Справа № 0240/3755/18-а
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року

м. Київ

справа № 0240/3755/18-а

провадження № К/9901/25123/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.04.2019 (головуючий суддя Томчук А.В.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Сушка О.О., суддів Смілянця Е.С., Залімського І.Г.)

у справі №0240/3755/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивачу під час її перерахунку з 80% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років позивачу в розмірі 80 % від відповідних сум грошового забезпечення; визнати протиправними дії відповідача, які полягають у зменшенні розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 01.01.2018 лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018; зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію з 01.01.2018 у розмірі з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018;

- зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачу суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 однією сумою; визнати протиправними дії відповідача щодо проведення на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) перерахунку позивачу пенсії з 01.01.2018 без врахування раніше сплачуваних до перерахунку пенсій додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за умови режимних обмежень, надбавки за особливо важливі завдання та премії;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати позивачу з 01.01.2018 пенсію з врахуванням раніше сплачуваних до перерахунку пенсій додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за умови режимних обмежень, надбавки за особливо важливі завдання та премії.

2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.04.2019, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2019, позов задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачу основного розміру пенсії за вислугу років з 80% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку; зобов`язано відповідача здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії позивачу виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

3. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення в частині, якою у задоволенні позову відмовлено, та постановити у зазначеній частині нове рішення про задоволення позову.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена йому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

5. Відповідно до Постанови №103 управлінням Пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.01.2018. Однак, пенсію перераховано виходячи з 70% грошового забезпечення, а не 80% як було встановлено при її призначенні.

6. Крім того, після проведеного перерахунку пенсії з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, пенсія була обчислена з розміру 70 % грошового забезпечення, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком пенсії по пенсійній справі №ХЛ61641-Міноборони.

7. Підсумок пенсії (з надбавками) - 6869,01 грн. Відповідно до вказаного розрахунку підвищення складає 4834 грн., з них виплачується з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення 2417 грн., з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення 3625,5 грн., з 01.01.2020 100% від підвищення 4834 грн.

8. Зазначені дії відповідача, як стверджує позивач, призводять до отримання ним пенсії у неналежному розмірі. Зазначене у сукупності стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Задовольняючи позов частково, суди зазначили, що положення ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ), якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70 відсотків від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014. Призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Відтак, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

10. Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог щодо поетапної виплати пенсії, суди зазначили, що відповідач при проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу не мав правових підстав не врахувати та не застосовувати до спірних правовідносин положення норм ст. 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанови №103 та у інший спосіб здійснювати виплату перерахованої пенсії.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11. У касаційній скарзі позивач зазначає про часткову помилковість висновків судів попередніх інстанцій. На думку скаржника, відповідач в порушення норм Конституції України допустив зниження вже призначеної позивачу пенсії. Наголошує, що нормами Закону №2262, відповідно до якого він отримує пенсію, не передбачено жодних обмежень у виплаті пенсії та/або поетапної виплати пенсії. Скаржник зауважує, що під час вирішення цього спору судам слід було врахувати судові рішення у справі № 826/3858/18 (про скасування окремих положень Постанови №103).

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

13. Позивач просить касаційний суд скасувати судові рішення лише в частині, якою у задоволенні позову відмовлено, а тому в межах розгляду цієї касаційної скарги оцінці касаційним судом підлягають лише висновки судів попередніх інстанцій щодо того, чи розповсюджується на спірні правовідносини дія пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103.

14. Верховний Суд вже розглядав справи з подібними правовідносинами.

15. Так, у постанові Верховного Суду від 09.04.2020 (справа №640/19928/18) суд дійшов таких правових висновків.

«щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ПФУ щодо виплати позивачу лише 50 % суми підвищення пенсії та зобов`язання ГУ ПФУ виплачувати йому 100 % суми підвищення пенсії, перерахованої згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, постановою №704 та постановою № 103, починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, поетапність виплат підвищення перерахованої пенсії було передбачено пунктом 2 постанови №103, відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 %; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 %; з 01.01.2020 - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, серед іншого вказав на те, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Відтак із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020.

Разом з тим, скасування з 05.03.2019 в судовому порядку пункту 2 постанови №103 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні норми постанови №103 були діючими.

З урахуванням наведеного, правильними є висновки судів попередніх інстанцій в тому числі в частині відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ПФУ щодо виплати йому лише 50 % суми підвищення пенсії та зобов`язання ГУ ПФУ виплачувати йому 100 % суми підвищення пенсії, перерахованої згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, постановою №704 та постановою № 103, починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою, оскільки на момент перерахунку пенсії позивачу у березні 2018 року пенсійний орган керувався ще чинними положеннями постанови №103, а підставою звернення позивача до суду з даним позовом були, на його думку, незаконні дії відповідача щодо виплати 50% суми підвищення пенсії».

16. Застосовуючи цей висновок до обставин цієї справи, Суд звертає увагу на те, що правовідносини у цій справі цілком тотожні справі №640/19928/18, висновок Верховного Суду у якій процитований вище.

17. В межах спірних правовідносин позивач, серед іншого, теж оскаржив до суду дії Пенсійного органу, вчинені в березні 2018 року на виконання чинної на той час постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103.

18. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів попередніх інстанцій. Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують.

19. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

20. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 350, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.04.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2019 у справі №0240/3755/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб