 за 2018 рік на суму 15096,77 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 1008,93 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 1586,0 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3268,79 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 7390,16 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 9996,26 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 4193,96 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 10755,75 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3970,58 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3088,23 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 4651,89 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 4417,34 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3674,6 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3646,68 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 8298,57 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3296,72 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 25655,19 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3540,57 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3367,45 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 6349,58 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 5550,99 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3373,04 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 2143,52 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 2485,10 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3674,60 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 2146,77 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 2146,77 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 7176,08 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 7929,99 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 2370,15 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3367,45 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 8711,82 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 2722,44 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 2810,87 грн.; від 14.06.2018: №541-17/1 за 2017 рік на суму 5947,34 грн.; №541-17/3 за 2017 рік на суму 7876,00 грн.; №541-17/4 за 2017 рік на суму 1817,2 грн.; №541-17/2 за 2017 рік на суму 511,14 грн.; №1042-17/2 за 2017 рік на суму 23864,20 грн.; №1042-17/1 за 2016 рік на суму 16667,5 грн.; від 27.06.2018: №03 за 2017 рік на суму 65584,87 грн.; №0-463 за 2017 рік на суму 1792,93 грн.; №0-463 за 2017 рік на суму 944,07 грн.; №0-463 за 2017 рік на суму 10433,47 грн.; №0-463 за 2017 рік на суму 3299,07 грн.; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області від 23.04.2020: №0-0463 за 2019 рік на суму 4087,45 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 3774,48 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 4118,75 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 5785,48 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 4118,75 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 4700,88 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 12055,88 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 4951,26 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 5214,16 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 3461,50 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 4450,50 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 3780,74 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 3968,52 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 9301,62 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 7117,05 грн., №40-0463 за 2019 рік на суму 3744,48 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 6221,94 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 27756,14 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 9764,82 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 8043,46 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 8888,49 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 11204,51 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 8283,41 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 3663,89 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 16921,52 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 1777,70 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 1130,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю спірних податкових повідомлень-рішень, які на думку позивача, прийняті з численними порушеннями процедури щодо форми заповнення та щодо порядку направлення. Крім того, позивач вказує на те, що під час прийняття спірних податкових повідомлень-рішень відповідачем не враховано, що спірне майно позивач набув у шлюбі, а отже зазначені об`єкти нерухомості є спільним сумісним майном подружжя і самостійне визначення позивача як платника податку суперечить вимогам податкового законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2021 адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції виходив з того, що наданий відповідачем розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_2 , не містить інформації, стосовно яких об`єктів податковий орган здійснив нарахування податку на нерухоме майно, також дану інформацію неможливо встановити із змісту оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. З матеріалів справи, зокрема, інформації отриманої з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 20.11.2019 позивач є власником 44 об`єктів. При цьому, деякі об`єкти нерухомості знаходяться за межами м. Дніпра, а відповідно пп. 266.5.1 пункту 266.5. статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Крім цього, суд першої інстанції встановив, що місцем реєстрації позивача з 2008 року є АДРЕСА_1 ., що підтверджується копією паспорта від 16.10.1995. Натомість спірні податкові повідомлення-рішення від 27.06.2018, від 22.03.2019 та від 23.04.2020 надіслані ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , оскільки Соборним управлінням ГУ ДПС у Дніпропетровській області, з метою встановлення місця реєстрації платника податку ОСОБА_1 зроблено запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області (вх.13044 від 12.09.2017) та отримано інформацію саме з даною адресою. З огляду на вказане суд першої інстанції зазначив, що отримання інформації про певну адресу платника податку не звільняє контролюючий орган від обов`язку направляти податкові повідомлення-рішення за зареєстрованою адресою такої фізичної особи. Направлення ж за адресою, яка зазначена невірно, не впливає на правомірність прийнятого рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована незгодою з висновками суду першої інстанції, відповідач зазначає, що в матеріалах справи містяться розрахунки до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з яких можливо встановити за яким об`єктом нерухомого майна відмінного від земельної ділянки було нараховано відповідні податкові зобов`язання. Окрім того, оскаржувані податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими позивачу, оскільки контролюючим органом дотримано порядок надсилання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платнику податків.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

В ході розгляду апеляційної скарги відповідач подав письмове клопотання, в якому просить замінити відповідача у справі - Головне управління ДПС у Дніпропетровської області () на Головне управління ДПС у Дніпропетровської області як відокремлений підрозділ ().

Суд апеляційної інстанції вважає, що це клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 893 від 30.09.2020 ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, в тому числі Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Абзацом третім пункту 2 цієї постанови установлено, що права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять до Державної податкової служби та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 № 529 утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, в тому числі й Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Відповідно до Положення про Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, затверджене наказом ДПС № 643 від 12.11.2020, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ().

Наказом ДПС № 755 від 24.12.2020 наказано розпочати з 01.01.2021 здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 № 529, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 893.

Отже, враховуючи те, що Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області () є правонаступником Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (), суд вважає за необхідне допустити заміну відповідача у справі.

Також відповідач на вимогу суду апеляційної інстанції надав письмові пояснення та детальні розрахунки сум зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, в поданому суду письмовому клопотанні (т.2 а.с.171), посилаючись на приписи ч.4 ст.296, ч.4 ст.308 КАС України, просить суд апеляційної інстанції не досліджувати та не враховувати розрахунки до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Позивач вважає відсутніми правові підстави для врахування судом апеляційної інстанції поданих відповідачем додаткових доказів - розрахунків сум податкових зобов`язань, зазначає з цього приводу, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, керувався тим, що до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не було сформовано та надано розрахунки податкових зобов`язань, з яких можливо б було встановити, за яким об`єктом нерухомого майна нараховані відповідні податкові зобов`язання, з якої площі та із застосуванням якої ставки податку здійснювались нарахування. Відсутність таких даних, за висновком суду першої інстанції, робить неможливим встановлення об`єкту оподаткування та перевірку правильності нарахування податкових зобов`язань в цілому.

Позивач, окрім того, вказує, що про відсутність таких розрахунків свідчить і зміст апеляційної скарги, відповідно до якої відповідач зазначає, що висновки суду першої інстанції про необхідність формування до кожного податкового повідомлення-рішення розрахунків таких визначених зобов`язань є передчасними та суперечать нормам ПК України. Відповідач не заявляв в суді першої інстанції клопотання про доручення розрахунків та не зазначав про неможливість подання такого доказу до суду. Такий доказ не було надано і при поданні апеляційної скарги.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання позивач повідомлений судом належним чином, подав письмове клопотання про відкладення судового засідання через неможливість явки представника позивача у зв`язку з участю в судовому засіданні у іншій справі.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення означеного клопотання представника позивача про відкладення судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст.313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Суд апеляційної інстанції не вважає наведені представником позивача обставини поважними причинами неявки в судове засідання, оскільки ці обставини не є такими, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно об`єктивними перешкодами для вчинення відповідних процесуальних дій. В даному випадку кожна особа на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, визначає пріоритетність участі у тій або іншій судовій справі.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, місцем реєстрації якого є АДРЕСА_1 ., що підтверджується копією паспорта від 16.10.1995.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області як платник податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

За інформацією з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 20.11.2019 року позивач є власником таких об`єктів:

- земельної ділянки кадастровий номер :01:600:0061, площею 0,12 га за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с/рада Піщанська; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу від 16.03.2018 № 173 виданий приватним нотаріусом ДМНО Ковальовою Є.Є.; розмір частки 1;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 35,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу від 09.08.2018 № 8060 виданий приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Череватенко О.М; розмір частки 1;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 99,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 ; підстава виникнення права власності: рішення суду по справі № 201/9774/13-ц від 26.09.2019 видане Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/9774/13-ц від 11.03.2014 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 44, 5 кв.м. за адресою АДРЕСА_5 ; підстава виникнення права власності: рішення суду по справі № 201/9774/13-ц від 26.09.2019 видане Жовтневим судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/9774/13-ц від 11.03.2014 року видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; технічний паспорт від 28.09.2017 № 0150 виданий ФОП ОСОБА_3 ; акт техніка від 28.09.2017 виданий ФОП ОСОБА_3 ; розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 153,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_6 ; підстава виникнення права власності: рішення суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2/201/3044/2014) від 09.10.2014, видане Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/7/15) від 18.06.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-во/201/99/15) від 15.09.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/15) від 02.10.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 63,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_7 ; підстава виникнення права власності: рішення суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2/201/3044/2014) від 09.10.2014, видане Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/7/15) від 18.06.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-во/201/99/15) від 15.09.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/15) від 02.10.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 60,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_8 ; підстава виникнення права власності: рішення суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2/201/3044/2014) від 09.10.2014, видане Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/7/15) від 18.06.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-во/201/99/15) від 15.09.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/15) від 02.10.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 65,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_9 ; підстава виникнення права власності: рішення суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2/201/3044/2014) від 09.10.2014, видане Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/7/15) від 18.06.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-во/201/99/15) від 15.09.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/15) від 02.10.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 142 кв.м. за адресою АДРЕСА_10 ; підстава виникнення права власності: рішення суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2/201/3044/2014) від 09.10.2014, видане Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/7/15) від 18.06.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-во/201/99/15) від 15.09.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/15) від 02.10.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 60,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_11 ; підстава виникнення права власності: рішення суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2/201/3044/2014) від 09.10.2014, видане Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/7/15) від 18.06.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-во/201/99/15) від 15.09.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/15) від 02.10.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 65,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_12 ; підстава виникнення права власності: рішення суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2/201/3044/2014) від 09.10.2014, видане Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/7/15) від 18.06.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-во/201/99/15) від 15.09.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/15) від 02.10.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 60,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_13 ; підстава виникнення права власності: рішення суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2/201/3044/2014) від 09.10.2014, видане Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/7/15) від 18.06.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-во/201/99/15) від 15.09.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/15) від 02.10.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; розмір частки Ѕ;

- нежитлове приміщення, нежитлова будівля-автомийка, загальною площею 537 кв.м. за адресою АДРЕСА_14 ; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 30.12.2015 видане приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мошковська Н.М.; розмір частки 1;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 65,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_15 ; підстава виникнення права власності: рішення суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2/201/3044/2014) від 09.10.2014, видане Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/7/15) від 18.06.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-во/201/99/15) від 15.09.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; ухвала суду по справі № 201/12266/14-ц (провадження 2-р/201/15) від 02.10.2015 видана Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 156 кв.м. за адресою АДРЕСА_16 ; підстава виникнення права власності: рішення суду 09.10.2014, видане Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, справа № 201/12266/14-ц (провадження 2/201/3044/2014); розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 113,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_17 ; підстава виникнення права власності: рішення суду 09.10.2014, видане Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, справа № 201/12266/14-ц (провадження 2/201/3044/2014); розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 148,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_18 ; підстава виникнення права власності: рішення суду 09.10.2014, видане Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, справа № 201/12266/14-ц (провадження 2/201/3044/2014); розмір частки Ѕ;

- земельної ділянки кадастровий номер :01:297:0043, площею 0,0475 га за адресою: АДРЕСА_19 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу від 30.04.2015 № 1110 виданий приватним нотаріусом ДМНО Петрушевською І.Р.; розмір частки Ѕ ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 79,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_20 ; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину НАК № 048351 від 14.11.2014, виданий приватним нотаріусом ДМНО Петрушевською І.Р.; розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, домоволодіння загальною площею 83,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_21 , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину НАК № 048347 від 13.11.2014, видане приватним нотаріусом ДМНО Петрушевською І.Р.; розмір частки ј ;

- об`єкту житлової нерухомості, нежитлова будівля загальною площею 397 кв.м. за адресою АДРЕСА_22 , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину НАК № 048344, № 4683 від 13.11.2014, видане приватним нотаріусом ДМНО Петрушевською І.Р.; розмір частки ј ;

- нежитлової будівлі, загальною площею 42, 6 кв.м. за адресою АДРЕСА_23 , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину НАК № 048341 від 13.11.2014, видане приватним нотаріусом ДМНО Петрушевською І.Р.; розмір частки Ѕ ;

- об`єкту житлової нерухомості, будівля магазину непродовольчих товарів та ангар, домоволодіння загальною площею 405,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_24 , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину НАК № 048337 від 13.11.2014, виданий приватним нотаріусом ДМНО Петрушевська І.Р.; розмір частки ј;

- земельної ділянки кадастровий номер :01:297:0005, площею 0, 0206 га за адресою: АДРЕСА_22 ; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину НАК № 048335 від 12.11.2014, видане приватним нотаріусом ДМНО Петрушевською І.Р.; розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, магазин з кафетерієм, загальною площею 27,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_23 , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину НАК № 048316 від 11.11.2014, видане приватним нотаріусом ДМНО Петрушевською І.Р.; розмір частки Ѕ ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 34, 2 кв.м. за адресою АДРЕСА_25 ; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину НАК № 048314 від 11.11.2014, видане приватним нотаріусом ДМНО Петрушевською І.Р.; розмір частки Ѕ;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 71, 1 кв.м. за адресою АДРЕСА_26 ; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину НАК № 048312 від 11.11.2014, видане приватним нотаріусом ДМНО Петрушевською І.Р.; розмір частки Ѕ;

- земельної ділянки кадастровий номер :03:328:0231, площею 0, 07 га за адресою: АДРЕСА_2 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу НАЕ№ 492110, № 4411 від 14.10.2014, виданий приватним нотаріусом ДМНО Петрушевською І.Р.; розмір частки Ѕ ;

- об`єкту житлової нерухомості, незавершене будівництво, лікувальний корпус загальною площею 5377, 4 кв.м. за адресою АДРЕСА_27 ; підстава виникнення права власності: рішення суду по справі № 201/7187/14-ц від 03.03.2014, видане Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; розмір частки 1;

- об`єкту житлової нерухомості, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 459,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_28 ; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 , інд. № НОМЕР_3 від 13.02.2014, видане реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області; акт від 30.10.2014, виданий інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_4 ; технічний паспорт № 143 від 30.10.2014, виданий ТОВ «Дніпропетровський проектно-конструкторський технологічний інститут»; розмір частки 1/1;

- об`єкту житлової нерухомості, квартири загальною площею 75,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_29 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі - продажу р. № 6171, ВТО № 925370 від 06.12.2013, виданий ПН Дніпропетровського МНО ОСОБА_5 ; розмір частки Ѕ ;

- об`єкту житлової нерухомості, житловий будинок, загальною площею 20, 3 кв.м. за адресою АДРЕСА_30 ; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 від 17.10.2014, видане Державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області База Д.А.; розмір частки 9/20;

- земельної ділянки кадастровий номер :01:02:0386, площею 0, 0648 га за адресою: АДРЕСА_27 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу № 1726 від 05.07.2013, виданий приватним нотаріусом ДМНО Ричка К.Ю.; розмір частки 1/1 ;

- об`єкту житлової нерухомості, житловий будинок, загальною площею 539,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу № 1911 від 15.07.2013, виданий приватним нотаріусом ДМНО Ричка К.Ю.; розмір частки 1/2 ;

- земельної ділянки кадастровий номер :03:328:0221, площею 0, 04 га за адресою: АДРЕСА_31 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі - продажу № 5456 від 19.12.2012, виданий ПН Дніпропетровського МНО ОСОБА_5 ; державний акт на права власності на земельну ділянку № 34 від 22.02.2010, виданий Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області; розмір частки Ѕ;

- земельної ділянки кадастровий номер :03:328:0220, площею 0, 0913 га за адресою: АДРЕСА_31 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі - продажу № 5462 від 19.12.2012, виданий ПН Дніпропетровського МНО ОСОБА_5 ; державний акт на права власності на земельну ділянку № 32 від 22.02.2010, виданий Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області; розмір частки Ѕ ;

- об`єкту житлової нерухомості, нежитлова будівля, загальною площею 1879, 0 кв.м. за адресою АДРЕСА_19 ; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину НАК № 048354 від 14.11.2014, видане ПН Дніпропетровського МНО ОСОБА_5 ; розмір частки 6/100 ;

- об`єкту житлової нерухомості, нежитлові будівлі - сараї, загальною площею 1879, 0 кв.м. за адресою АДРЕСА_31 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу № 5465 від 19.12.2020, виданий ПН Дніпропетровського МНО ОСОБА_5 ; бланк ВТВ 419093; розмір частки Ѕ ;

- об`єкту житлової нерухомості, житловий будинок, загальною площею 217, 6 кв.м. за адресою АДРЕСА_31 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу ВТВ 419089 від 19.12.2012, виданий ПН Дніпропетровського МНО ОСОБА_5 ; розмір частки Ѕ ;

- домоволодіння, загальною площею 550 кв.м. за адресою АДРЕСА_32 ; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності від 17.04.2003, видане виконавчим комітетом Жовтневої районної ради; розмір частки 39/100 ; підстава виникнення права власності: договір дарування ВКО № 750986 реєстр № 3304 від 26.05.2008, виданий ПН Дніпропетровського МНО ОСОБА_5 ; розмір частки 61/100 ;

- домоволодіння, загальною площею 1630 кв.м. за адресою АДРЕСА_33 ; підстава виникнення права власності: рішення суду, б/н 24.11.2005, Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська; договір дарування ВСТ №587935 реєстр № 1102 від 03.05.2006 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Столяровою В.М.; договір дарування АЕВ № 613601 реєстр 1846 від 02.08.2001, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш В.І. договір купівлі-продажу ВАВ № 941341 реєстр 2880 від 29.11.2002, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш В.І.; договір дарування АЕІ № 608230 реєстр 17 від 04.01.2002, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш В.І.; ухвала суду від 08.06.2006, Апеляційного суду Дніпропетровської області; договір дарування ВСТ № 587935 реєстр № 1102 від 03.05.2006;

- квартири, загальною площею 192,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_34 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу ВЕК № 637445 реєстр 1291 від 21.08.2007, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш В.І.; розмір частки 1/1;

- домоволодіння, загальною площею 512 кв.м. за адресою АДРЕСА_28 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу ВКМ № 805880 реєстр 4623 від 04.07.2008, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушевською І.Р.; розмір частки 1/1;

- гараж, за адресою АДРЕСА_36, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності від 19.10.2010, видане Виконавчим комітетом Ялтинської міської ради; розмір частки 1/1.

14.04.2020 з відповіді Головного управління ДПС у Дніпропетровській на адвокатський запит позивачу стало відомо про наявність у нього податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Податковий борг виник на підставі наступних податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, прийнятих Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області:

від 22.03.2019: №0-0463 за 2018 рік на суму 15096,77 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 1008,93 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 1586,0 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3268,79 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 7390,16 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 9996,26 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 4193,96 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 10755,75 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3970,58 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3088,23 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 4651,89 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 4417,34 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3674,6 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3646,68 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 8298,57 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3296,72 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 25655,19 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3540,57 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3367,45 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 6349,58 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 5550,99 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3373,04 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 2143,52 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 2485,10 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3674,60 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 2146,77 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 2146,77 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 7176,08 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 7929,99 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 2370,15 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 3367,45 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 8711,82 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 2722,44 грн.; №0-0463 за 2018 рік на суму 2810,87 грн.;

від 14.06.2018: №541-17/1 за 2017 рік на суму 5947,34 грн.; №541-17/3 за 2017 рік на суму 7876,00 грн.; №541-17/4 за 2017 рік на суму 1817,2 грн.; №541-17/2 за 2017 рік на суму 511,14 грн.; №1042-17/2 за 2017 рік на суму 23864,20 грн.; №1042-17/1 за 2016 рік на суму 16667,5 грн.;

від 27.06.2018: №03 за 2017 рік на суму 65584,87 грн.; №0-463 за 2017 рік на суму 1792,93 грн.; №0-463 за 2017 рік на суму 944,07 грн.; №0-463 за 2017 рік на суму 10433,47 грн.; №0-463 за 2017 рік на суму 3299,07 грн.; на загальну суму 322601,4 грн.

Крім того, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, а саме:

від 23.04.2020: №0-0463 за 2019 рік на суму 4087,45 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 3774,48 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 4118,75 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 5785,48 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 4118,75 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 4700,88 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 12055,88 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 4951,26 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 5214,16 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 3461,50 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 4450,50 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 3780,74 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 3968,52 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 9301,62 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 7117,05 грн., №40-0463 за 2019 рік на суму 3744,48 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 6221,94 грн., №0-0463 за 2019 рік на суму 27756,14 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 9764,82 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 8043,46 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 8888,49 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 11204,51 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 8283,41 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 3663,89 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 16921,52 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 1777,70 грн., № 0-0463 за 2019 рік на суму 1130,88 грн.

Правомірність вищезазначених податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 2016-2019 року є предметом судового розгляду у даній справі.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд зазначає таке.

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Податкового кодексу України та Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень, затвердженого наказом МФУ №1204 від 28.12.23015.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно пп. 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку. Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пп. 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Згідно пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості; ґ) за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" цього підпункту, збільшується на 25000,00 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Зі аналізу наведених правових норм вбачається, що у випадку наявності у фізичної особи у власності кількох об`єктів нерухомості різних видів, податок на нерухоме майно обраховується виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.

Відповідно підпункту 3 пункту 1 зазначеного вище Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень №1204 контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо згідно із законодавством з питань державної митної справи, податковим та іншим законодавством відповідальним за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно пункту 2 Порядку №1204, у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення форми «Ф» - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1).

Пунктом 9 Порядку №1204 передбачено, що до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Таким чином, при отриманні інформації про наявність у власності фізичної особи об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, контролюючим органом виносяться податкові повідомлення-рішення, при цьому розрахунок податкового зобов`язання додається до податкового повідомлення-рішення лише у разі його наявності.

З урахуванням відсутності у контролюючого органу обов`язку до кожного податкового повідомлення-рішення додавати розрахунок податкового зобов`язання, сама по собі відсутність таких розрахунків податкових зобов`язань до кожного із спірних податкових повідомлень-рішень не свідчить про наявність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач на адвокатський запит від 25.03.2020 щодо винесення податкових повідомлень-рішень з плати по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) надав відповідну інформацію, що стосується підстав винесення та направлення цих податкових повідомлень-рішень платнику - фізичній особі ОСОБА_1 з одночасним доданням екземплярів податкових повідомлень-рішень, роздрукованих з електронної бази даних ДПС України, податкових повідомлень-рішень та розрахунків до них (т.1 а.с.14-69), проти отримання яких представник позивача не заперечує.

Звертаючись до суду з цим позовом, представник позивача обґрунтував позовні вимоги, в тому числі, безпідставністю визначення контролюючим органом податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, виходячи з інформації, що міститься в розрахунках до податкових повідомлень-рішень.

Також копії розрахунків до податкових повідомлень-рішень від 27.06.2018 № 0-463 на суму 944,07 грн., від 27.06.2018 № 0-463 на суму 3299,07 грн., від 27.06.2018 № 0-463 на суму 10433,47 грн., від 27.06.2018 № 0-463 на суму 1792,93 грн. подавались відповідачем разом із відзивом на адміністративний позов.

Відповідач, виконуючи вимоги суду апеляційної інстанції в частині надання письмових пояснень з приводу розрахунків сум зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, надав розрахунки за спірними податковими повідомленнями-рішеннями у вигляді таблиць, а саме:

- щодо розрахунку за податковими повідомленнями-рішеннями від 27.06.2018 - у вигляді зведеної таблиці із зазначенням, зокрема, об`єктів нерухомості, адреси об`єкта нерухомості, загальної площі, площі у власності позивача, ставки податку пільги зі сплати податку, питомої ваги.

- щодо розрахунку за податковими повідомленнями-рішеннями від 14.06.2018 (2016-2017 роки) - у вигляді таблиць до кожного з оскаржуваних податкових повідомлень-рішень із зазначенням, окрема, об`єктів нерухомості, адреси об`єкта нерухомості, загальної площі, ставки податку, пільги зі сплати податку, питомої ваги.

- щодо розрахунку за податковими повідомленнями-рішеннями від 22.03.2019 (2018 рік), від 23.04.2020 (2019 рік) - у вигляді зведених таблиць із зазначенням, зокрема, типів об`єктів нерухомості, адреси об`єктів нерухомості, дати державної реєстрації права власності, дати державної реєстрації припинення права власності, загальної площі, ставки податку, розміру частки у праві власності.

Означені розрахунки надавались до суду першої інстанції як позивачем, так і відповідачем, тому ці розрахунки не можуть вважатися новими доказами, як помилково вважає позивач.

Саме досліджуючи вказані розрахунки, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність в них сум грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, певних даних робить неможливим встановлення об`єкту оподаткування та перевірку правильності нарахування податкових зобов`язань.

З цього приводу суд апеляційної інстанції звертає увагу на приписи ст.9 КАС України, відповідно до частини 4 якої суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (ч.4 ст.77 КАС України).

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів (ч.5 ст.77 КАС України).

В даному випадку суд першої інстанції не скористався наданими йому повноваженнями для з`ясування всіх обставин у справі, перевірки доводів сторін з приводу правомірності спірних податкових повідомлень-рішень.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що з огляду на зміст наявних у справі розрахунків в сукупності з іншими доказами, що містяться у справі, а також поясненнями сторін, висновок суду першої інстанції про недоведеність контролюючим органом сум грошових зобов`язань, визначених в спірних податкових повідомленнях-рішеннях, є помилковим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення містять інформацію щодо підстав нарахування податкового зобов`язання з плати по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; посилання на норми ПК України, відповідно до яких зроблений розрахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; граничні строки сплати грошового зобов`язання; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

В свою чергу, позивач самостійний розрахунок суми податку та застосування відповідних вхідних даних при такому розрахунку на спростування даних оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не навів.

Як підтверджується наявними у справі доказами і не спростовано позивачем, всі оподатковувані об`єкти нерухомого майна за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями знаходяться в місті Дніпро, що підтверджується наданими розрахунками та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим за встановлених обставин суд апеляційної інстанції погоджується з контролюючим органом про застосування ставки податку під час розрахунку грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016-2019, встановлені рішенням Дніпровської міської ради від 27.12.2010 № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» з урахуванням змін і доповнень.

Досліджуючи розрахунки відповідача до податкових повідомлень-рішень від 14.06.2018: №541-17/1 за 2017 рік на суму 5947,34 грн.; №541-17/3 за 2017 рік на суму 7876,00 грн.; №541-17/4 за 2017 рік на суму 1817,2 грн.; №541-17/2 за 2017 рік на суму 511,14 грн.; №1042-17/2 за 2017 рік на суму 23864,20 грн.; №1042-17/1 за 2016 рік на суму 16667,5 грн., суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що останні містять всю необхідну інформацію для перевірки правильності нарахувань податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 2016 по 2017 рік, у тому числі містять зазначення: типу об`єкта нерухомості, адресу об`єкта нерухомості, загальну площа, ставку податку, пільгу та питому вагу.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відносно житлових об`єктів нерухомості у зазначений вище період відповідачем податок обчислено виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку, що відповідає положенням статті 266 ПК України.

При цьому, обчислення суми податку з об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності позивача, контролюючим органом здійснено виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку, що також відповідає положенням статті 266 ПК України.

Крім того, з матеріалів справи встановлено та не заперечується учасниками справи, що вказані податкові повідомлення-рішення позивач отримав нарочно 04.10.2018.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність податкових повідомлень рішень від 14.06.2018 та, як наслідок, відсутність підстав для їх скасування.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 27.06.2018, 22.03.2019 та 23.04.2020 суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно п. 58.2 статті 58 Податкового кодексу України, форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до Розділу III Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень рішень, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України за №1204 від 28.12.2015 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №124/28254 від 22.01.2016, за п.2. та п.3 податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Кодексу.

Згідно п.42.4. ст.42 Податкового кодексу України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до статті 45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до пункту 70.1 ст. 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься інформація, зокрема про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство (п.п. 70.2.4 п. 70.2 ст. 70 ПК України).

За змістом наведених положень надіслане контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки платника, вважається врученим також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Судом встановлено, що місцем реєстрації позивача з 2008 року є АДРЕСА_1 ., що підтверджується копією паспорта від 16.10.1995 року, а податковою адресою позивача є АДРЕСА_35 .

Відповідно до матеріалів справи та пояснень відповідача податкові повідомлення-рішення форми «Ф»:

- від 27.06.2018 направлені засобом поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомлення про вручення за адресою АДРЕСА_2 . даний лист повернувся до Соборного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

- від 22.03.2019 направлені засобом поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомлення про вручення за адресою АДРЕСА_2 , даний лист повернувся до Соборного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області у зв`язку із закінченням терміну зберігання 10.05.2019 р.

- від 23.04.2020 направлені засобом поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомлення про вручення за адресою: АДРЕСА_2 . До Соборного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у якому стоїть відмітка про отримання позивачем відповідного листа 15.06.2020 року.

Із зазначеного випливає, що спірні податкові повідомлення-рішення надіслані ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , оскільки Соборним управлінням ГУ ДПС у Дніпропетровській області, з метою встановлення місця реєстрації платника податку ОСОБА_1 зроблено запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області (вх.13044 від 12.09.2017) та отримано інформацію саме з даною адресою.

При цьому, суд першої інстанції правильно вказав, що отримання інформації про певну адресу платника податку не звільняє контролюючий орган від обов`язку направляти податкові повідомлення-рішення за зареєстрованою адресою такої фізичною особи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо порушення відповідачем порядку надіслання податкових повідомлень-рішень від 27.06.2018, 22.03.2019 та 23.04.2020.

Однак, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що порушення контролюючим органом порядку направлення та вручення податкових повідомлень-рішень саме по собі не свідчить про протиправність таких повідомлень-рішень, оскільки таке порушення не впливає на правильність висновків контролюючого органу щодо нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 2018 по 2019 рік.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 06.11.2018 у справі №820/2753/17, в якій зазначив про те, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматись як безумовні підстави для висновку про його протиправність і, як наслідок, про скасування такого податкового повідомлення-рішення. Якщо відповідний акт індивідуальної дії прийнятий контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього податкового повідомлення-рішення (зокрема, порушення законодавства, за яке здійснюється донарахування, та розмір останнього), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів його форми.

За встановлених у справі обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з розрахунків, наданих контролюючим органом на вимогу суду апеляційної інстанції слідує те, що останні містять всю необхідну інформацію для перевірки правильності нарахувань податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 2018 по 2019 рік, у тому числі містять зазначення: типу об`єкта нерухомості, адресу об`єкта нерухомості, загальну площа, ставку податку, пільгу та питому вагу.

Дослідивши вказані розрахунки колегія суддів дійшла висновку про правильність нарахування позивачу сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 2018 по 2019 рік, з огляду на відповідність вказаних розрахунків положенням ст. 266 ПК України.

Посилання позивача на незастосування відповідачем пільг, передбачених ст. 266 ПК України є безпідставними, з огляду на те, що відповідно до пп. 266.4.3 п. 266.4 ст. 266 ПК України перебачено, що пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.1 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту. Так, з матеріалів справи встановлено, що при розрахунку податку на нерухоме майно за 2018 - 2019 роки до ОСОБА_1 не було застосовано податкову пільгу, передбачену пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України, оскільки загальна площа об`єктів нерухомого майна, які перебували у власності позивача на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, перевищувала п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі встановленої п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України.

Щодо посилань позивача на неврахування відповідачем тих обставин, що об`єкти нерухомого майна перебувають у спільній сумісній власності, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 266.7. ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Визначення платників податку у разі перебування об`єктів нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб, проводиться наступним чином: а) якщо об`єкт нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Норми сімейного законодавства України передбачають презумпцію спільного режиму права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, якщо не встановлено інше. Ця презумпція може бути спростована, якщо один із подружжя оспорює поширення правового режиму спільної сумісної власності на певний об`єкт, у тому числі у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17).

Отже, відповідно до п. п. «б» підпункту 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України платником податку на зазначене майно повинна бути одна з осіб-співвласників, визначена за їх згодою (позивач або його дружина), про що повідомляється контролюючий орган. Одночасно з цим, відсутність такої згоди між співвласниками не може бути обставиною, яка звільняє від виконання обов`язку зі сплати податку.

Матеріали даної справи не містять доказів повідомлення контролюючого органу про визначеного за згодою позивача та його дружини платника податку щодо вищезазначених об`єктів нерухомості.

Враховуючи, що вказані об`єкти нерухомості згідно з даними Державного реєстру зареєстровані саме за позивачем (зареєстроване право приватної власності), а позивач та його дружина не звернулись до контролюючого органу з повідомленням про досягнення згоди щодо належного платника податку, особою, відповідальною за сплату такого податку залишається позивач.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень контролюючого органу, якими нараховано позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 2016-2019 рік.

Суд першої інстанції не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року у справі № 160/9258/20 скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко