Справа № 640/2767/21
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2767/21 Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Центрального округу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправним та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Центрального округу, в якому просило: визнати протиправними та скасувати постанови Державної екологічної інспекції Центрального округу від 25 червня 2020 року №05-12/1 на суму 68000,00 грн., №05-12/2 на суму 34000,00 грн. відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» про застосування штрафних санкцій.

Позов обґрунтовано тим, що винесені відповідачем постанови є незаконними та необґрунтованими, оскільки позивачем отримано декларацію про відповідність та паспорт якості за формою №11-НК, виданий ДП «Полтавастандартметрологія». Проте, відповідач не взяв до уваги декларацію про відповідність та паспорт якості і, відповідно, необґрунтовано застосував до позивача відповідальність у вигляді штрафу за невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано постанови Державної екологічної інспекції Центрального округу від 25 червня 2020 року №05-12/1 на суму 68000,00 грн., №05-12/2 на суму 34000,00 грн. відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» про застосування штрафних санкцій.

Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач на адресу інспекції не надав належним чином завірені копії документів, що дають змогу відстежити походження та якість відповідної продукції, їх подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори), підтверджують якість партії палива кожної марки та чітко визначають, що відповідний паспорт якості палива наданий АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» є чинним та дійсним.

На думку апелянта, оскільки позивачем не забезпечено виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 02.06.2020 №01/06-20 та №02/06-20, тому контролюючим органом правомірно накладено штраф на ТОВ «Лерсен ЛТД».

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що апеляційна скарга є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення, оскільки містить лише формальні посилання та не грунтується на дійсних обставинах справи.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу №06-27/346 від 25 травня 2020 року Державною екологічною інспекцією Центрального округу проведено планову перевірку характеристик продукції Товариства з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» за адресою АЗС: Полтавська область, місто Полтава, вул. Серьогіна 4-Б.

За результатами вказаної перевірки складено Акт перевірки характеристик продукції від 25 травня 2020 року №05-12/06, в якому контролюючим органом зазначені виявлені недоліки та порушення Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року №927 та Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

У зв`язку із виявленням значних порушень, а саме: торгівля паливом ДП-Л-Євро5-В0 «EURO» без документів, що підтверджують походження даної продукції, відповідачем винесено рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 №01/06-20 та рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 року №02/06-20.

Зазначеними рішеннями передбачено усунення невідповідності вимогам Технічного регламенту та шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству.

За результатами повторної перевірки контролюючим органом складено Акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 25 червня 2020 року №05-12/06/1, в якому зазначені виявлені недоліки та порушення Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року №927 та Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції».

Як наслідок, рішенням від 25 червня 2020 року № 01/06 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 №01/06 - 20 встановлено продовжити термін виконання до 10 липня 2020 року.

Також, Державною екологічною інспекцією Центрального округу 25 червня 2020 року складено протокол № 05 - 12/1 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну небезпечність нехарчової продукції», яким встановлено факт невиконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 року №01/06-20 та від 02 червня 2020 року №02/06-20, визначених статтею 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

За результатами розгляду протоколу та акту перевірки характеристик продукції від 22 червня 2020 року №05-12/06/1 винесено постанову від 25 червня 2020 року №05-12/1, якою встановлено, що АЗС «Мотто», що розташована за адресою: вул. Серьогіна 4 Б, м. Полтава, порушено вимоги підпункту 2 пункту 4 статті 44 Закону України «Про ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, щодо усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», постановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» сплатити у 15 - денний строк штраф у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 68000 грн.

Крім того, за результатами розгляду протоколу та акту перевірки характеристик продукції від 22 червня 2020 року №05-12/06/1 винесено постанову від 25 червня 2020 року №05-12/2, якою встановлено, що АЗС «Мотто», що розташована за адресою: вул. Серьогіна 4 Б, м. Полтава, порушено вимоги підпункту 3 пункту 4 статті 44 Закону України «Про ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, щодо усунення формальної невідповідності, передбаченої частини третьої статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», постановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» сплатити у 15 - денний строк штраф у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 34000 грн.

Не погоджуючись із вказаними постанови, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та обов`язків.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у рішеннях про вжиття обмежувальних заходів №01/06-20 та №02/06-20 від 02 червня 2020 року відсутні чіткі вказівки на конкретні дії чи заходи, які повинен був вчинити позивач для усунення виявлених невідповідностей, свідчать про те, що у позивача відсутня об`єктивна можливість виконати зазначені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів у спосіб, який визначив відповідач та невиконання якого стало підставою для накладення штрафу, відтак слід визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу від 25 червня 2020 року №05-12/1 та №05-12/2.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон №2735-VI) державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Частиною першої статті 4 Закону №2735-VI встановлено, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 8 Закону №2735-VI суб`єкти господарювання зобов`язані при здійсненні господарської діяльності ефективно взаємодіяти між собою під час вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цим Законом.

Згідно частини п`ятої статті 10 Закону №2735-VI повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом, законами України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 11 Закону №2735-VI з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Згідно пункту 5 частини першої статті 15 Закону №2735-VI посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та встановлених вимог.

Таким чином, органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки, за наслідками яких мають право застосовувати адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами повторної перевірки контролюючий орган дійшов до висновку про порушення позивачем Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року №927 та Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції».

Відповідно, відповідачем за наслідками проведення такої перевірки 25 червня 2020 року винесено наступні постанови:

1) №05-12/1, якою встановлено, що АЗС «Мотто», що розташована за адресою: вул. Серьогіна 4 Б, м. Полтава, порушено вимоги підпункту 2 пункту 4 статті 44 Закону України «Про ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, щодо усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»;

2) №05-12/2, якою встановлено, що АЗС «Мотто», що розташована за адресою: вул. Серьогіна 4 Б, м. Полтава, порушено вимоги підпункту 3 пункту 4 статті 44 Закону України «Про ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, щодо усунення формальної невідповідності, передбаченої частини третьої статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1069 затверджено Перелік видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд, зокрема Держекоінспекція відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року №927 «Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» здійснює державний ринковий нагляд за автомобільними бензинами, дизельним, судновим та котельним паливом (надалі - Технічний рекламент №927).

Пунктом 5 Технічного регламенту №927 дозволено виготовлення, введення в обіг і обіг палив, які відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з вимогами пункту 7 Технічного регламенту №927 під час роздрібного постачання (реалізації) палива позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах. На вимогу споживача (покупця) продавець повинен надати копію документа про якість (паспорт якості) палива та копію декларації про відповідність.

За змістом додатку 1 до Технічного регламенту №927 позначення автомобільних бензинів включає назву і марку бензину та містить такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літера А, позначення бензину для автомобільних двигунів з примусовим/іскровим запалюванням; друга група - цифрове позначення октанового числа автомобільного бензину (80, 92, 95, 98) за дослідним методом; третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту біоетанолу: Е5, Е7, Е10 (приклад позначення автомобільного бензину з октановим числом 95 екологічного класу Євро4 з вмістом біоетанолу до 7 відсотків: бензин автомобільний А-95-Євро4-Е7). Позначення дизельного палива включає такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літери ДП, позначення дизельного палива для автомобільних дизельних двигунів; друга група - літерне позначення кліматичного періоду: Л (літнє), З (зимове), Арк (арктичне); третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту метилових/етилових естерів жирних кислот: В0 (за їх відсутності), В5, В7 (приклад позначення дизельного палива зимового екологічного класу Євро4 з вмістом метилових/етилових естерів жирних кислот до 7 відсотків: паливо дизельне ДП-З-Євро4-В7).

У відповідності до пункту 8 Технічного регламенту №927, кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива. Документ про якість (паспорт якості) палива - документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів (пункт 3 Технічного регламенту №927).

У свою чергу, пунктом 9 Технічного регламенту №927 визначено, що документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.

Згідно з пунктом 19 Технічного регламенту №927 за результатами проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до цього Технічного регламенту.

Пунктом 20 Технічного регламенту №927 обумовлено, що перед введенням в обіг палив на документ про якість (паспорт якості) палива виробником повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність. Зображення національного знака відповідності повинно відповідати його опису, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року №1599.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива, супроводжуватися декларацією про відповідність продукції Технічному регламенту №927.

Відповідно до пункту 24 Технічного регламенту № 927, правила та методи випробувань, у тому числі відбирання проб, необхідних для виконання вимог цього Технічного регламенту, та проведення оцінки відповідності, встановлюються національними стандартами, перелік яких затверджується і оприлюднюється відповідно до законодавства, а в разі їх відсутності (до прийняття національних стандартів) - нормативними документами.

Відтак, виготовлення паспорту якості, що містить всі передбачені законодавством елементи та складові, на конкретне паливо є обов`язком виробника.

При цьому, частиною сьомою статті 23 Закону №2735-VI визначено перелік документів, що підлягають перевірці, якими є: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Отже, органи ринкового нагляду мають право витребовувати та перевіряти у розповсюджувачів цієї продукції документи, визначені у частині сьомій вжити статті 23 Закону №2735-VI.

У разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність (частини перша та третя статті 29 Закону №2735-VI).

Згідно зі статтею 30 Закону №2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Аналіз вищевикладених норм свідчить про те, що у разі встановлення органом ринкового нагляду невідповідності продукції встановленим вимогам чинного законодавства, такий орган вправі вимагати вжити заходів щодо усунення таких недоліків.

З матеріалів справи вбачається, що з огляду на торгівлю паливом ДП-Л-Євро5-В0 «EURO» без документів, що підтверджують походження даної продукції, відповідачем винесено рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 №01/06-20 та рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 року №02/06-20, в яких зазначено про необхідність вжиття заходів щодо усунення формальної невідповідності шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству.

У свою чергу, Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 19 квітня 2019 року №667 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 травня 2019 року за №540/33511) затверджена форма 8 Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Так, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів повинне містити, зокрема зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання. Можливість усунення порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити позивачу для усунення порушень. Відповідно орган перевірки несе імперативний обов`язок визначити конкретний спосіб усунення порушення. Зазначення конкретних дій у рішенні, які має вчинити суб`єкт господарювання слугує не лише досягненню основних завдань державної політики у сфері забезпечення безпечності нехарчової продукції, а й однакового розуміння норм законодавства з метою його дотримання як суб`єктом господарювання, так і органом ринкового нагляду.

Однак, як вірно зауважено судом першої інстанції, у рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 02 червня 2020 року №01/06-20 та №02/06-20, відповідачем всупереч вказаним вимогам до оформлення таких рішень не визначено конкретних способів усунення виявлених порушень.

У даному випадку, відповідач при винесенні рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 року обмежився вказівкою на загальний порядок усунення виявлених порушень без зазначення конкретних дій чи заходів, які повинен вчинити позивач з метою приведення продукції у відповідність до вимог законодавства.

Слід вказати, що виконання таких дій залежить від суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання, що виключає можливість усунення таких порушень в залежності від правової поведінки лише одного суб`єкта господарювання/розповсюджувача продукції.

Така поведінка відповідача як суб`єкта владних повноважень, уповноваженого виносити розпорядчі акти, що є обов`язковими до виконання учасниками правовідносин та підкріплені санкціями за невиконання, не відповідає критеріям чіткості та визначеності, що в свою чергу ставить суб`єктів, до яких звернутий такий акт в неоднозначне становище і, відповідно, нівелює можливі дії цих суб`єктів, направлені на виконання таких актів.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку про недотримання відповідачем при винесенні рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 року принципів правової визначеності.

У подальшому, рішенням від 25 червня 2020 року №01/06 внесено зміни до рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 року №01/06 - 20, яким встановлено продовжити термін виконання до 10 липня 2020 року.

У той же час, оскаржувані постанови №05-12/1 та №05-12/2 винесені 25 червня 2020 року, тобто до спливу встановленого в рішенні від 25 червня 2020 року №01/06 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 року №01/06 строків для усунення виявлених порушень.

Вказані вище обставини, а також зважаючи, що в рішеннях про вжиття обмежувальних заходів №01/06-20 та №02/06-20 від 02 червня 2020 року відсутні чіткі вказівки на конкретні дії чи заходи, які повинен був вчинити позивач для усунення виявлених невідповідностей, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у позивача була відсутня об`єктивна можливість виконати зазначені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів у спосіб, який визначив відповідач та невиконання якого стало підставою для накладення штрафу.

У даному випадку, позивач як особа, яка реалізує нафтопродукти в роздрібній мережі, не має права самостійно вносити зміни/доповнення/уточнення до паспортів якості, які виробляються виробником, при цьому усунути визначені порушення іншим чином також не має можливості, оскільки діють спеціальні норми законодавства, які визначають правовий режим документів про якість палива.

До того ж, враховуючи, що відповідачем не визначено в чому саме позначення дизельного палива ДП-Л-Євро5-В0«+» на паливно-розподільчому обладнанні не відповідає вимогам Технічного регламенту, наведене також свідчить про об`єктивну неможливість позивачем виконати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №01/06-20 та №02/06-20 від 02 червня 2020 року, що виключає накладення на позивача санкції за його невиконання.

Отже, оскаржувані постанови про накладення штрафу від 25 червня 2020 року №05-12/1 та №05-12/2 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Центрального округу - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук