Справа № 480/3374/22
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
14 червня 2022 року Справа № 480/3374/22
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Шаповал М.М., розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління Національної поліції в Сумській області до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Національної поліції в Сумській області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою.
Ухвалою суду від 11.05.2022 позовну заяву було залишено без руху з наданням строку позивачу для усунення недоліків позовної заяви, зокрема, позивача було зобов`язано надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2481 грн.
Ухвалою суду від 31.05.2022 клопотання ГУНП в Сумській області про продовження строку залишення позовної заяви без руху задоволено. Продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Станом на 14.06.2022 вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконано.
У той же час, 09.06.2022 позивачем надано до суду клопотання, в якому просить:
- відстрочити сплату з судового збору в розмірі 2481 грн за подання до Сумського окружного адміністративного суду позовної заяви ГУНП в Сумській області до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою у справі № 480/3374/22;
- надати додатковий час для усунення недоліків в частині сплати судового збору за подання позовної заяви ГУНП в Сумській області до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою у справі № 480/3374/22.
Так, позивач зазначає, що ГУНП в Сумській області не має можливості усунути недоліки в частині сплати судового збору з незалежних від нього обставин, а саме у зв`язку із недостатнім фінансуванням видатків для сплати судового збору по КЕКВ 2800 "Інші видатки", що підтверджується копією листа Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Сумській області від 09.06.2022 № 604/29/01-2022.
Перевіривши матеріали позовної заяви, клопотання суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Також, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово або, не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.
Таким чином, положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.
Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстав для відстрочення сплати судового збору позивачем відсутні.
Щодо посилання позивача на недостатнє фінансування видатків для сплати судового збору по КЕКВ 2800 "Інші видатки", як на підставу неможливості сплатити судовий збір за подання даного позову, суд зазначає наступне.
Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800, розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.
За приписами пункту 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, у разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).
Крім іншого, в цьому ж пункті зазначено, що під час складання на плановий бюджетний період розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.
Враховуючи наведене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, щодо порядку виділення коштів для сплати судового збору та погодження сплати тощо не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору. Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
Зважаючи на те, що умови, за наявності яких позивача можливо було б відстрочити сплату судового збору, відсутні, і враховуючи те, що відстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати відповідний збір, підстави для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви відсутні.
Відтак, доводи, якими обґрунтовано клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, не передбачені Законом України "Про судовий збір", як підстави для звільнення від сплати судового збору, що унеможливлює задоволення вказаного клопотання.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку сплати судового збору та вважає за необхідне продовжити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.
Керуючись ст. 121, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Сумській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.
Заяву Головного управління Національної поліції в Сумській області про продовження строку залишення позовної заяви без руху задовольнити.
Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Шаповал