Справа № 440/10649/21
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 р.Справа № 440/10649/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 р. (ухвалене суддею Удовіченко С.О., повний текст якогог складено 19.11.2021 р.) по справі № 440/10649/21

за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ, в особі відокремленого підрозділу Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університет внутрішніх справ в особі відокремленого підрозділу Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, в якому просив скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області від 17.08.2021 р. № 374 в спірній частині щодо повернення суми неправомірно витрачених страхових коштів Фонду у розмірі 83133,09 грн. (з них 55422,06 грн. - неправомірно витрачені страхові кошти та 27711,03 грн. - фінансові санкції).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 р. та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», Цивільного кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, просили розгляд справи проводити за відсутністю своїх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги відповідача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що Кременчуцьким відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області у період з 26.07.2021 р. по 30.07.2021 р. проведено планову виїзну перевірку Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ, за період з 06.06.2019 р. по 30.06.2021 р., з питань дотримання порядку використання страхувальниками страхових коштів Фонду, за результатами якого складено акт перевірки № 101 від 30.07.2021 р.

Висновками вищевказаного акту перевірки встановлені наступні порушення Кременчуцьким льотним коледжем Харківського національного університету внутрішніх справ: п. 1 ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 30, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме: нарахування та виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності проведені по листку непрацездатності, виданому не у встановленому порядку (лист непрацездатності виданий не лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності та не лікарем, що провадить господарську діяльність з медичної практики, як фізична особа-підприємець): 18.12.2020 р. листка непрацездатності (в подальшому - ЛН) АЛД 280493 від 09.11.2020 р. ОСОБА_1 ; 22.09.2020 р. ЛН АДЯ 378993 від 21.09.2020 р. ОСОБА_2 ; 30.12.2020 р. ЛН АЛД 280394 від 13.11.2020 р. ОСОБА_3 ; 30.01.2020 р. ЛН АКА 235551 від 23.12.2019 р. ОСОБА_4 , ЛН АЛА 758801 від 29.04.2021 р. ОСОБА_5 ; 23.06.2020 р. ЛН АДЯ 383868 від 22.04.2020 р. ОСОБА_6 ; 30.01.2020 р. ЛН АКА 235548 від 19.12.2019 р. ОСОБА_7 ; 26.02.2021 р. ЛН АЛД 255592 від 29.12.2020 р. ОСОБА_8 ; 22.09.2020 р. ЛН АКА 235939 від 12.08.2020 р. ОСОБА_9 ; 27.04.2021 р. ЛН АЛД 255583 від 15.02.2021 р. ОСОБА_10 ; 30.12.2020 р. ЛН АЛД 280304 від 09.11.2020 р. ОСОБА_11 ; ЛН АЛА 758781 від 21.04.2021 р. ОСОБА_12 , від 31.03.2021 р. ЛН АЛГ 038205 від 29.12.2020 р. ОСОБА_9 ; порушення п. 1 ч. 2 ст. 15, абз. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», абз. 2 п. 4, абз. 3 п. 7 Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду від 19.07.2018 р. № 12 страхувальником подана заява-розрахунок для фінансування, яка містить недостовірну інформацію (не відповідає документам, на підставі яких здійснено призначення матеріального забезпечення, невірно вказано причина непрацездатності листка непрацездатності, період непрацездатності листка непрацездатності, серія листка непрацездатності, номер листка непрацездатності, прізвище, ім`я, по батькові непрацездатного): від 07.04.2020 р. ЛН АДФ 758855 від 14.02.2020 р. ОСОБА_13 ; від 26.02.2021 р. ЛН АДЯ 405745 від 11.11.2020 р. ОСОБА_14 ; від 23.06.2021 р. ЛН АДЦ 247948 від 19.04.2021 р. ОСОБА_15 ; від 05.07.2021 р. ЛН АЛА 308168 від 16.04.2021 р. ОСОБА_16 , ЛН АДЦ 247312 від 04.03.2020 р. ОСОБА_17 ; від 31.03.2021 р. ЛН АЛГ 038205 від 29.12.2020 р. ОСОБА_9 (пункти 6, 7 опису порушень Акту); порушення п. 1 ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 30, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме: нарахування та виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності проведені по листку непрацездатності, виданому не у встановленому порядку (на бланку листка непрацездатності більше двох виправлень): від 08.05.2020 р. ЛН АДЯ 362130 від 11.03.2020 р.; ОСОБА_18 , від 27.11.2020 р. ЛН АЛД 276514 від 23.10.2020 р. ОСОБА_19 ; від 08.05.2020 р. ЛН АДЦ 268842 від 25.02.2020 р. ОСОБА_20

17.08.2021 р. відповідачем прийнято рішення № 374 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача необґрунтоване, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанцїї з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 4 Закону України «Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 16/98-ВР від 14.01.1998 р. (в подальшому - Закон № 16/98-ВР), залежно від страхового випадку види загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема, страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Відповідно до ст. 25 Закон № 16/98-ВР, за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням надаються, зокрема, страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а саме: допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною).

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 р. № 1105-XIV (в подальшому - Закон № 1105-XIV, у редакції чинній на час спірних правовідносин).

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону № 1105-XIV, Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону № 1105-XIV, робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Згідно із п.п. 2, 7 ч. 1 ст. 9 Закону № 1105-XIV, основними завданнями Фонду та його робочих органів є: надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону; здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.

Пунктами 1, 2 та 6 частини 2 статті 9 Закону № 1105-XIV встановлено, що Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань: здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду в межах бюджету Фонду, затвердженого Кабінетом Міністрів України, управління майном; проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, страхових виплат; здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи.

Згідно із п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 10 Закону № 1105-XIV, Фонд має право: перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 15 Закону № 1105-XIV, роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Пунктом 1 частини 5 статті 15 Закону № 1105-XIV встановлено, що роботодавець несе відповідальність за порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення.

Згідно із ч. 6 ст. 15 Закону № 1105-XIV, у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Відповідно до ст. 18 Закону № 1105-XIV, страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Згідно із ч.1 ст. 19 Закону № 1105-XIV, право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 статті 30 Закону № 1105-XIV встановлено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності).

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону № 1105-XIV, рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність. Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

Кабінетом Міністрів України затверджено Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності № 13 від 19.07.2018 р. (в подальшому - Положення № 13), пунктом 2.2 якого встановлено, що комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов`язана, зокрема, приймати рішення про призначення матеріального забезпечення; приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення його виплати (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

Відповідно до пункту 3.1 Положення № 13, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, зокрема: приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах, на поховання) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків тощо; приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково); перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення; здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення застрахованим особам.

Згідно із ч. 1 ст. 31 Закону № 1105-XIV, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що підставою для призначення комісією (уповноваженим) із соціального страхування підприємства допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 455 від 13.11.2001 р. затверджено Інструкцію про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (в подальшому - Інструкція № 455, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1.1 Інструкції № 455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Згідно із пп. 1.3.1 п. 1.3 Інструкції № 455, листок непрацездатності видається громадянам України, іноземцям, особам без громадянства, які проживають в Україні і працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних представництвах та консульських установах.

Пунктом 1.4 Інструкції № 455 встановлено, що право видачі листків непрацездатності надається: 1.4.1. лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров`я; 1.4.2. лікуючим лікарям стаціонарів протезно-ортопедичних установ системи Міністерства праці та соціальної політики України; 1.4.3. лікуючим лікарям туберкульозних санаторно-курортних закладів; 1.4.4. фельдшерам у місцевостях, де відсутній лікар, а також на плаваючих суднах. Список цих фельдшерів затверджується щороку органами охорони здоров`я; 1.4.5. лікуючим лікарям закладів охорони здоров`я незалежно від форми власності та лікарям, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці.

Відповідно до п.п. 1.6, 1.7 Інструкції № 455, облік документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюється лікуючим лікарем (фельдшером) при пред`явленні паспорта чи іншого документа, який засвідчує особу непрацездатного, і не може бути платною послугою в закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності.

Видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності. На період проведення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацією та ліквідацією її спалахів та епідемій в Україні, відкриття листків непрацездатності може здійснюватися лікарем, що надає первинну медичну допомогу на підставі звернення та опитування хворого за допомогою засобів телефонного зв`язку або інтернет-телефонії з обов`язковим відповідним записом у медичній карті амбулаторного хворого.

Згідно із п. 1.8 Інструкції № 455, листок непрацездатності (довідка) видається і закривається в одному лікувально-профілактичному закладі, крім випадків доліковування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортних закладів. За наявності показань для подальшого лікування іншим лікувально-профілактичним закладом видається новий листок непрацездатності (довідка) як продовження попереднього.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників; медичне обслуговування - діяльність закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку, у сфері охорони здоров`я, що не обов`язково обмежується медичною допомогою, але безпосередньо пов`язана з її наданням; мережа закладів охорони здоров`я - сукупність закладів охорони здоров`я, що забезпечують потреби населення у медичному обслуговуванні на відповідній території.

Статтею 34 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що лікуючий лікар - лікар закладу охорони здоров`я або лікар, який провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа - підприємець і який надає медичну допомогу пацієнту в період його обстеження та лікування. Лікуючий лікар обирається пацієнтом або призначається йому в установленому цими Основами порядку. Обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта.

Відповідно до пунктів 4, 32, 34, 35 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №285, господарська діяльність з медичної практики (далі - медична практика) - вид господарської діяльності у сфері охорони здоров`я, який провадиться закладами охорони здоров`я та фізичними особами - підприємцями з метою надання медичної допомоги та медичного обслуговування на підставі ліцензії.

Суб`єкт господарювання забезпечує наявність щонайменше одного медичного працівника, зокрема з числа працюючих за сумісництвом, за кожною заявленою лікарською спеціальністю, спеціальністю молодших спеціалістів з медичною освітою та немедичних працівників, які працюють у системі охорони здоров`я. Кількість посад медичних і немедичних працівників визначається керівником закладу охорони здоров`я та фізичною особою - підприємцем залежно від обсягу, нормативів надання медичної допомоги відповідного рівня та заявлених спеціальностей.

Фізична особа - підприємець має право приймати на роботу лікарів відповідно до заявленої спеціальності, а молодших спеціалістів з медичною освітою - залежно від профілю (спеціальності) за умови, що їх кваліфікаційний рівень відповідає єдиним кадровим вимогам, затвердженим МОЗ. Фізичні особи - підприємці з числа молодших спеціалістів з медичною освітою провадять медичну практику самостійно або під керівництвом лікаря.

Фізична особа - підприємець, яка не має спеціальної освіти та не відповідає єдиним кваліфікаційним вимогам, затвердженим МОЗ, має право отримати ліцензію. У такому разі фізична особа - підприємець зобов`язана укомплектувати штат медичними та немедичними працівниками відповідно до заявлених спеціальностей.

Тобто, фізичні особи - підприємці, які провадять господарську діяльність з медичної практики вправі приймати на роботу медичних працівників, в тому числі лікарів, а фізична особа - підприємець, яка не має спеціальної освіти, що отримала відповідну ліцензію, зобов`язана укомплектувати штат медичними та немедичними працівниками відповідно до заявлених спеціальностей.

Статтею 51 Цивільного кодексу України встановлено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Таким чином, до підприємницької діяльності фізичних осіб з забезпечення медичного обслуговування застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, що забезпечують медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників, тобто які є закладами охорони здоров`я у розумінні статті 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я".

Відповідно до пунктів 1-3 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 р. № 532/274/136-ос/1406, (в подальшому - Інструкція № 532/274/136-ос/1406), листок непрацездатності (далі - ЛН) - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів. Лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою. Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Заповнюється частина лицьового боку ЛН, що видається непрацездатному.

Насамперед заповнюється корінець ЛН. Підкреслюється слово "первинний" або "продовження", у разі продовження ЛН зазначається номер попереднього. Указуються: прізвище, ім`я та по батькові (повністю) непрацездатного та місце його роботи (назва підприємства, установи, організації), дата видачі ЛН (цифрою вказується число, після чого літерами - назва місяця, цифрою зазначається рік), прізвище лікаря, який видав ЛН, номер медичної карти амбулаторного чи стаціонарного хворого, підпис одержувача у графі "Підпис одержувача". Паспортна частина ЛН (прізвище непрацездатного, ім`я та по батькові, вік) заповнюється за даними документів, місце роботи - зі слів непрацездатного. Після заповнення корінець залишається в закладі охорони здоров`я.

Далі заповнюється частина лицьового боку ЛН, що видається непрацездатному. У графі "Звільнення від роботи" у першому стовпчику "З якого числа" дата видачі ЛН (число, місяць, рік) позначається арабськими цифрами; у другому стовпчику "До якого числа включно" дата продовження ЛН (число і місяць) позначається літерами; у четвертому стовпчику "Підпис та печатка лікаря" продовження або закриття ЛН підтверджується підписом та печаткою лікаря. У графі "Стати до роботи" вказують словами число і місяць, коли приступити до роботи; посаду, прізвище лікаря, що засвідчується його підписом та печаткою закладу охорони здоров`я "Для листків непрацездатності". У разі продовження тимчасової непрацездатності підкреслюється "Продовжує хворіти" та зазначається номер нового ЛН.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що листок непрацездатності є підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, якщо він виданий лікарем, який наділений правом видачі листків непрацездатності (а саме: лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності або лікарем, що провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа - підприємець); містить всі необхідні реквізити (прізвище лікаря, який видав ЛН, підпис та печатку лікаря, печатку закладу охорони здоров`я "Для листків непрацездатності" тощо). При цьому право вносити записи до лікарняного листка мають лікуючий лікар або молодший медичний працівник з медичною освітою.

Пунктом 4.5 Інструкції № Інструкція № 532/274/136-ос/1406 встановлено, що у разі помилок у тексті здійснюється виправлення тексту, що підтверджується записом "Виправленому вірити", підписом лікуючого лікаря та печаткою закладу охорони здоров`я "Для листків непрацездатності". На бланку ЛН дозволяється не більше двох виправлень.

Судовим розглядом встановлено, що в листках непрацездатності серії ЛН АЛД 280493, ЛН АДЯ 378993, ЛН АЛД 280394, ЛН АДЯ 383868, ЛН АДЯ 383868, ЛН АЛД 255592, ЛН АЛД 255583 та ЛН АЛД № 280304 у графі "Назва і місцезнаходження закладу охорони здоров`я" вказано "ФОП ОСОБА_21 " АДРЕСА_1 ", у графі "Печатка закладу охорони здоров`я" міститься відтиск печатки із текстом "Фізична особа-підприємець ОСОБА_21 ". Для листків непрацездатності", у графі "Стати до роботи / печатка закладу охорони здоров`я" міститься відтиск печатки із текстом "Фізична особа-підприємець ОСОБА_21 . Україна. Для листків непрацездатності".

Крім того, у вищевказаних листках непрацездатності зазначено посаду і прізвище лікуючого лікаря: ЛН АЛД 280493 від 09.11.2020 р. - ОСОБА_22 , ЛН АДЯ 378993 від 21.08.2020 р. - ОСОБА_23 , ЛН АЛД 280394 від 13.11.2020 р. - ОСОБА_23, ЛН АДЯ 383868 від 22.04.2020 р. - ОСОБА_23, ЛН АЛД 255592 від 29.12.2020 р. - ОСОБА_23, ЛН АЛД 255583 від 15.02.2021 р. - ОСОБА_27, ЛН АЛД 280304 від 09.11.2020 р. - ОСОБА_27

Також судовим розглядом встановлено, що в листках непрацездатності серії ЛН АКА 235551 від 23.12.2019 р. , ЛН АКА 235548 від 19.12.2019 р., ЛН АКА 235939 від 12.08.2020 р.та ЛН АЛГ 038205 29.12.2020 р. у графі "Назва і місцезнаходження закладу охорони здоров`я" вказано "ФОП ОСОБА_24 " АДРЕСА_2 ", у графі "Печатка закладу охорони здоров`я" міститься відтиск печатки із текстом "Фізична особа-підприємець ОСОБА_24 ". Для листків непрацездатності", у графі "Стати до роботи / печатка закладу охорони здоров`я" міститься відтиск печатки із текстом "Фізична особа-підприємець ОСОБА_24 . Україна. Для листків непрацездатності" та вказані посади і призвіщщя лікарів, які вказані листки оформлювали, а саме: ЛН АКА 235551 від 23.12.2019 р. - ОСОБА_25 ; ЛН АКА 235548 від 19.12.2019 р. - ОСОБА_26 ; ЛН АКА 235939 від 12.08.2020 р. та ЛН АЛГ 038205 від 29.12.2020 р. - ОСОБА_26 .

Згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_21 (рнокпп НОМЕР_1 ) є фізичною особою-підприємцем, основний вид діяльності - загальна медична практика (код КВЕД 86.21).

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 2697 від 28.12.2019 р., ФОП ОСОБА_21 видано ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики за спеціальністю загальна практика - сімейна медицина, спеціальністю молодших спеціалістів з медичною освітою: сестринська справа (реєстраційне досьє від 16.01.2020 р. № 390/14-20).

Згідно із наказом ФОП ОСОБА_21 "Про прийняття на роботу" № 1- від 27.02.2020 р. ОСОБА_23 прийнято на роботу на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря з 27.02.2020 р.

Наказом ФОП ОСОБА_21 "Про прийняття на роботу" № 1- від 27.02.2020 р. ОСОБА_27 прийнято на роботу на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря з 27.02.2020 р.

Наказом ФОП ОСОБА_21 "Про прийняття на роботу" № 1- від 10.03.2020 р. ОСОБА_28 прийнято на роботу на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря з 12.03.2020 р.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що ФОП ОСОБА_24 (рнокпп НОМЕР_2 ) є фізичною особою-підприємцем, основний вид діяльності - загальна медична практика (код КВЕД 86.21), що підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку.

Відповідно до Витягу з порталу електронних сервісів органу ліцензування Міністерства охорони здоров`я України, ФОП ОСОБА_24 видано з 21.03.2019 р. ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики за спеціальністю загальна практика - сімейна медицина, педіатрія, ультразвукова діагностика, спеціальністю молодших спеціалістів з медичною освітою: сестринська справа.

Наказом ФОП ОСОБА_24 "Про прийняття на роботу" від 05.08.2019 р. № 09/к ОСОБА_25 прийнято на роботу на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря з 06.08.2019 р.

Наказом ФОП ОСОБА_24 "Про прийняття на роботу" від 05.08.2019 р. № 07/к ОСОБА_26 прийнято на роботу на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря з 06.08.2019 р.

Таким чином, суд апеляційної інстанцїї погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки до підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_21 та ФОП ОСОБА_24 із забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність відповідних юридичних осіб, у даному випадку, закладів охорони здоров`я, а отже, при здійсненні такої підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_21 та ФОП ОСОБА_24 фактично прирівнюються до закладу охорони здоров`я, а лікарі, які працюють у державних та недержавних закладах охорони здоров`я мають рівні права, в тому числі, і право виписувати листки непрацездатності, тому лікуючий лікарі: ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_29 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , які працюють у ФОП ОСОБА_21 та ФОП ОСОБА_24 у перевіряємому періоді та безпосередньо надавали медичну допомогу пацієнтам, мали право виписувати листки непрацездатності.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що вищевказані листки непрацездатності видані від імені ФОП ОСОБА_21 та ФОП ОСОБА_24 і на них містяться відтиски печатки.

Судовим розглядом встановлено, що 08.05.2020 р. видано ЛН АДЯ 362130 від 11.03.2020 р. на ім`я ОСОБА_18 , в якому в графі "звільнення від роботи" налічується одна помилка у третьому рядку, яка закреслена однією суцільною лінією - оскільки неправильна інформація у другому стовпчику "до якого числа включно", третьому стовпчику "посада і прізвище лікаря" та четвертому стовпчику "підпис та печатка лікаря" третього рядку лікарняного взаємопов`язані та випливають з неправильно внесеної інформації у першому стовпчику третього рядка "з якого числа".

27.11.2020 р. видано ЛН АЛД 276514 від 23.10.2020 р. на ім`я ОСОБА_19 , в якому в графі "звільнення від роботи" налічується одна помилка у четвертому рядку, яка закреслена однією суцільною лінією, оскільки неправильно внесена інформація у другому стовпчику "до якого числа включно", третьому стовпчику "посада і прізвище лікаря" та четвертому стовпчику "підпис та печатка лікаря" четвертого рядку лікарняного взаємопов`язані та випливають з неправильно внесеної інформації у першому стовпчику четвертого рядку "з якого числа".

08.05.2020 р. видано ЛН АДЦ 268842 від 25.02.2020 р. на ім`я ОСОБА_20 , в якому в графі "звільнення від роботи" налічується одна помилка у четвертому рядку , яка закреслена однією суцільною лінією, оскільки неправильно внесена інформація у другому стовпчику "до якого числа включно", третьому стовпчику "посада і прізвище лікаря" та четвертому стовпчику "підпис та печатка лікаря" четвертого рядку лікарняного взаємопов`язані та випливають з неправильно внесеної інформації у першому стовпчику четвертого рядку "з якого числа".

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що внесення виправлень у лікарняний лист здійснюється шляхом внесення лікуючим лікарем запису "Виправленому вірити", а не кількістю закреслених рядків, як технічною дією.

Щодо встановлених відповідачем порушень Кременчуцьким льотним коледжем Харківського національного університету внутрішніх справ в частині подання страхувальником заяв-розрахунків, які не відповідають документам, на підставі яких здійснено призначення матеріального забезпечення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 р. № 12 затверджено Порядок фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, у разі настання у застрахованої особи страхового випадку, пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, з урахуванням вимог Положення про комісію (уповноваженого) із страхування з тимчасової втрати працездатності, на підставі поданих документів, передбачених статтею 31 Закону, приймає рішення про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі. На підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення (далі - комісія) страхувальник нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок, яка повинна бути передана до робочих органів виконавчої дирекції Фонду не пізніше 5 робочих днів з дати прийняття комісією такого рішення.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 12, заява-розрахунок готується у двох примірниках, один з яких разом із наданими застрахованими особами документами, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення та окремі виплати потерпілим на виробництві (членам їх сімей), зберігається у страхувальника, а другий подається до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення. Інформація, внесена страхувальником до заяви-розрахунку, повинна повністю відповідати документам, на підставі яких здійснено призначення матеріального забезпечення та окремі виплати потерпілим на виробництві (членам їх сімей), та бути відображена в реєстрах бухгалтерського обліку. Відповідальність за достовірність даних, наведених у заяві-розрахунку, несе страхувальник.

Пунктом 8 Порядку № 12 встановлено, що робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення після надходження заяви-розрахунку здійснює перевірку інформації, наведеної у ній, перевіряє правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наявність у Фонді зареєстрованого нещасного випадку або профзахворювання (у разі проведення виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей), правильності нарахування виплат та у разі відсутності зауважень протягом десяти робочих днів здійснює фінансування сум, зазначених у заяві-розрахунку. Робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення у разі потреби має право здійснювати обмін інформацією зі страхувальником шляхом направлення запиту щодо уточнення інформації, наведеної у заяві-розрахунку. У разі виявлення помилок та/або недостовірних відомостей заява-розрахунок повертається страхувальнику з відповідними рекомендаціями щодо їх усунення. Перевірка заяви-розрахунку, надання рекомендацій за її результатами, фінансування заяви-розрахунку або надання обґрунтованої відмови у її прийнятті здійснюється робочими органами Фонду або їх відділеннями протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що обов`язок перевірки правильності заповнення та правильності нарахування виплат покладено на робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення.

Судовим розглядом встановлено, що Кременчуцьким льотним коледжем Харківського національного університету внутрішніх справ сформовано та подано до Фонду заявки-розрахунки разом із ЛН від 07.04.2020 р. ЛН АДФ 758855 на ім`я ОСОБА_13 , від 26.02.2021 р. ЛН АДЯ 405745 на ім`я ОСОБА_14 , від 23.06.2021 р. ЛН АДЦ 247948 на ім`я ОСОБА_15 , від 05.07.2021 р. ЛН АЛА 308168 на ім`я ОСОБА_16 , ЛН АДЦ 247312 від 04.03.2020 р. на ім`я ОСОБА_17 , від 31.03.2021 р. ЛН АЛГ 038205на ім`я ОСОБА_9 , які за результатами перевірки прийняті відповідачем без заперечень та профінансовані, тобто, відповідачем перевірено правільність заповнення вищевказаних листків непрацездатності та праильність нарахування виплат по цим литскам непрацездатності.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області від 17.08.2021 р. № 374 в частині повернення суми неправомірно витрачених страхових коштів Фонду у розмірі 83133,09 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 р. по справі № 440/10649/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Я.В. П`янова Л.В. Любчич
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. з 24.02.2022 р. введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області, повний текст постанови складено 14.06.2022 року