Справа № 420/11857/21
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/11857/21
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2021 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Одеській області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до стажу позивача, який дає право на пенсію за вислугою років, періоди роботи:

з 28.08.1995 року по 19.03.1996 року на посаді слюсарем з ремонту рухомого складу 3 розряду пункту контрольно-технічного обслуговування вагонів Білгород-Дністровський;

з 19.03.1996 року по 27.06.2013 року на посаді оглядачем ремонтником вагонів 4 розряду пункту контрольно-технічного обслуговування вагонів Білгород-Дністровський;

з 27.06.2013 року по 11.10.2017 року на посаді оглядачем ремонтником вагонів 5 розряду пункту технічного обслуговування вагонів Одеса Застава 1 дільниця Білгород-Дністровський;

з 11.10.2017 року по 08.04.2021 року на посаді оглядачем ремонтником вагонів 6 розряду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Проте ГУ ПФУ в Хмельницькій області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з тим, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 28.08.1995 року по 27.04.2017 року, оскільки посади, на яких працював заявник, не відповідають посадам, зазначеним в постанові КМ України від 12.10.1992 року №583. На думку позивача, пенсійний фонд протиправно не зарахувало періоди роботи з 28.08.1995 року по 27.04.2017 року до пільгового стажу, оскільки затверджений Постановою КМ України №583 Список професій та посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, передбачає посаду оглядача вагонів та оглядача ремонтника вагонів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року було залучено до участі у справі в якості другого відповідача Пенсійний фонд України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 року було залучено до участі у справі в якості другого відповідача ГУ ПФУ в Хмельницькій області.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яке прийняте за результатами розгляду заяви позивача від 09.04.2021 року №1623.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати позивачу до стажу, який дає право на пенсію за вислугою років, період роботи з 28.08.1995 року по 19.03.1996 року на посаді слюсарем з ремонту рухомого складу 3 розряду пункту контрольно-технічного обслуговування вагонів Білгород-Дністровський; з 19.03.1996 року по 27.06.2013 року на посаді оглядачем ремонтником вагонів 4 розряду пункту контрольно-технічного обслуговування вагонів Білгород-Дністровський; з 27.06.2013 року по 11.10.2017 року на посаді оглядачем ремонтником вагонів 5 розряду пункту технічного обслуговування вагонів Одеса Застава 1 дільниця Білгород-Дністровський; з 11.10.2017 року по 08.04.2021 року на посаді оглядачем ремонтником вагонів 6 розряду.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 09.04.2021 року №1623.

Справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Не погоджуючись з таким рішенням, ГУ ПФУ в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, позивач 04.04.1966 року народження, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 .

З копії трудової книжки (а.с.61-72, 118-123) позивача встановлено, що позивач в період з 28.08.1995 року по 19.03.1996 року працював слюсарем з ремонту рухомого складу 3 розряду пункту контрольно-технічного обслуговування вагонів Білгород-Дністровський; з 19.03.1996 року по 27.06.2013 року працював оглядачем-ремонтником вагонів 4 розряду пункту контрольно-технічного обслуговування вагонів Білгород-Дністровський; з 27.06.2013 року по 11.10.2017 року працював оглядачем-ремонтником вагонів 5 розряду пункту технічного обслуговування вагонів Одеса-Застава дільниця Білгород-Дністровський; з 11.10.2017 року по 08.04.2021 року працював оглядачем-ремонтником вагонів 6 розряду.

З довідки №63 від 08.04.2021 року, виданої виробничим підрозділом Служби вагонного господарства «Експлуатаційне вагонне депо Одеса Застава» регіональна філія «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» (а.с.16), вбачається, що на вищевказаних посадах позивач працював повний робочий день та виконував обов`язки слюсаря з ремонту рухомого складу, оглядача ремонтника вагонів за професією, посадою оглядача-ремонтника вагонів, магістральних залізниць, які зайняті на пунктах контрольно-технічного обслуговування вагонів, пунктах технічного обслуговування вагонів, станція 1 класу, що передбачена Списком, код КП 7233, підстава ст.55 «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», Постановою КМ України №583 від 12.10.1992 року.

Також позивачем надано до суду карту умов праці №52 ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Одеська залізниця» (а.с.14-15).

09.04.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії.

Вказана заява зареєстрована за №163.

За результатами розгляду даної заяви ГУ ПФУ в Хмельницькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років позивачу, відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, у рішенні вказано, що страховий стаж позивача складає 37 років 3 місяці та 12 днів, пільговий стаж 7 місяців 13 днів та що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 28.08.1995 року по 27.04.2017 року, оскільки посади, на яких працював заявник не відповідають переліку посад, зазначених у постанові КМ України від 12.10.1992 року №583.

Копії рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які надані до суду позивачем та відповідачами не містять ні дати його прийняття, ні номеру даного рішення.

При цьому, ГУ ПФУ в Хмельницькій області вказано, що датою прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є 16.04.2021 року.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що органом пенсійного фонду, в порушення вимог Порядку №22-1, письмово не було повідомлено заявника про те, які документи необхідно подати додатково, не було самостійно вжито дій щодо встановлення наявності або відсутності підстав для зарахування періоду роботи з 28.08.1995 року по 27.04.2017 року до пільгового стажу позивача, що свідчить про передчасність прийнятого рішення. Крім того, відповідно до Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою КМ України від 12.10.1992 року №583, посади на яких працював позивач у спірний період входять до переліку професій, які дають право на вихід на пенсію відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV) за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п.«а» ст.55 Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788-XII), право на пенсію за вислугу років мають: робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи:

для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Згідно ст.62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до приписів пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМ України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, відповідно до п.20 Порядку №637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Положеннями пункту 1.7 Порядку №22-1 визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Відповідно до п.4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно з п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відповідно до п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення п.1.7 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії позивача та розписка повідомлення до неї не містять відомостей від органу пенсійного фонду про те, що позивачу необхідно додати документи на підтвердження спірних періодів праці.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що орган пенсійного фонду, в порушення вимог Порядку №22-1, письмово не було повідомлено заявника про те, які документи необхідно подати додатково, не було надано позивачу тримісячний строк для надання таких документів, що свідчить про передчасність прийнятого рішення, та не було самостійно вжито дій щодо встановлення наявності або відсутності підстав для зарахування даного періоду роботи до пільгового стажу позивача.

Як вже зазначалося вище, з копії трудової книжки позивача вбачається, що позивач в період з 28.08.1995 року по 19.03.1996 року працював слюсарем з ремонту рухомого складу 3 розряду пункту контрольно-технічного обслуговування вагонів Білгород-Дністровський; з 19.03.1996 року по 27.06.2013 року оглядачем-ремонтником вагонів 4 розряду пункту контрольно-технічного обслуговування вагонів Білгород-Дністровський; з 27.06.2013 року по 11.10.2017 року оглядачем ремонтником вагонів 5 розряду пункту технічного обслуговування вагонів Одеса-Застава дільниця Білгород-Дністровський; з 11.10.2017 року по 08.04.2021 року оглядачем-ремонтником вагонів 6 розряду.

Згідно з позицією, яка викладена Верховним Судом України у постанові від 21.02.2018 року по справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Згідно роз`яснення «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років» №25 від 18.11.1992 року Міністерства соціального забезпечення України, відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» від 12.10.1992 року №583 затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років.

Відповідно до вищезазначеного Списку професії позивача, а саме: слюсаря по ремонту рухомого складу, оглядача-ремонтника вагонів, входять до переліку професій, які дають право на вихід на пенсію відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи наведене, оскільки основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства є трудова книжка, колегія суддів робить висновок, що вищевказані періоди роботи позивача є такими, що надають йому право на отримання пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується наявними записами у копії трудової книжки серії НОМЕР_2 .

Крім того, в Індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 з січня 2010 року по грудень 2020 року (включно) щомісячно зазначено код підстави ЗПЗ055А1, що згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства присвоюється робітникам локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при розгляді заяви позивача про призначення пенсії відповідачем прийнято рішення без врахування усіх обставин, тобто необґрунтовано, а тому рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, вимога позивача про визнання протиправним спірне рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до стажу позивача, який дає право на пенсію за вислугою років, спірні періоди його роботи. Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що враховуючи положення ч.2 ст.245 КАС України, не втручаясь в повноваження суб`єкта публічної влади, для належного та ефективного захисту прав позивача, необхідно вийти за межі позовних вимог шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 09.04.2021 року №1623.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.