Справа № 380/7444/22
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/7444/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просить:

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, виплату та в подальшому виплачувати пенсію за вислугу років позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.12.2019 у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум та без обмеження граничного розміру.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 80% від суми грошового забезпечення. Протиправна поведінка пенсійного органу при перерахунку його пенсії призвела до оскарження такої в судовому порядку. Право на отримання пенсії, виходячи з розміру 80% суми грошового забезпечення підтверджено рішенням суду від 22.11.2018 у справі №1340/4856/18. Рішенням суду від 22.09.2021 у справі 380/11146/21 зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки, виготовленої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2699 від 16.06.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та здійснити її виплату, з урахуванням раніше проведених виплат. Саме при проведенні перерахунку пенсії на виконання судового рішення від 22.09.2021 у справі 380/11146/21 на підставі довідки №22/6-2699 від 16.06.2021 відповідачем протиправно повторно застосовано визначення основного розміру пенсії у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення. Для відновлення порушеного права звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою від 16.05.2022 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується.

Відповідачем копію ухвали від 16.05.2022 отримано 01.06.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

У відповідності до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного суду України (далі - КАС України) неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 призначено довічно пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 80% грошового забезпечення.

ГУ ПФУ у Львівській області на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» проведено перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.01.2016.

При здійсненні такого перерахунку основний розмір пенсії позивача, починаючи з 01.01.2016, розраховано виходячи з 70% грошового забезпечення.

ОСОБА_1 оскаржив до суду зменшення ГУ ПФУ у Львівській області основного розміру пенсії у відсотковому значенні.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 у справі №1340/4856/18, яке набрало законної сили 01.03.2019, позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Львівській області задоволено повністю та зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок, виплату та в подальшому виплачувати пенсію відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та довідки від 20.03.2018 № 91-03004 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу ОВС чинними за січень 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру.

Вказане рішення розміщено на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: https://reestr.court.gov.ua/Review/78020911.

На виконання судового рішення від 22.11.2018 у справі №1340/4856/18 ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок основного розміру пенсії позивача, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення.

Відмова ГУ ПФУ у Львівській області у проведенні перерахунку пенсії відповідно до довідок, виготовлених Департаментом персоналу МВС України №22/6-2699 від 16.06.2021 та ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» МВС України №216 від 14.05.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, зумовила повторне звернення позивача до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі №380/11146/21, яке набрало законної сили 25.10.2021, визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області в частині не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідок, виготовлених Департаментом персоналу МВС України №22/6-2699 від 16.06.2021 та ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» МВС України №216 від 14.05.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки, виготовленої Департаментом персоналу МВС України №22/6-2699 від 16.06.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та здійснити її виплату, з урахуванням раніше проведених виплат.

Вказане рішення розміщено на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: https://reestr.court.gov.ua/Review/99827487.

На виконання рішення суду від 22.09.2021 у справі №380/11146/21 ГУ ПФУ у Львівській області 01.12.2019 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до довідки від 16.06.2021 №22/6/2691, що підтверджується повідомленням про перерахунок пенсії від 04.01.2022 та листом відповідача від 04.01.2022 №13000-5203-8/434.

Відповідно до повідомлення про перерахунок пенсії від 01.04.2022, при проведенні такого перерахунку ГУ ПФУ у Львівській області зменшило основний розмір пенсії ОСОБА_2 з 80% до 70% розміру грошового забезпечення та обмежило її максимальним розміром.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 21.01.2022 про перерахунок пенсії з 01.12.2019, виходячи із 80% розміру грошового забезпечення на підставі довідки від 16.06.2021 №22/6/2691.

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 16.02.2022 №2752-1065/М-52/8-1300/22 відмовило у перерахунку пенсії у розмірі 80% сум грошового забезпечення та повідомило, що пенсія позивача перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач, вважаючи протиправним зменшення основного розміру пенсії з 80% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення та обмеження її максимальний розміром на підставі оновленої довідки, звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як визначено статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII), суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 13 Закону № 1402-VIII розкриває суть такої конституційної засади судочинства як обов`язковість судових рішень, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до положень статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон №3668-VI) та «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VII (далі - Закон №1166-VII) внесено зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Верховний Суд в рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 зазначив, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII.

Судом встановлено, що звернення до суду з даним позовом зумовлено протиправною поведінкою ГУ ПФУ у Львівській області, яка полягає у ігноруванні відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивачу на підставі оновленої довідки на виконання судового рішення від 22.09.2021 у справі №380/11146/21, судового рішення від 22.11.2018 у справі №1340/4856/18, яким встановлено наявність у позивача права на основний розмір пенсії в розмірі 80 % грошового забезпечення та відсутність підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується при призначенні пенсії.

Як встановлено судом у судовому рішенні від 22.11.2018, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислюється при її призначенні, відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи вказану норму, право позивача на основний розмір пенсії в розмірі 80% грошового забезпечення, підтверджене судовим рішенням від 22.11.2018 у справі №1340/4856/18, яке набрало законної сили, має преюдиційне значення та не є предметом доказування при розгляді даної справи.

Судове рішення від 22.11.2018 у справі №1340/4856/18 є обов`язковим для виконання та врахування відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позивача не тільки на підставі довідки від 16.06.2021 №22/6-2699 на виконання рішення суду від 22.09.2021 у справі №380/11146/21, а й будь-якого перерахунку в майбутньому.

Поведінка ГУ ПФУ у Львівській області при проведенні перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки від 16.06.2021 №22/6-2699 без урахування судового рішення від 22.11.2018 у справі №1340/4856/18 між цими сторонами у аналогічних правовідносинах нівелює таку конституційну засаду судочинства як обов`язковість судового рішення, закріплену статтею 129-1 Конституції України та суперечить вимогам статті 13 Закону №1402-VIII, статей 14 та 370 КАС України.

Вказане в сукупності зумовлює висновок суду про протиправність дій відповідача щодо обмеження основного розміру пенсії 80% грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 на підставі довідки від 16.06.2021 №22/6-2699 на виконання рішення суду від 22.09.2021 у справі №380/11146/21.

Щодо обмеження відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивача максимальним (граничним) розміром, суд зазначає таке.

Статтею 10 Закону № 2262-XII визначено, що призначення і виплата пенсій, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 (далі - Закон №848-VIII) статтю 43 Закону №2262-XII доповнено частиною сьомою, відповідно до якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення №7-рп/2016 частина сьома статті 43 Закону №2262-XII втратила чинність з дня ухвалення КСУ цього Рішення.

Враховуючи викладене, з 20.12.2016 частина сьома статті 43 Закону №2262-XII є нечинною.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 (далі - Закон №1774-VIII), який відповідно до «Прикінцевих положень» цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-XII слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-VIII, з урахуванням Рішення №7-рп/2016, дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Наведене означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Тобто, внесені Законом №1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Таким чином, з 20.12.2016 (Рішення КСУ №7-рп/2016) обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним та відповідно є протиправними дії відповідача щодо такого обмеження призначеної позивачу пенсії.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин, тому саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень статті 2 Закону №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону №2262-XII.

Застосування положень Закону №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично суперечить висновкам Рішення КСУ №7-рп/2016, яким встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону №3668-VI по відношенню до осіб, щодо яких положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, які у встановленому порядку неконституційними не визнано.

Саме така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2020 у справі №813/678/18 та 09.02.2021 у справі №640/2500/18.

Ураховуючи викладене в сукупності, у позивача були обґрунтовані правомірні очікування щодо перерахунку відповідачем на підставі довідки від 20.08.2020 №62/21-494-17 основного розміру пенсії у відсотковому значенні 80% сум грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром.

Поведінка відповідача при перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 16.06.2021 №22/6-2699 із зменшенням основного розміру з 80% до 70% грошового забезпечення та з обмеженням максимального розміру порушує право позивача на отримання пенсії у визначеному чинним пенсійним законодавством розмірі.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач вказаного обов`язку не виконав.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 висловив правову позицію про те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Сформована судова практика у справах за позовами пенсіонерів з числа колишніх працівників органів внутрішніх справ до ГУ ПФУ у Львівській області з приводу перерахунку пенсій свідчить про довільне тлумачення пенсійним органом вимог законодавства і ігнорування судових рішень, що призводить до неодноразових оскаржень тою самою особою таких дій.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка призвела до звернення позивача з даним позовом, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ у Львівській області допустило бездіяльність, яка не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах, тому позов підлягає до задоволення шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, визначених у довідці, виданої Департаментом персоналу МВС України №22/6-2699 від 16.06.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , та без обмеження пенсії максимальним розміром, та здійснити її виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо вимог в частині «виплачувати пенсію», суд зазначає таке.

Судовим рішенням у даній справі встановлено наявність у позивача права на перерахунок пенсії з 01.12.2019 у розмірі 80% сум грошового забезпечення, визначених у довідці, виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2699 від 16.06.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та без обмеження пенсії максимальним розміром.

Однак відповідачем не проведено перерахунку пенсії на виконання цього рішення, тому відсутні підстави вважати про порушення при такому перерахунку права позивача на пенсію.

Системний аналіз частини першої статті 2 пункту 1 і 2 частини першої статті 4 КАС України свідчить, що останній не передбачає захисту адміністративним судом прав та інтересів громадян на майбутнє, якщо на день розгляду справи вони ще не порушені і спору з цього приводу не виникло.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позовної вимоги в згаданій частині слід відмовити як передчасної.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 992 грн 40 к., сплаченого за квитанцією №37677405 від 11.05.2022.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) про зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) перерахувати з 01.12.2019 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію, виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, визначених у довідці Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2699 від 16.06.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , без обмеження пенсії максимальним розміром та здійснити її виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 к. судових витрат у вигляді судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома