Справа № 200/1741/22
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року Справа№200/1741/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , через свого представника - адвоката Корнієнка А.А., який діє на підставі ордеру від 26 січня 2022 року, звернулись до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просять:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві щодо не сформування та не подачі до Державної казначейської служби подання про повернення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі одного відсотка від договірної вартості квартири у сумі 10380,00 грн. на кожного.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Києві сформувати та подати до Державної казначейської служби подання про повернення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі одного відсотка від договірної вартості квартири у сумі 10380,00 грн. на кожного, сплачених відповідно до квитанцій №521 від 19.11.2021 року та №881 від 19.11.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997 платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Позивачі зазначають, що вони вперше придбали житло та при укладенні договору безпідставно (помилково) сплатили збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості придбаного ними майна. За вказаних обставин позивачі вважають, що мають право на повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості нерухомого майна у сумі 10380 грн кожний. Звернувшись до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Київ із заявою про повернення безпідставно сплачених коштів, позивачі отримали відмову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року відкрито провадження у справі №200/1741/22, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

14 червня 2022 до Донецького окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві надійшов відзив на позовну заяву.

Пенсійний фонд зазначає, що за Постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998 нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах «в» і «г» п. 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсійний фонд зазначає, що проведена позивачем сплата збору у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, свідчить про те, що майно придбавалося Позивачем не вперше, що встановив нотаріус.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Калінінським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 18.09.2007 року, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий Авдіївським МВ УМВС України в Донецькій області 08.12.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке є юридичною особою , 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16 та є суб`єктом владних повноважень.

19 листопада 2021 року між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (покупці) укладений договір купівлі-продажу квартири, за яким продавець передав у власність (продав), а покупці прийняли у власність (купили): квартиру під номером АДРЕСА_3 .

Договір купівлі-продажу посвідчено 19 листопада 2021 року ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу і зареєстрований в реєстрі за №59203.

Відповідно до квитанцій №521 від 19.11.2021 року та №881 від 19.11.2021 року позивачами був сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 10380 грн х 2 = 20760 грн.

У січні 2022 року позивачі через свого представника звернулися до Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві із заявою про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 20760,00 грн., що становить 1% збору з операцій купівлі продажу нерухомого майна.

Листами від 20.01.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у м.Києві повідомило позивача про те, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а тому витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не є достатнім для визначення підстави для звільнення від сплати збору, у зв`язку з чим відсутні підстави для повернення коштів.

Не погоджуючись з відмовою відповідача повернути безпідставно сплачені кошти у розмірі 20760 грн,, позивачі звернулись з даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного:

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначений Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що платниками збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ, організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до п. 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Зміст наведених норм свідчить про те, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Як зазначають позивачі у позовній заяві, нерухоме майно ним придбано вперше, до укладення договору купівлі-продажу квартири, інша нерухомість ними не придбавалася.

Інформація щодо придбання позивачами на підставі договору купівлі-продажу іншого житла відсутня.

Відповідачем вказані відомості в порядку виконання обов`язку, визначеного частиною другою статті 77 КАС України не спростовані та судом зворотного не встановлено.

За правовою позицією Верховного Суду в постанові від 20.03.2018 у справі №819/1249/17 відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення прав громадян, які наділені такими правами.

За відсутності доказів щодо придбання позивачем на підставі договору купівлі-продажу іншого житла в розумінні пункту 15-1 Порядку, останній має право на повернення суми помилково сплаченого збору.

Згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету" контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 "Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна", покладений на Пенсійний фонд України.

Частиною 2 ст.45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787

Пунктом 5 зазначеного Порядку передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Подання складається органом, який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (п. 8 Порядку № 787).

Враховуючи, що відповідним органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов`язкового пенсійного страхування є відповідач, суд зазначає, що саме останній наділений обов`язком щодо формування та подання до органу Казначейства подання про повернення коштів.

Відповідно до абз. 5 підп.2 п. 4. Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, для ефективного відновлення порушеного права позивачів, відповідач зобов`язаний сформувати подання до органу Казначейства щодо повернення позивачу збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в сумі 20760,00 грн, сплаченого за квитанціями від 19.11.2021.

При вирішенні клопотання позивача про стягнення 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Відповідно до положень п.1 ч.3ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За вимогами ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 6, ч. 7 ст. 134 КАС України).

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №24/22 від 05.01.2022, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Джастіс груп» в особі керуючого партнера Корнієнко А.А., за яким Клієнт доручив, а Адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до Акту надання послуг №01 від 05.01.2022 року вартість послуг складає 3000 (три тисячі) гривень.

Враховуючи той факт, що спірні відносини не є новими у судовій практиці, справа не є складною, була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, а отже не вимагала великого обсягу юридичної роботи, суд вважає, що клопотання позивача стягнути витрати на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в сумі 2076,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачами при зверненні до суду сплачений судовий збір за подання позовної заяви у сумі 992,40х2= 1984,80 грн.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 1984,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст.139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо не сформування та не подачі до Державної казначейської служби України подання про повернення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі одного відсотка від договірної вартості квартири у сумі 10380,00 грн. на кожного.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) сформувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України подання про повернення ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі одного відсотка від договірної вартості квартири у сумі 10380,00 грн. на кожного, сплачених відповідно до квитанцій №521 від 19.11.2021 року та №881 від 19.11.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Києві (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Києві (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у сумі 1038,00 грн. (одна тисяча тридцять вісім гривень 00 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України у Києві (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) ) витрати на правничу допомогу у сумі 1038,00 грн. (одна тисяча тридцять вісім гривень 00 коп.).

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 15 червня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко