Справа № 200/2071/22
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року Справа№200/2071/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лайтком Продакшн» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайтком Продакшн» (далі ТОВ «Лайтком Продакшн») звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200160/2 від 17.11.2021 року Одеської митниці Держмитслужби України;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200189/2 від 16.12.2021 року Одеської митниці Держмитслужби України;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200190/2 від 16.12.2021 року Одеської митниці Держмитслужби України;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200194/2 від 21.12.2021 року Одеської митниці Держмитслужби України;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2022/000014/2 від 20.01.2022 року Одеської митниці Держмитслужби України;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2022/000009/2 від 19.01.2022 року Одеської митниці Держмитслужби України.

Також просило стягнути з Одеської митниці - відокремленого підрозділу Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 11290,97 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що за наявності всіх документів, які підтверджують заявлену позивачем митну вартість товару, відповідачем неправомірно визначено митну вартість товарів за другорядним резервним методом, що призвело до її завищення загалом на суму 752 731,41 грн.

Вважало посилання відповідача на подання неповних відомостей про митну вартість товару помилковими.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому виклав зміст оскаржених рішень. Вважав, що вони відповідали вимогам законодавства. У рішеннях про коригування митної вартості наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Також зазначав, що товар позивача було випущено у вільний обіг за відповідними митними деклараціями за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України. Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у загальному розмірі 752 731,41 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

Також вважав, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 5000 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для позивача, а стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності та співмірності.

Просив в задоволені позову відмовити.

Судом встановлено, що відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань () видами діяльності ТОВ «Лайтком Продакшн» є наступні за відповідними кодами КВЕД: 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний); 33.17 Ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів; 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання; 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами; 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 46.15 Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами; 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення 46.44 Оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення 46.45 Оптова торгівля парфумними та косметичними товарами; 46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям; 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.22 Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах; 47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах; 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність; 69.10 Діяльність у сфері права; 73.11 Рекламні агентства; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 93.29 Організування інших видів відпочинку та розваг; 01.50 Змішане сільське господарство; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.63 Післяурожайна діяльність; 01.64 Оброблення насіння для відтворення; 02.10 Лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві; 02.20 Лісозаготівлі; 02.30 Збирання дикорослих недеревних продуктів; 02.40 Надання допоміжних послуг у лісовому господарстві; 08.12 Добування піску, гравію, глин і каоліну; 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів; 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; 41.10 Організація будівництва будівель; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 46.22 Оптова торгівля квітами та рослинами; 46.63 Оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва; 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами; 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.10 Складське господарство; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. ; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 81.30 Надання ландшафтних послуг; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет.

Між ТОВ «Лайтком Продакшн» (Україна) як покупцем та RUIAN WANRUN AUTO&MOTORCYCLE PARTS CO.,LTD (Китай) як продавцем укладено контракт від 15.07.2021 року № LP-11.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 контракту продавець продає продукцію, а покупець - приймає та оплачує товари відповідно до умов контракту; найменування, асортимент і кількість товарів на кожну поставку вказуються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту.

Згідно з п. 2.1, п. 2.2, п. 2.3 контракту ціна на товар встановлюється в доларах США і вказується в специфікаціях, які оформлюються на кожну поставку; в ціну товару включається вартість тари, упаковки, маркування, завантаження в транспортний засіб, відповідно до умов поставки FOB Нингбо (КНР) або на інших умовах, зазначених в специфікаціях до цього контракту і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до розд. 5 п. 5.1 контракту продавець постачає товар покупцеві на умовах FOВ Нингбо (КНР) відповідно до умов «Інкотермс-2010» або на інших умовах, зазначених в специфікаціях до цього контракту і є його невід`ємною частиною.

Як зазначено в п. 5.5.6 розд. 5 Контракту при тлумаченні цього контракту мають силу Міжнародні правила тлумачення комерційних термінів «Інкотермс-2010».

Термін «франко-борт» «Інкотермс-2010» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Продавець зобов`язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного продавцем, у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами, в названому порту відвантаження, у спосіб, що відповідає звичаям порту.

Відповідно до п.7.3 контракту тара, в яку упакований товар - разова, безповоротна, входить у вартість товару.

16.09.2021 року в рамках виконання даного контракту між покупцем та продавцем укладено специфікацію №3, в якій обумовлені вартість та кількість товару, на підставі чого продавцем сформований інвойс від 16.09.2021 року № 16/09/21 та покупцю поставлено товар на умовах FOB Нингбо (КНР).

17.11.2021 року декларантом позивача ФОП ОСОБА_1 в інтересах позивача на підставі договору про надання послуг митного брокера №10/08-21 від 10.08.2021 року до ВМО №2 м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці подано МД № UA500500/2021/223364 від 17.11.2021 року. Разом з митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: пакувальний лист №б/н від 16.09.2021 року; рахунок-фактура (інвойс) №LP16/09/21 від 16.09.2021 року; коносамент № WMS21091244В від 22.09.2021 року; автотранспортна накладна № 032974/2 від 15.11.2021 року; декларація про походження товару № LP16/09/21 від 16.09.2021 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 3820 від 23.10.2021 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 3044.2 від 23.10.2021 року; доповнення до зовнішньоекономічного контракту - специфікацію №3 від 16.09.2021 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, подання якого для митного оформлення не супроводжується - № LP-11 від 15.07.2021 року; договір про надання послуг митного брокера №10/08-21 від 10.08.2021 року; договір (контракт) на перевезення № 24.06.2021/836-1ОД від 24.06.2021 року; акт зважування № РК-36597715 від 16.11.2021 року; довіреність №01/05 від 01.05.2021 року; інші некласифіковані документи технічний опис (фото) товару від 17.11.2021 року.

В той же день відповідачем сформовано електронне повідомлення (запит) митного органу про надання додаткових документів, а декларантом повідомлено про неможливість їх подання з проханням прийняти рішення згідно з поданими документами.

17.11.2021 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200160/2 від 17.11.2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00812 від 17.11.2021 року.

В рішенні зазначено наступне обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано: подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) листом ТОВ «Таніт Груп» від 23.10.2021 року № 3044.2 повідомлено про вартість морського перевезення вантажу, водночас в цьому листі повідомлено, що транспортно-експедиторські послуги за межами України не здійснювалися;

3) в інвойсі від 16.09.2021 № LР16/09/21 зазначено, що товар має торгівельну марку ДМ3, але згідно зі специфікацією №3 від 16.09.2021 року товар повинен постачатися з торговою маркою Aurora.

Вказаним рішенням коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом; позивачем додатково сплачені відкориговані платежі; товар випущено у вільний обіг.

Різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом (уповноваженою ним особою), та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, яка додатково сплачена позивачем, становила 64 235,61 грн. Так по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено 64 235,61 грн. ПДВ.

08.10.2021 року в рамках виконання того ж контракту (від 15.07.2021 року № LP-11) між покупцем та продавцем підписано специфікацію №7, в якій обумовлені вартість та кількість товару, на підставі чого продавцем сформований інвойс від 18.10.2021 року № LP 18/10/21 та покупцю поставлено товар на умовах FOB Нингбо (КНР).

16.12.2021 року декларантом позивача ФОП ОСОБА_1 в інтересах позивача на підставі договору про надання послуг митного брокера №10/08-21 від 10.08.2021 року до ВМО №2 м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці подано МД № UA500500/2021/228247 від 16.12.2021 року. Разом з митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: пакувальний лист б/н від 18.10.2021 року; рахунок-фактура (інвойс) LP 18/10/21 від 18.10.2021 року; коносамент № ZJSM21100827В від 27.10.2021 року; автотранспортна накладна № 1076/2 від 15.12.2021 року; декларація про походження товару LP 18/10/21 від 18.10.2021 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 2926 від 08.12.2021 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 972 від 08.12.2021 року; доповнення до зовнішньоекономічного контракту - специфікація № 7 від 08.10.2021 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу подання якого для митного оформлення не супроводжується № LP-11 від 15.07.2021 року; договір про надання послуг митного брокера №10/08-21 від 10.08.2021; договір (контракт) на перевезення №10.09-2021 від 18.10.2021 року; акт зважування № РК-37227960 від 12.12.2021 року; інші некласифіковані документи технічний опис товару від 16.12.2021 року.

В той же день відповідачем сформовано електронне повідомлення (запит) митного органу про надання додаткових документів, а декларантом повідомлено про неможливість їх подання з проханням прийняти рішення згідно з поданими документами.

16.12.2021 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200190/2 від 16.12.2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/000915 від 16.12.2021 року.

В рішенні зазначено наступне обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано: подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. «в» п. 2 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з п. 2.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.07.2021 року № LP-11 витрати на тару та пакування, завантаження на транспортний засіб включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) рахунок на оплату фрахту від 08.12.2021 року № 2926 не містить відомостей щодо укладеного договору про надання послуг та калькуляції витрат із включенням до складових митної вартості товарів.

Вказаним рішенням коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом; позивачем додатково сплачені відкориговані платежі; товар випущено у вільний обіг.

Різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом (уповноваженою ним особою), та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, яка додатково сплачена позивачем, становила 48 044,25 грн. Так, по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено 48 044,25 грн. ПДВ.

17.11.2021 року в рамках виконання того ж контракту (від 15.07.2021 року № LP-11) між покупцем та продавцем підписано специфікацію № 9, в якій обумовлені вартість та кількість товару, на підставі чого продавцем сформований інвойс від 17.11.2021 року № LP17 /11/21 та покупцю поставлено товар на умовах FOB Нингбо (КНР).

19.01.2022 року декларантом позивача ФОП ОСОБА_1 в інтересах позивача на підставі договору про надання послуг митного брокера №10/08-21 від 10.08.2021 року до ВМО №2 м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці подано МД UA500130/2022/001832 від 19.01.2022 року. Разом з митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: пакувальний лист б/н від 17.11.2021 року; рахунок-фактура (інвойс) LP17 /11/21 від 17.11.2021 року; коносамент №WMS21112183B від 26.11.2021 року; навантажувальний документ 20220068 від 06.01.2022 року; декларація про походження товару № LP17 /11/21 від 17.11.2021 року; уніфікована декларація МД-1 50013С№0100379 від 12.01.2022 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 4567 від 23.12.2021 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 4052.2 від 23.12.2021 року; доповнення до зовнішньоекономічного контракту - специфікація № 9 від 17.11.2021 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу подання якого для митного оформлення не супроводжується № LP-11 від 15.07.2021 року; договір про надання послуг митного брокера №10/08-21 від 10.08.2021 року; договір (контракт) на перевезення 24.06.2021/836-1ОД від 24.06.2021 року; акт зважування №85794 від 18.01.2022 року; інші некласифіковані документи технічний опис (фото) товару від 19.01.2022 року.

В той же день відповідачем сформовано електронне повідомлення (запит) митного органу про надання додаткових документів, а декларантом повідомлено про неможливість їх подання з проханням прийняти рішення згідно з поданими документами.

19.01.2022 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2022/000009/2 від 19.01.2022 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2022/000017 від 19.01.2022.

В рішенні зазначено наступне обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано: подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. «в» п. 2 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з п. 2.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.07.2021 року № LP-11 витрати на тару, пакування, маркування, завантаження на транспортний засіб включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо даних складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 року № 65, собівартість перевезень це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. Підпунктом 8 п. 29 даних Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг (транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи, що експедитор згідно з п. 2.2 договору ТЕ № 24.06.2021/836-1ОД від 24.06.2021 року надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортно-експедиційні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо експедитором, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню. У наданому до митного оформлення рахунку на оплату від 23.12.2021 року № 4567 зазначено вартість морського фрахту та не виділено окремо вартість інших складових компонентів, що унеможливлює перевірення наявності витрат на організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України та включення їх до митної вартості. Також, заявлення у довідці про транспортні витрати від 23.12.2021 року № 4052.2, що транспортно-експедиційні послуги за межами території України не надавались, йде у супереч з обов`язками експедитора визначеними п. 2.2 договору ТЕО № 24.06.2021/836-1ОД від 24.06.2021 року.

Вказаним рішенням коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом; позивачем додатково сплачені відкориговані платежі; товар випущено у вільний обіг.

Різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом (уповноваженою ним особою), та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, яка додатково сплачена позивачем, становила 63 997,35 грн. Так по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено 63 997,35 грн. ПДВ.

Між ТОВ «Лайтком Продакшн» (Україна) як покупцем та WENZHOU ZHONGBANG MOTOR VEHICLE CO.,LTD (Китай) як продавцем укладено контракт від 01.07.2021 року № LP-09.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 контракту продавець продає продукцію, а покупець - приймає та оплачує товари відповідно до умов контракту; найменування, асортимент і кількість товарів на кожну поставку вказуються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту.

Згідно з п. 2.1, п. 2.2, п. 2.3 контракту ціна на товар встановлюється в доларах США і вказується в специфікаціях, які оформлюються на кожну поставку; в ціну товару включається вартість тари, упаковки, маркування, завантаження в транспортний засіб, відповідно до умов поставки FOB Нингбо (КНР) або на інших умовах, зазначених в специфікаціях до цього контракту і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до розд. 5 п. 5.1 контракту продавець постачає товар покупцеві на умовах FOВ Нингбо (КНР) відповідно до умов «Інкотермс-2010» або на інших умовах, зазначених в специфікаціях до цього контракту і є його невід`ємною частиною.

Як зазначено в п. 5.5.6 розд. 5 Контракту при тлумаченні цього контракту мають силу Міжнародні правила тлумачення комерційних термінів «Інкотермс-2010».

Термін «франко-борт» «Інкотермс-2010» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Продавець зобов`язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного продавцем, у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами, в названому порту відвантаження, у спосіб, що відповідає звичаям порту.

Відповідно до п.7.3 контракту тара, в яку упакований товар - разова, безповоротна, входить у вартість товару.

20.10.2021 року в рамках виконання даного контракту між покупцем та продавцем укладено специфікацію №4, в якій обумовлені вартість та кількість товару, на підставі чого продавцем сформований інвойс від 06.08.2021 року № 9 та покупцю поставлено товар на умовах FOB Нингбо (КНР).

16.12.2021 року декларантом позивача ФОП ОСОБА_1 в інтересах позивача на підставі договору про надання послуг митного брокера №10/08-21 від 10.08.2021 року до ВМО №2 м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці подано МД № UA500500/2021/228236 від 16.12.2021 року. Разом з митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: пакувальний лист № LP-PL-20102021 від 20.10.2021 року; рахунок-фактура (інвойс) № LP-CI-20102021 від 20.10.2021 року; коносамент № ZJSM21100827А від 27.10.2021 року; автотранспортна накладна №1076/1 від 15.12.2021 року; декларація про походження товару № LP-CI-20102021 від 20.10.2021 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 2926 від 08.12.2021 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 972 від 08.12.2021 року; доповнення до зовнішньоекономічного контракту - специфікація № 4 від 20.10.2021 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, подання якого для митного оформлення не супроводжується, - № LP-09 від 01.07.2021 року; договір про надання послуг митного брокера №10/08-21 від 10.08.2021; договір (контракт) на перевезення №10.09-2021 від 18.10.2021 року; акт зважування № РК-37227960 від 12.12.2021 року; інші некласифіковані документи технічний опис (фото) товару від 16.12.2021 року.

В той же день відповідачем сформовано електронне повідомлення (запит) митного органу про надання додаткових документів, а декларантом повідомлено про неможливість їх подання з проханням прийняти рішення згідно з поданими документами.

16.12.2021 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200189/2 від 16.12.2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/000914 від 16.12.2021 року.

В рішенні зазначено наступне обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано: подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. «в» п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з п.2.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.07.2021 року № LP-09 витрати на тару та пакування, завантаження на транспортний засіб включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) рахунок на оплату фрахту від 08.12.2021 року № 2926 не містить відомостей щодо укладеного договору про надання послуг та калькуляції витрат із включенням до складових митної вартості товарів.

Також в рішенні зазначено, що з огляду на викладене, а також враховуючи спрацювання автоматизованою системою аналізу та управління ризиками відповідних форм митного контролю щодо вжиття заходів з метою перевірки числових значень складових митної вартості товарів, митницею відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту було поставлено вимогу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення. Проте, декларант не скористався правом надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ПІК «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений час до митного оформлення та обсягу партії товарів, є більшим, а саме: щодо товару № 1 за МД від 13.12.2021 року №UА100180/2021/598339 становить 6,28 дол. США/кг нетто та по товару №2 за МД від 11.12.2021 № UА305160/2021/082621 7,15 дол. США/кг нетто.

Вказаним рішенням коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом; позивачем додатково сплачені відкориговані платежі; товар випущено у вільний обіг.

Різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом (уповноваженою ним особою), та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, яка додатково сплачена позивачем, становила 318 813,12 грн. Зокрема по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено 15 005,22 грн. мита та 303 105,54 грн. ПДВ, по товарам код УКТЗЕД - 135,07 грн. мита та 567,29 грн. ПДВ.

Між ТОВ «Лайтком Продакшн» (Україна) як покупцем та MORE CREATION TRADING COMPANY LIMITED (Китай) як продавцем укладено контракт від 15.07.2021 року № LP-01.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 контракту продавець продає продукцію, а покупець - приймає та оплачує товари відповідно до умов контракту; найменування, асортимент і кількість товарів на кожну поставку вказуються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту.

Згідно з п. 2.1, п. 2.2, п. 2.3 контракту ціна на товар встановлюється в доларах США і вказується в специфікаціях, які оформлюються на кожну поставку; в ціну товару включається вартість тари, упаковки, маркування, завантаження в транспортний засіб, відповідно до умов поставки FOB Нингбо (КНР) або на інших умовах, зазначених в специфікаціях до цього контракту і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до розд. 5 п. 5.1 контракту продавець постачає товар покупцеві на умовах FOВ Нингбо (КНР) відповідно до умов «Інкотермс-2010» або на інших умовах, зазначених в специфікаціях до цього контракту і є його невід`ємною частиною.

Як зазначено в п. 5.5.6 розд. 5 Контракту при тлумаченні цього контракту мають силу Міжнародні правила тлумачення комерційних термінів «Інкотермс-2010».

Термін «франко-борт» «Інкотермс-2010» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Продавець зобов`язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного продавцем, у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами, в названому порту відвантаження, у спосіб, що відповідає звичаям порту.

Відповідно до п.7.3 контракту тара, в яку упакований товар - разова, безповоротна, входить у вартість товару.

25.10.2021 року в рамках виконання даного контракту між покупцем та продавцем укладено специфікацію №25, в якій обумовлені вартість та кількість товару, на підставі чого продавцем сформований інвойс від 25.10.2021 року № 25 та покупцю поставлено товар на умовах FOB Нингбо (КНР).

21.12.2021 року декларантом позивача ФОП ОСОБА_1 в інтересах позивача на підставі договору про надання послуг митного брокера №10/08-21 від 10.08.2021 року до ВМО №2 м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці подано МД № UA500500/2021/228817 від 21.12.2021 року. Разом з митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: пакувальний лист № 25 від 25.10.2021 року; рахунок-фактура (інвойс) № 25 від 25.10.2021 року; коносамент № WMS21101437 від 05.11.2021 року; автотранспортна накладна № 3559 від 17.12.2021 року; декларація про походження товару №25 від 25.10.2021 року; митна декларація UA № 500500.2021.228675 від 20.12.2021 року; рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД КТ- UA -2021 від 20.12.2021 року; акт проведення огляду UA 500500.2021.228675 від 20.12.2021 року; картка відмови у прийнятті митної декларації UA 500500/2021/000921 від 20.12.2021 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 4193 від 26.11.2021 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 3559 від 26.11.2021 року доповнення до зовнішньоекономічного контракту - специфікація № 25 від 25.10.2021 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу подання якого для митного оформлення не супроводжується № LP-01 від 15.07.2021 року; договір про надання послуг митного брокера №10/08-21 від 10.08.2021; договір (контракт) на перевезення 24.06./836-1ОД від 24.06.2021 року; акт зважування № РК-37285820 від 15.12.2021 року; довіреність №01/05 від 01.05.2021 року; інші некласифіковані документи технічний опис товару від 21.12.2021 року

В той же день відповідачем сформовано електронне повідомлення (запит) митного органу про надання додаткових документів, а декларантом повідомлено про неможливість їх подання з проханням прийняти рішення згідно з поданими документами.

21.12.2021 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200194/2 від 21.12.2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/000923 від 21.12.2021 року.

В рішенні зазначено наступне обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано: подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. «в» п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з п. 2.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.07.2021 року № LP-01 витрати на тару та пакування, завантаження на транспортний засіб включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) в коносаменті від 05.11.2021 року № WMS21101437 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT», тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Але, до митного не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

3) рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 26.11.2021 року №4193 не містить відомостей щодо укладеного договору про надання послуг та калькуляції витрат із включенням до складових митної вартості товарів.

Вказаним рішенням коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом; позивачем додатково сплачені відкориговані платежі; товар випущено у вільний обіг.

Різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом (уповноваженою ним особою), та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, яка додатково сплачена позивачем, становила 37 951,62 грн. Зокрема, по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено 141,76 грн. мита та 382,73 грн. ПДВ, по товарам код УКТЗЕД - 3737,05 грн. мита та 12611,06 грн. ПДВ, по товарам код УКТЗЕД - 6587,19 грн. мита та 14491,83 грн. ПДВ.

Між ТОВ «Лайтком Продакшн» (Україна) як покупцем та LAIZHOU HENGLI INDUSTRIAL CO., LTD (Китай) як продавцем укладено контракт від 25.08.2021 року № LP-38.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 контракту продавець продає продукцію, а покупець - приймає та оплачує товари відповідно до умов контракту; найменування, асортимент і кількість товарів на кожну поставку вказуються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту.

Згідно з п. 2.1, п. 2.2, п. 2.3 контракту ціна на товар встановлюється в доларах США і вказується в специфікаціях, які оформлюються на кожну поставку; в ціну товару включається вартість тари, упаковки, маркування, завантаження в транспортний засіб, відповідно до умов поставки FOB Нингбо (КНР) або на інших умовах, зазначених в специфікаціях до цього контракту і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до розд. 5 п. 5.1 контракту продавець постачає товар покупцеві на умовах FOВ Нингбо (КНР) відповідно до умов «Інкотермс-2010» або на інших умовах, зазначених в специфікаціях до цього контракту і є його невід`ємною частиною.

Як зазначено в п. 5.5.6 розд. 5 Контракту при тлумаченні цього контракту мають силу Міжнародні правила тлумачення комерційних термінів «Інкотермс-2010».

Термін «франко-борт» «Інкотермс-2010» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Продавець зобов`язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного продавцем, у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами, в названому порту відвантаження, у спосіб, що відповідає звичаям порту.

Відповідно до п.7.3 контракту тара, в яку упакований товар - разова, безповоротна, входить у вартість товару.

01.11.2021 року в рамках виконання даного контракту між покупцем та продавцем укладено специфікацію №3, в якій обумовлені вартість та кількість товару, на підставі чого продавцем сформований інвойс від 01.11.2021 року № HL21-111 та покупцю поставлено товар на умовах FOB Нингбо (КНР).

20.01.2022 року декларантом позивача ФОП ОСОБА_1 в інтересах позивача на підставі договору про надання послуг митного брокера №10/08-21 від 10.08.2021 року до ВМО №2 м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці подано МД № UA500130/2022/001918 від 20.01.2022 року. Разом з митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: пакувальний лист №б/н від 01.11.2021 року; рахунок-фактура (інвойс) №HL21-111 від 01.11.2021 року; коносамент № WMS21111214В від 26.11.2021 року; навантажувальний документ № 20220069 від 06.01.2022 року; сертифікат про походження товару № 21С3706А1307/00006R від 04.12.2021 року; уніфікована декларація МД-1 50013С№0100379 від 12.01.2022 року; банківський платіжний документ №10 від 15.12.2021 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 4562 від 23.12.2021 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару, № 4057.2 від 23.12.2021 року; доповнення до зовнішньоекономічного контракту - специфікація №3 від 01.11.2021 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу подання якого для митного оформлення не супроводжується № LP-38 від 25.08.2021 року; договір про надання послуг митного брокера №10/08-21 від 10.08.2021 року; договір (контракт) на перевезення 24.06.2021/836-1ОД від 24.06.2021 року; інші некласифіковані документи технічний опис (фото) товару від 20.01.2022 року.

В той же день відповідачем сформовано електронне повідомлення (запит) митного органу про надання додаткових документів, а декларантом повідомлено про неможливість їх подання з проханням прийняти рішення згідно з поданими документами.

20.01.2022 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2022/000014/2 від 20.01.2022 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2022/000022 від 20.01.2022 року.

В рішенні зазначено наступне обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано: подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. «в» п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з п. 2.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 25.08.2021 року № LP-38 витрати на тару, пакування, маркування, завантаження на транспортний засіб включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо даних складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 року № 65, собівартість перевезень це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. Підпунктом 8 п. 29 даних Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг (транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи, що експедитор згідно з п. 2.2. договору ТЕ № 24.06.2021/836-1ОД від 24.06.2021, надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортно-експедиційні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо експедитором, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню. У наданому до митного оформлення рахунку на оплату від 23.12.2021 року № 4567 зазначено вартість морського фрахту та не виділено окремо вартість інших складових компонентів, що унеможливлює перевірити наявність витрат на організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України та включення їх до митної вартості. Також, заявлення у довідці про транспортні витрати від 23.12.2021 року № 4052.2, що транспортно-експедиційні послуги за межами території України не надавались, йде у супереч з обов`язками експедитора визначеними п. 2.2 договору ТЕО № 24.06.2021/836-1ОД від 24.06.2021 року.

Вказаним рішенням коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом; позивачем додатково сплачені відкориговані платежі; товар випущено у вільний обіг.

Різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом (уповноваженою ним особою), та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, яка додатково сплачена позивачем, становила 219 689,46 грн. Зокрема, по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено 68 652,96 грн. мита та 151 036.50 грн. ПДВ.

Судом також встановлено, що загальна різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом (повноваженою ним особою), та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом у оскаржених рішеннях, становила 752 731,41 грн.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частиною 1 ст. 51, ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 52 вказаного Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 52 вказаного Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зокрема, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 52 Кодексу визначено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 260 Кодексу якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати митному органу тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 57 цього Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 57 Кодексу застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Кодексу метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 Кодексу у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 Кодексу також визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, Митним кодексом України визначено вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

При цьому згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 58 Кодексу метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 4, 5, 9, 21 ст. 58 Кодексу митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 54 вказаного Кодексу митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Послідовність дій посадових осіб митних органів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 №362.

Згідно з п. 6 та 7 гл. 2 Методичних рекомендацій при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості (далі ДМВ); наявність арифметичних помилок в митній декларації, ДМВ або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Отже, згідно з Митним кодексом України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється в першу чергу за основним методом, тобто, за ціною договору (вартістю операції).

Митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Згідно з ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмові рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Верховний Суд у постанові від 14.05.2019 року в справі №820/2474/16 зазначив, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Верховний Суд також звернув увагу на те, що вимоги законодавства зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані її складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Верховний Суд у постанові від 26.11.2019 року в справі №821/107/16, в якій висловлена аналогічна правова позиція, також зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Суд вважає безпідставними посилання митного органу на необхідність надання декларантом позивача додаткових документів з огляду на наступне.

Доводи відповідача про те, що подані до митного органу документи не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме таких складових митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а також витрат на навантаження оцінюваних товарів, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до пп. «в» п. 1, п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Виходячи з наведених положень Митного кодексу України вартість тари та пакування, а також витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо вони включені до контрактної вартості товару, не повинні додатково декларуватися та підтверджуватися окремо.

Судом встановлено, що згідно з п. 2.2 зовнішньоекономічних договорів (контрактів), які надавалися до митного органу, ціни на товар встановлюються в доларах США - USD ($) - і вказуються в специфікаціях, які оформляються на кожну поставку. Відповідно до п. 2.3 зовнішньоекономічних договорів (контрактів) в ціну товару включається вартість тари, упаковки, маркування, завантаження в транспортний засіб. Відповідно до п. 7.3 контрактів тара, в яку упакований товар, - разова, безповоротна, входить у вартість товару.

Отже, вказані витрати не повинні додатково декларуватися та підтверджуватися окремо.

Крім того, законодавством не передбачено, що умови контракту повинні дублюватися у специфікації, інвойсі або пакувальному листі (як вважав відповідач).

При застосуванні до спірних відносин пп. «в» п. 1, п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України судом враховані правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 21.08.2018 року в справі № 815/4619/17.

Щодо посилань відповідача на те, що рахунок на оплату фрахту, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг не містять відомостей щодо укладеного договору про надання послуг та калькуляції витрат із включенням до складових митної вартості товарів або умов поставки товару, то такі посилання є неприйнятними, оскільки форма таких рахунків законодавством не врегульована. В поданих до митного оформлення рахунках на оплату фрахту вказано унікальний номер контейнеру (цей же номер вказаний у коносаменті), що дає можливим визначити, що відомості про вартість фрахту відносяться саме до відповідної партії товару і митної декларації, незалежно від того надавалося перевезення в рамках договору чи ні.

Щодо доводів відповідача про те, що подані документи не містять відомостей про вартість транспортно-експедиційних послуг, то вони є неприйнятними через надання позивачем рахунків на оплату фрахту та довідок про транспортні витрати, в яких зазначено, що транспортно-експедиторські послуги за межами території України не надавалися.

Згідно ч. 1 ст. 912 Цивільного кодексу України за договором чартеру (фрахтування) одна сторона (фрахтівник) зобов`язується надати другій стороні (фрахтувальникові) за плату всю або частину місткості в одному чи кількох транспортних засобах на один або кілька рейсів для перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти або з іншою метою. Таким чином, за договором чартеру (фрахтування) одна сторона зобов`язується надати іншій стороні за плату всю або частину місткості в одному чи кількох транспортних засобах. Тобто, фактично за договором чартеру (фрахтування) одна сторона надає іншій стороні послуги, пов`язані із перевезенням вантажу, пасажирів, багажу, пошти або з іншою метою.

Вказані в рахунках на оплату від ТОВ «Таніт Груп» надані послуги під назвою «Морський фрахт за межами території України» - це послуги з перевезення в контейнері на кораблі товару позивача, а не транспортно-експедиційні послуги, в розумінні Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», як помилково вважав відповідач.

В довідці про транспортні витрати від 23.10.2021 року № 3044.2 ТОВ «Таніт Груп» повідомило про вартість перевезення вантажу та про те, що транспортно-експедиційні послуги за межами території України не надавалися.

Щодо посилань відповідача в цій частині (в частині транспортно-експедиційних послуг) на пп. 8 п. 29 Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 року № 65.

Пунктом 2 Методичних рекомендацій визначено, що рекомендації можуть застосовуватися для цілей планування, ведення обліку і калькулювання собівартості перевезень вантажів і пасажирів, робіт і послуг, пов`язаних з транспортним процесом, як на транспортних підприємствах, так і на інших підприємствах, що виконують зазначені роботи (послуги), незалежно від форм власності і підпорядкування, але з врахуванням технологічних і організаційних особливостей кожного підприємства. Конкретний перелік і склад статей калькулювання собівартості перевезень визначається підприємством.

Згідно з п. 8 Методичних рекомендацій метою обліку витрат і визначення собівартості перевезень (робіт, послуг) є своєчасне, повне та достовірне визначення фактичних витрат на їх виконання, обчислення фактичної собівартості окремих видів перевезень (робіт, послуг), здійснення контролю за використанням матеріальних, трудових та грошових ресурсів. Дані обліку витрат використовуються для оцінки фінансово-господарської діяльності підприємств та їх структурних підрозділів, визначення фактичної ефективності проведених організаційно-технічних заходів, виявлення резервів скорочення витрат, виконання аналітичних розрахунків.

Застосування Методичних рекомендацій для цілей визначення митної вартості товарів законодавством не передбачено.

Вказані Методичні рекомендації не зареєстровані в Міністерстві юстиції України як нормативно-правовий акт, і, відповідно, не носять обов`язковий характер, з огляду на що посилання відповідача на них є неприйнятними.

Разом з тим, як вже зазначалося відповідно до наданих позивачу експедитором документів (довідки про транспортні витрати, рахунку на транспортно-експедиційні послуги) транспортно-експедиційні послуги за межами України експедитором не надавалися.

Вказані документи подавалися декларантом позивача до митного органу, однак їм надана помилкова оцінка.

При вирішенні справи в цій частині судом врахована правова позиція Верховного Суду, що викладена в постановах від 07.05.2020 року в справі №400/2922/18, від 03.02.2021 року в справі № 810/4441/16, де Суд зазначив, що оскільки Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Посилання відповідача на те, що ненадання транспортно-експедиційних послуг за межами України суперечить обов`язкам експедитора, що визначені п. 2.2 договору ТЕО № 24.06.2021/836-1ОД від 24.06.2021 року, є неприйнятними, оскільки це лише свідчить про неналежне виконання умов договору з боку експедитора, і не може впливати на обрання методу визначення митної вартості товарів.

Щодо посилань відповідача на те, що в коносаменті від 05.11.2021 року № WMS21101437 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT Collect», то відповідач помилково вважав, що такі умови означають те, що фрахт сплачено.

Так, наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 13.12.2004 року № 1098 затверджені Правила оформлення вантажних перевізних документів на перевезення морським транспортом» (наказ зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.12.2004 року за № 1657/10256).

Відповідно до додатку 8 до цих Правил:

- визначення «FREIGHT Collect» має переклад: «FREIGHT» - це фрахт, «Collect» - це стягнути, тобто фрахт стягнути.

- визначення «FREIGHT Prepaid» має переклад: «FREIGHT» - це фрахт, «Prepaid» - це сплачено, тобто фрахт сплачено.

FREIGHT Collect (переклад с англ. «фрахт взимати») тобто, фрахт підлягає оплаті вантажоотримувачем в порту призначення. Така відмітка в транспортному документі (коносаменті) вказує на те, що вартість фрахту ще не оплачена та повинна «взиватися» по прибуттю вантажу в порт призначення. (як пояснив позивач, морські агенти в таких випадках звичайно кажуть: «фрахт на коллекте»).

FREIGHT Prepaid (переклад с англ. «фрахт сплачений зазделегідь») - фрахт сплачений в порту завантаження, здійснена попередня оплата фрахта. Така відмітка в транспортному документі (коносаменті) вказує на те, що вартість фрахту вже сплачена в порту завантаження.

Отже, умови оплати фрахту «FREIGHT Collect», що визначені в коносаменті, зобов`язують позивача здійснити оплату в майбутньому, в порту призначення вантажу.

Неприйнятними є і посилання відповідача на розбіжність між інвойсом від 16.09.2021 року № LР16/09/21 та специфікацією від 16.09.2021 року №3 в частині зазначення торгівельної марки. Так, вказані розбіжності жодним чином не впливають на числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості, а тому не мають вплив на правильність визначення позивачем митної вартості (ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України).

При вирішенні справи судом також врахована правова позиція Верховного Суду, що викладена в постанові від 25.02.2020 року у справі № 260/718/19, де Суд зазначив, що «спрацювання системи управління ризиками АСАУР є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. …. рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.».

Крім того Верховний Суд у цій же справі звернув увагу на те, що, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Частиною 2 ст. 53 Митний кодекс України передбачено обов`язків вичерпний перелік документів, і він позивачем наданий.

Частини 3 та 4 ст. 53 Митного кодексу України, на яку посилався митний орган через недостатність, на його думку, цих документів, містить диспозитивну норму, згідно з якою інші документи подаються «за наявності». При цьому наявність / відсутність цих документів не залежить від волі декларанта, адже частіше це обумовлено їх відсутністю у декларанта через ненадання йому цих документів постачальником товару. Отже, ненадання з таких підстав до митного оформлення необов`язкових документів, що подаються «за наявності» (за умови надання всіх належно оформлених обов`язкових документів), не може бути підставою для настання для декларанта негативних наслідків у вигляді коригування митної вартості із застосуванням такого методу, що призвів до збільшення митної вартості товару та, відповідно, до додаткової сплати ним митних платежів.

Посилання представника відповідача на обставини, які не відображені в оскаржуваних рішеннях, є неприйнятними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем надані належні докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його вимоги. Надані позивачем до митного оформлення товару документи не містять суперечностей та ознак підробки, а містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Митним органом як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність винесення оскаржених рішень про коригування митної вартості товарів.

Прийняття митним органом рішень про визначення митної вартості порушувало права та законні інтереси позивача.

З огляду на наведене прийняті митним органом щодо позивача рішення про коригування митної вартості товарів не можна вважати законними і обґрунтованим, у зв`язку з чим вони підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, яка регулює питання розподілу судових витрат, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 132 цього Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 132 цього Кодексу визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 вказаного Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь судовий бір в сумі 11290,97 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 134 вказаного Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що Кодекс адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15.12.2017 року, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

При цьому відповідно до ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 6 та 7 ст. 134 Кодексу у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Європейський суд з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказаний правовий висновок викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Відповідно до договору від 30.07.2021 року № 53 про надання правової допомоги, додаткової угоди від 21.01.2022 року № 11 до вказаного договору, акту приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги від 30.07.2021 року № 53 (акт від 28.01.2022 року, який містить детальний опис наданих послуг та витрат на професійну правничу допомогу), позивачу надані адвокатські послуги на суму 5000 грн.

Вказані адвокатські послуги оплачені відповідним платіжним дорученням (від 02.02.2022 року № 271).

Суд не вправі надавати оцінку умовам договору (зокрема вартості наданих адвокатом послуг), що погоджені сторонами договору.

Оскільки, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджено належними та допустимими доказами, такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим та співмірним зі складністю справи (інше відповідачем не доведено), тому на них поширюється правило щодо розподілу судових витрат.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому судові витрати, які оплачені позивачем в загальній сумі 16290,97 грн. (судовий збір 11290,97 грн. + судові витрати на професійну правничу допомогу 5000 грн. = 16290,97 грн.), підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Лайтком Продакшн» (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Митрополитська, 4, офіс, 2, ) до Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-а, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200160/2 від 17.11.2021 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200189/2 від 16.12.2021 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200190/2 від 16.12.2021 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/200194/2 від 21.12.2021 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500130/2022/000014/2 від 20.01.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500130/2022/000009/2 від 19.01.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-а, код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лайтком Продакшн» (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Митрополитська, 4, офіс, 2, ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 16290,97 грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 16 червня 2022 року.

Суддя Т.В. Логойда