Справа № 160/26713/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/26713/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року (суддя Горбалінський В.В.) по справі №160/26713/21 за позовом Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и В:

Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 19.07.2019 року, яким до підприємства застосовані штрафні санкції за порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що несвоєчасність сплати узгоджених податкових зобов`язань пов`язано не з неправомірними діями чи бездіяльністю підприємства, а з відсутністю обігових коштів з огляду на наявність заборгованості споживачів перед підприємством та з необхідністю направлення обігових коштів на підтримання діяльності підприємства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року позов задоволено.

Підставами для задоволення позову судом першої інстанції визначено те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом за результатом проведення камеральної перевірки до предмету якої, за позицією суду першої інстанції, не віднесено перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

З цих підстав судом першої інстанції зроблено висновок про те, що відповідач, здійснюючи дослідження питань своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, вийшов за межі предмету камеральної перевірки, у зв`язку з чим акт такої перевірки є доказом, здобутим з порушенням Закону, що призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Відповідно, прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення не є правомірними.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом першої

інстанції помилково застосовано положення п.75.1 ст.75 ПК України, якими визначався предмет камеральної перевірки, в редакції, що діяли до 01.01.2017. У спірному випадку камеральну перевірку було проведено після внесених до ПК України змін, що стосувалися предмету камеральної перевірки та які визначали те, що до предмету камеральної перевірки віднесено питання щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позиція позивача фактично полягає у тому, що фінансові санкції за податкове правопорушення можуть бути застосовані до платника за наявності його вини у вчиненні такого правопорушення. У спірному випадку порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань пов`язано не з неправомірними діями чи бездіяльністю підприємства, а з відсутністю обігових коштів з огляду на наявність заборгованості споживачів перед підприємством та з необхідністю направлення обігових коштів на підтримання діяльності підприємства.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що на підставі п.п.19'.1.1, п.п. 19'.1.2 п. 19'.1 ст. 19, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І Податкового кодексу України (далі - Кодекс), у порядку визначеному п. 57.1 ст. 57, п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 та ст.76 розділу 11 Кодексу головним державним ревізором-інспектором відділу місцевих податків і зборів, екологічного податку та рентної плати Кам`янського управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області Жидко Мариною Василівною, в приміщенні Кам`янського управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» з питання порушення термінів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води за IV квартал 2017 року та І квартал 2018 року.

За результатами камеральної перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області України складено Акт № 35511/04-36-55-43-09/34621490 від 26.06.2019 року про результати камеральної перевірки КП ДОР «Аульський водовід» () з питань порушення терміну сплати рентної плати за спеціальне використання води.

У висновках камеральної перевірки зазначено про порушення КП ДОР «Аульський водовід» термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води».

На підставі акту № 35511/04-36-55-43-09/34621490 про результати камеральної перевірки КП ДОР «Аульський водовід», Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 19.07.2019 року, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 282 156,95 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Згідно із абз.1 пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України (в редакції до 01.01.2017, на яку послався суд першої інстанції) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

У свою чергу абз.2 пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України ( в редакції Закону №1797-VIII від 21.12.2016р.) визначено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Отже з аналізу положень наведених норм, можливо дійти висновку про те, що на момент проведення перевірки у спірному випадку предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій, можуть бути і інші питання такі як своєчасність реєстрації податкових накладних та своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Таким чином, суд першої інстанції послався на положення норм права та відповідні правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які не стосуються спірних відносин, оскільки редакцію пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України було змінено та зміни набрали чинності з 01.01.2017.

У спірному випадку камеральною перевіркою встановлено, що платник порушує терміни сплати узгоджених податкових зобов`язань рентної плати за спеціальне використання води протягом строків, визначених п.57.1 та 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 257.1 ст. 257 ПК України базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації (п. 257.5 ст. 257 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, встановивши обставини, які свідчать про порушення позивачем строків сплати узгоджених податкових зобов`язань, контролюючим органом обгрунтовано застосовано до позивача штрафні санкції, які визначені податковим повідомленням-рішенням форми «Ш» № від 19.07.2019 року.

Не заперечуючи фактів порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань, позивач вказує на те, що фінансові санкції за податкове правопорушення можуть бути застосовані до платника за наявності його вини у вчиненні такого правопорушення. Позивач зазначав, що оскільки у спірному випадку порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань пов`язано не з неправомірними діями чи бездіяльністю підприємства, а з відсутністю обігових коштів з огляду на наявність заборгованості споживачів перед підприємством та з необхідністю направлення обігових коштів на підтримання діяльності підприємства, то відсутні підстави для застосування до підприємства штрафних санкцій.

З такою позицією позивача суд апеляційної інстанції не може погодитися з огляду на те, що таких підстав для звільнення від відповідальності, передбаченої п.126.1 ст. 126 ПК України, податковим законодавством не визначено. Сам факт порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань є правовою підставою для застосування штрафних санкцій.

Ураховуючи викладене. суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року по справі №160/26713/21 скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову Комунальному підприємству Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 14.06.2022

Повне судове рішення складено 15.06.2022

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк