Справа № 932/2855/22
Суддя: Куцевол В. В.
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 932/2855/22
Провадження № 2а/932/109/22
13 червня 2022 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:
головуючого судді - Куцевола В.В.
при секретарі - Рибалці В.І.
представника позивача Куцугуб О.Ю.
відповідача ОСОБА_1
перекладача Родіонової Т.О.
розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянина російської федерації, -
03.06.2021 року Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернулось до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 , з вимогами про примусове видворення його за межі України.
Підставами для задоволення позову вказано наступне. Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином російської федерації та документований паспортом російської федерації НОМЕР_1 виданим 21.06.2006 МВД м. Ухти Республіки Комі. Він прибув на територію України у 2009 році за внутрішнім паспортом громадянина російської федерації до свого батька по безвізовому режиму, а отже вважався іноземцем який прибув на територію України на підставі ч.16 ст. 4 Закону та відповідно до пп.2 п.2 Порядку мав право перебувати на території України не більше 90 днів протягом 180 днів. З 2009 року відповідач територію України не полишав, до органів міграційної служби України для оформлення свого законного перебування на території України не звертався чим порушив Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
28.04.2022 співробітниками ВП№3 ГУНП в Дніпропетровській області відповідача доставлено до приміщення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. В результаті перевірки документів встановлено, що відповідач перевищив відповідний термін перебування на території України та ухилявся від виїзду з України, із клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України не звертався.
Ураховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання положень ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати його покинути територію України у термін до 27.05.2022 року. Відповідачу було повідомлено щодо прийнятого рішення про примусове повернення, взято зобов`язання не пізніше 27.05.2022 року залишити територію України та ознайомлено з вимогами ст.30 вказаного Закону, щодо примусового видворення у разі ухилення від виїзду за межі території України у визначений строк, про що свідчать відповідні підписи відповідача у рішенні № 37 про примусове повернення. Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що відповідач, до теперішнього часу не виконав без поважних причин рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, що є підставою для звернення з позовом про примусове видворення з України іноземця.
Ухвалою суду від 03.06.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції, проведення якої доручено Миколаївському пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.
У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та прохала їх задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви.
Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що прибув на територію України до свого батька у 2009 році, однак через відсутність коштів не мав можливості виїхати у дев`яностоденний строк. Після отримання рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 28.04.2022 року № 37, не мав можливості покинути територію України через втрату паспорта та відсутність коштів.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи у межах наданих суду доказів, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином російської федерації, документований паспортом громадянина російської федерації № НОМЕР_1 .
Згідно пояснень ОСОБА_1 наданих у судовому засіданні, він у 2009 році прибув на територію України за внутрішнім паспортом громадянина російської федерації до свого батька по безвізовому режиму.
Згідно відомостей з інформаційно-телекомунікаційної системи, щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, ОСОБА_1 у період з 09.06.2017 року по 09.06.2022 року державний кордон не перетинав.
28.04.2022 року співробітниками ВП№3 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 доставлено до приміщення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.
У результаті перевірки документів встановлено, що він перевищив відповідний термін перебування на території України та ухилявся від виїзду з України, із клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України не звертався.
28.04.2022 року ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийнято рішення № 37 про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни на тій підстави, що він перевищив термін перебування та ухилявся від виїзду з території України. Цим рішенням зобов`язано відповідача залишити територію держави у строк до 27.05.2022 року. Того ж дня, відповідач отримав копію цього рішення.
Порядок регулювання суспільних відносин у сфері примусового повернення чи примусового видворення іноземця або осіб без громадянства за межі території України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави. Відповідно вимог до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Згідно із вимогами до ч. 8 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Відповідно до вимог ч. 8 ст. 26 цього Закону, примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".
Відповідачем доказів визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, суду не надано. Крім того, у справі відсутні докази, які би свідчили, що відповідач залишав країну свого національного походження у зв`язку з побоюванням стати жертвою переслідувань в розумінні ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
Згідно до ч. 14 ст. 4 вищевказаного Закону, іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій-тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.
Відповідно до пп.2 п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою КМУ від 15.02.2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.
Як встановлено судом із пояснень ОСОБА_1 , він прибув на територію України у 2009 році за внутрішнім паспортом громадянина російської федерації по безвізовому режиму.
У строк встановлений законодавством 90 днів, він повинен був виїхати за межі України, однак територію України не покинув та залишився на території України нелегально.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Згідно із вимогами ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв. З метою контролю за виконанням іноземцем та особою без громадянства рішення про примусове повернення службові особи органу охорони державного кордону чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, можуть супроводжувати такого іноземця та особу без громадянства по території України. У разі прийняття рішення про примусове повернення в паспортному документі іноземця або особи без громадянства скасовується віза і вилучаються документи, що підтверджують законні підстави перебування в Україні.
Частиною 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Відповідачем 28.04.2022 року було отримано рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області № 37 про примусове повернення до країни походження або третьої країни у строк до 27.05.2022 року. Однак від виконання вказаного рішення відповідач ухилився, за межі території України не виїхав.
Оскільки відповідач не залишив територію України, він порушив вимоги чинного законодавства України, дотримання яких є його обов`язком в силу ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», через що позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 288 КАС України, судовий збір за подання до суду позовних заяв з приводу примусового повернення за межі України іноземців, не справляється.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 143, 243-246, 250-251, 288, 293, 295 КАС України, -
Примусово видворити за межі України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Куцевол