Справа № 400/7430/21
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/7430/21
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Танасогло Т.М.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ за №433 від 27.07.2021р., поновити його на посаді поліцейського-водія відділення поліції №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він проходив службу в органах Національної поліції України, на посаді поліцейського-водія відділення поліції №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

В подальшому, 27.07.2021р. начальником ГУ НП в Миколаївській області прийнято наказ за №433 о/с, яким позивача було звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.

Позивач вважає, що вказаний наказ про звільнення є протиправним та підлягає скасуванню. З висновком службового розслідування він категорично не згодний, оскільки він не скоював жодного правопорушення, не відмовлявся виконувати законні вимоги працівників поліції. При цьому, його не викликали на засідання адміністративної комісії, не викликали до ГУНП для надання пояснень, не було враховано факт, що він тільки почав службу, не притягувався до дисциплінарної відповідальності, нагороджений листом-подякою та позитивно характеризувався під час навчання.

Також, позивач зазначив, що його не ознайомили з матеріалами службового розслідування на його письмову заяву. Крім того, позивач звертав увагу на те, що поясняв працівникам поліції, що за кермом був не він, не відмовлявся пройти медичний огляд та був готовий подати усіляку допомогу для встановлення всіх обставин. Провадження по адміністративній справі за скоєння позивачем правопорушення передбаченого ст.130 КпАП України було закрито Первомайським міськрайонним судом, постанова про притягнення до відповідальності за ст.121,126 КпАП оскаржується позивачем до суду.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте, у судове засідання не з`явилися та подали клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

З урахуванням вказаного та належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку склад дисциплінарного проступку в діях позивача був встановлений службовим розслідуванням на підставі доказів та пояснень допитуваних осіб та аналізувався під кутом зору Правил етичної поведінки поліцейських, а тому спірний наказ є правомірним та не підлягає скасуванню. При цьому, об`єктивна сторона скоєного дисциплінарного проступку полягає в тому, що позивач відмовився від проходження медичного огляду, поводив себе зухвало, неадекватно, застосовував нецензурну лексику, не реагував на зауваження своїх колег-поліцейських заспокоїтись, як на місці зупинення транспортного засобу, так і в лікарні.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що 28.09.2020р. наказом начальника ГУ НП в Миколаївській області за №516 о/с ОСОБА_1 було прийнято на службу в органи Національної поліції України, призначено на посаду поліцейського-водія відділення поліції №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області та присвоєне спеціальне звання «рядовий поліції».

19.04.2021р. до ГУ НП в Миколаївській області надійшла інформація щодо порушення службової дисципліни з боку поліцейського-водія відділення поліції №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області рядового поліції ОСОБА_1 , що виразилось у порушенні Правил дорожнього руху, складанні відносно останнього адміністративних матеріалів, за правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121, ч.1 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.

З наказом ГУ НП в Миколаївській області від 19.04.2021р. за №482 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» позивач ознайомився - 20.04.2021р..

У відповідності до пункту 4 вищевказаного наказу, службове розслідування проводилося у формі письмового провадження.

Так, в ході службового розслідування встановлено, що 18.04.2021р. приблизно о 23:30год. по вул.Одеській в м.Первомайську Миколаївської області працівниками Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області було зупинено приватний автомобіль «ВАЗ-2121», н/з НОМЕР_1 , під керуванням рядового поліції ОСОБА_1 , який рухався без увімкнених задніх габаритних вогнів в темну пору доби.

У ході спілкування з рядовим поліції ОСОБА_1 працівниками поліції Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області виявлено, що останній перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, почервоніле обличчя.

З огляду на вказане, працівники поліції запропонували рядовому поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора для визначення вмісту алкоголю у видихаємому повітрі «Drager», проте останній відмовився та у присутності двох свідків виявив бажання пройти даний огляд у медичному закладі.

При цьому, перебуваючи біля вказаного автомобілю рядовий поліції ОСОБА_1 намагаючись уникнути відповідальності та будучи впевненим у своїй безкарності, повідомив поліцейським, що також являється працівником поліції, а саме працівником ВП №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області. Разом з цим, на вимогу надати документи на транспортний засіб та посвідчення водія, відповів відмовою, при цьому не пояснивши причину.

В подальшому, ОСОБА_1 почав поводити зухвало та зверхньо по відношенню до працівників Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області, говорити, що зовсім не керував вказаним транспортним засобом.

В подальшому, згідно «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого спільним Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015р. за №1452/735, працівники Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області на місці зупинки автомобіля запропонували ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку обстеження на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора для вмісту алкоголю у видихаємому повітрі «Drager», або у медичному закладі.

Однак, останній у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, посилаючись на те, що не керував автомобілем, таким чином намагаючись уникнути адміністративної відповідальності.

Разом з цим, ОСОБА_1 не підтверджував та не заперечував вживання спиртних напоїв. Тобто, ОСОБА_1 будучи впевнений у свої безкарності через належність до поліції, сів за кермо автомобіля напідпитку, наражаючи не тільки себе, а й інших учасників дорожнього руху на небезпеку.

У подальшому, рядового поліції ОСОБА_1 було доставлено до Комунального некомерційного підприємства «Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня», де він також відмовився пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного пристрою «Drager» та здати один із біологічних зразків, такі як - слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

При цьому, черговим лікарем проведено ряд фізіологічних тестів відносно рядового поліції ОСОБА_1 , за результатами яких, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №91 від 19.04.2021р., останній перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Під час перебування в КНП «ПЦМБЛ» ОСОБА_1 продовжував поводити себе зухвало, нетактовно, як по відношенню до працівників Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області так і до працівників медичного закладу. Також, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння позивач відмовився.

У зв`язку із чим, відносно рядового поліції ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

На підставі вказаних обставин, 19.04.2021р. начальником ГУ НП в Миколаївській області прийнято наказ за №482 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії».

Так, за результатами службового розслідування був прийнятий наказ ГУНП в Миколаївській області за №695 від 29.04.2021р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ВП №2 Первомайського РВП ГУ НП Миколаївської області», яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пп.1,2,6,11 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейського-водія відділення поліції №2 Первомайського районного відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області рядового поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про національну поліцію», який надсилався позивачу поштою та був ним отриманий - 18.05.2021р., що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення та не оскаржений позивачем в установленому законом порядку.

В ході службового розслідування позивач надав 20.04.2021р. пояснення, в яких зазначив, що 19.04.2021р. був зупинений працівниками ССРП, тому що не горіли вогні заднього виду та складений ймовірний протокол за ст.130 КпАП на стан алкогольного сп`яніння. В подальшому зобов`язувався надалі не вчиняти відповідних порушень.

При цьому, в ході службового розслідування були допитані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які пояснили, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та хотів пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі; що в лікарні ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Також, лікар ОСОБА_5 , надав пояснення, що ОСОБА_1 у лікарні від проходження обстеження за допомогою тесту «Драгер», здачі крові відмовився. Під час спілкування поводив себе зухвало, нетактовно, дещо агресивно, на зауваження та прохання заспокоїтись не реагував. В ході проведення об`єктивних фізіологічних тестів встановлено діагноз: «Алкогольне сп`яніння».

При цьому, інспектор ВРПП Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області Чащин І.В. надав пояснення про те, що під час перебування у лікарні ОСОБА_1 вів себе зухвало, нетактовно, на зауваження не реагував.

Ст. сержант ОСОБА_6 надав пояснення, що ОСОБА_1 під час спілкування висловлювався нецензурною лайкою, зухвало, казав, що у них будуть проблеми.

Ст. лейтенант поліції ОСОБА_7 , який перебував на місце події надав пояснення, що ОСОБА_1 поводив себе зухвало, на зауваження заспокоїтись не реагував, вів себе нетактовно.

Відтак, на підставі встановлених службовим розслідуванням обставин, 27.07.2021р. начальником ГУНП в Миколаївській області прийнято наказ за №433 о/с, яким рядового поліції поліцейського-водія відділення поліції №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваного наказу про звільнення зі служби в поліції, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються положеннями ЗУ «Про Національну поліцію» від 2.07.2015р. за №580-VIII (надалі - Закон №580-VIII), ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом МВС України від 7.11.2018р. за №893.

Положеннями ч.1 ст.3 Закону №580-VIII встановлено, що в своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За правилами п.1,2 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У разі вчинення протиправних діянь, згідно з ч.1 ст.19 Закону №580-VIII, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною другою вказаної статті встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

У відповідності до ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію» , зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.

Приписами ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

У відповідності до вимог п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 9.11.2016р. за №1179, щодо обов`язку поліцейського під час несення служби неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами, поважати і не порушувати права та свободи людини, виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку.

Згідно п.7 р. V «Порядку проведення службових розслідувань, збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського», у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач обґрунтовує протиправність оскаржуваного наказу тим, що службове розслідування було проведено з порушенням положень ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Порядку проведення службового розслідування у Національній поліції Україні, затвердженого наказом МВС України за №893 від 7.11.2018р., а саме: його аргументи та докази не були прийняті до уваги, його не викликали до ГУ НП для надання пояснень на засідання дисциплінарної комісії, фактично був позбавлений можливості не лише користуватись правничою допомогою та долучати до розслідування докази, а й навіть ознайомлюватись з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування. Також його ознайомили з матеріалами службового розслідування на його письмову заяву.

Судова колегія зазначає, що положеннями п.7 розділу V Порядку №893 передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією зазвичай проводиться в формі письмового провадження. Про розгляд справи у відкритому засіданні уповноважений керівник повинен був прийняти наказ. Такий наказ при проведенні цього службового розслідування не приймався, дисциплінарне провадження проведено в порядку письмового провадження, відкритого засідання дисциплінарної комісії не було, а тому позивача на нього не викликали.

При цьому, пояснення позивача, надані ним 20.04.2021р., взяті до уваги та відображені у висновку службового розслідування.

Приписами розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань №893 передбачені повноваження уповноваженого керівника або особи, яка виконує його обов`язки, під час службового розслідування та права поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, яким не передбачено обов`язок ознайомлювати позивача з його правами при проведенні службового розслідування, крім того ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, тому посилання позивача на те, що його не ознайомили з його права та не роз`яснили права на те, що він може мати захисника не приймається судом до уваги, оскільки позивач повинен знати свої права в силу вимог Конституції України та інших нормативно-правових актів, а те, що він не скористався наданими йому правами не свідчить, що службове розслідування проведення в порушення норм Порядку та Дисциплінарного статуту.

Судова колегія зазначає, що доказів того, що позивач звертався із рапортом про ознайомлення з матеріалами службового розслідування, а йому відмовили, або допустили бездіяльність та не надали такої можливості, матеріали справи не містять. Представник відповідача зазначив, що позивач з таким рапортом до ГУ НП не звертався.

Що стосується посилань апелянта на те, що з 7.10.2020р. по 1.04.2021р. він проходив навчання в Одеському центрі первинної підготовки, та після прибуття для несення служби 1.04.2021р., його не було ознайомлено з посадовими обов`язками, порушення яких ставиться в провину відповідачем та є підставою для притягнення для відповідальності, то судова колегія зазначає, що 28.09.2020р. наказом начальника ГУ НП в Миколаївській області позивача було прийнято на службу в поліцію та на нього розповсюджується дія ЗУ «Про Національну поліцію», яким передбачено обов`язки, які ставляться до поліцейського. Не ознайомлення позивача з його посадовими обов`язками не означає, що він може нехтувати законами та іншими нормативно-правовими актами України та правилами службової етики.

Що стосується пояснення позивача працівникам поліції, що за кермом був не він, то судова колегія вважає їх неприйнятними, оскільки в ході службового розслідування позивач не зазначив особу, яка на його думку була за кермом та в своїх поясненнях від 20.04.2021р. на цю обставину взагалі не посилається, а навпаки зазначає, що в подальшому не буде допускати допущених порушень.

Що стосується тверджень апелянта на те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння і не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а документи, які надані лікарнею містять протилежні висновки, з яких неможливо дійти висновку щодо перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння, то судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається із листа КНП «Первомайській ЦМБЛ» за №1326 від 27.09.2021р., що позивач від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. При цьому, в акті за №91 від 19.04.2021р. зазначено, що «можна думати про алкогольне сп`яніння», та у висновку щодо результатів медичного огляду від 19.04.2021р. зазначено, що « ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння».

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що позивач не надав суду доказів того, що він пройшов медичний огляд на стан сп`яніння.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, що на місці зупинки транспортного засобу (19.04.2021р.) ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», та вказане підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , а також апелянт відмовився у медичному закладі здати один із біологічних зразків, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , записом у журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану сп`яніння. Також в акті №91 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції від 19.04.2021р. зазначено, що з ротової порожнини позивача відчувається запах алкоголю, помірно збуджений, невпевнений в собі, щодо лабораторної діагностики з метою уточнення наявних речовин впливу, час проведення лабораторних тестів, досліджуване біологічне середовище (сеча, слина, кров, змив поверхні губи, час відбору) - зазначено «Відсутні».

Апеляційний суд звертає увагу на те, що положеннями ЗУ «Про Національну поліцію» та Правилами етичної поведінки поліцейських покладено на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги.

Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу Національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їхніх працівників у очах громадськості. Вчинки, що дискредитують працівників поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час службових функцій та у повсякденному житті.

Відтак, надані суду докази свідчить, що позивач відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Надані суду пояснення, які були відібрані в ході службового розслідування від працівників поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та лікаря ОСОБА_5 свідчать про те, що позивач поводив себе зухвало, нетактовно, дещо агресивно, на зауваження заспокоїтись не реагував.

Також, судова колегія наголошує на тому, що пояснення ОСОБА_1 надані в ході службового розслідування від 20.04.2021р. свідчать про те, що він погоджується з порушеннями, але в подальшому позивач змінює свої пояснення та вживає дії, які суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності, що ніяким чином не узгоджується з тими високими вимогами, які ставляться ЗУ «Про Національну поліцію» до поліцейського.

Не притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, оскільки працівники поліції власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати: авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 7.02.2020р. у справі за №260/1118/18, від 8.08.2019р. у справі за №804/3447/17.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , оскільки в діях позивача наявний склад дисциплінарного проступку. При цьому, судова колегія зазначає, що об`єктивна сторона скоєного дисциплінарного проступку полягає в тому, що позивач відмовився від проходження медичного огляду, поводив себе зухвало, неадекватно, застосовував нецензурну лексику, не реагував на зауваження своїх колег-поліцейських заспокоїтись, як на місці зупинення транспортного засобу, так і в лікарні, а позивачем не доведено протилежне.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: Т.М.Танасогло

Л.П.Шеметенко