Справа № 640/17910/19
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 червня 2022 року

м. Київ

справа №640/17910/19

адміністративне провадження №К/990/13009/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 640/17910/19 за позовом Акціонерного товариства «Одесагаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа - Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення матеріальної шкоди,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Національної комісії з перегляду тарифу на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Одесагаз» до економічно обґрунтованого;

- зобов`язати відповідача встановити для ПАТ «Одесагаз» економічно обґрунтований тариф на послуги розподілу природного газу;

- стягнути з Державного бюджету України через Держказначейство на користь АТ «Одесагаз» 3 931 038 264,08 грн майнової шкоди, яка завдана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо не встановлення для Акціонерного товариства «Одесагаз» обґрунтованого тарифу на послуги розподілу природного газу.

Зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг встановити для Акціонерного товариства «Одесагаз» економічно обґрунтований тариф, включивши до складу такого тарифу суму, що не була компенсована внаслідок невідповідності тарифу на розподіл природного газу економічно обґрунтованому рівню у попередні періоди (2016 рік - 1 півріччя 2019 року) у загальній сумі 3 431 875 879,13 грн, з них: 3 081 497 540,00 грн - сума недоотриманого прибутку (упущеної вигоди); 273 157 712,06 грн - інфляційні витрати; 77 220 627,07 грн - 3% річних.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. При цьому, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 червня 2022 року для розгляду вказаної касаційної скарги визначено склад судової колегії у складі: Соколов В.М. (суддя-доповідач), судді: Білак М.В., Калашнікова О.В.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Аналіз матеріалів та зміст касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, зі змісту скарги слідує, що в обґрунтування підстав касаційного оскарження відповідач посилається на пункти 1, 2 частини четвертої статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі відповідачем зазначено, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17 грудня 2019 року у справі № 826/6713/18, від 06 серпня 2020 року у справі № 910/13541/17 відносно дискреційності повноважень НКРЕКП при встановлені економічно обґрунтованого тарифу на транспортування природного газу розподільними трубопроводами.

Водночас, скаржник не вказує норму матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Вказані умови є обов`язковими при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

За таких обставин посилання заявника касаційної скарги, що рішення у цій справі прийняті судами першої та апеляційної інстанцій без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у вказаних постановах Верховного Суду, є необґрунтованими.

Також Суд звертає увагу на те, що у випадку посилання скаржника на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, останньому необхідно зазначити норму права щодо застосування якої Верховний Суд має відступити від раніше прийнятого висновку у подібних правовідносинах. Крім того, скаржнику необхідно зазначити вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу. Проте, такі вимоги скаржником також не виконані.

Таким чином підстави визначені в пунктах 1, 2 частини четвертої статті 328 КАС України для відкриття касаційного провадження у справі відсутні.

Вирішуючи клопотання скаржника в частині поновлення строків на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частинами першою-третьою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Як убачається з доданих до касаційної скарги матеріалів, оскаржуване судове рішення ухвалено у відкритому судовому засіданні 23 лютого 2022 року, повний текст судового рішення складено та підписано 23 лютого 2022 року, яке відповідно до доданої копії конверта, в якому суд апеляційної інстанції надіслав судове рішення, відповідач отримав 28 квітня 2022 року.

Ураховуючи наведені положення процесуального закону, а також те, що з касаційною скаргою відповідач звернувся протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (26 травня 2022 року), строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Враховуючи викладене, касаційна скарга має бути залишена без руху із встановленням скаржнику строку для виправлення вказаних недоліків шляхом подання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Керуючись статтями 169, 329, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про поновлення строку та поновити строк на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 640/17910/19.

Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 640/17910/19 залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині невиконання вимог статті 330 КАС України касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

М.В. Білак

О.В. Калашнікова ,

Судді Верховного Суду