Справа № 120/3076/21-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3076/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Комар Павло Анатолійович

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

14 червня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л. В.,

представника відповідача: Іванова Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Державний реєстратор Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Молявчик Олена Олександрівна та Фермерське господарство "ОСОБА_2" про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2021, яке набрало законної сили згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2021, позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1178/5 від 31.03.2021 "Про задоволення скарги".

10.12.2021 позивач звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, обґрунтовуючи яку зазначає, що на виконання рішення суду від 24.06.2021 у справі № 120/3076/21-а відповідач уникає виконання своїх обов`язків, передбачених ч. 2 п. 17 Порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (в редакції постанови КМУ від 24.12.2019 №1150).

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.12.2021 заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі № 120/3076/ 21-а, яка полягає у не вчиненні дій по відновленню відомостей, які містилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо фермерського господарства "ОСОБА_2" () до скасування реєстраційних дій від 27.03.2020 №3000414 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" та №3000414 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу".

Винесено окрему ухвалу на ім`я Міністра юстиції України щодо недотримання Міністерством юстиції України вимог чинного законодавства України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Про вжиті заходи зобов`язано повідомити Вінницький окружний адміністративний суд у 10-денний термін з дня отримання ухвали.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що у Міністерства юстиції України 06.12.2021 (наступний робочий день після отримання рішення суду, що набуло законної сили) виник обов`язок, що полягає у відновленні відомостей, які містилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо фермерського господарства "ОСОБА_2" до скасування реєстраційних дій від 27.03.2020 №3000414 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" та № №3000414 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу". Однак, Міністерство юстиції України такі дії не вчинено, а відтак, вчинено протиправну бездіяльність, яка порушує права позивача на володіння та розпорядження своїм майном, як власнику та керівнику ФГ "ОСОБА_2".

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції було порушено принцип змагальності сторін та не надано Міністерству юстиції України як відповідачу у справі можливості надати ні письмові ні усні пояснення щодо конання рішення та постанови і розглянуто справу в порядку письмового провадження без виклику сторін, що призвело до ухвалення окремої ухвали без врахування всіх обставин справи, які мали б бути встановлені під час вирішення питання про виконання зазначених судових рішень.

Судом першої інстанції не враховано ту обставину, що апеляційна скарга Міністерства юстиції України була розглянута 03.12.2021 судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Постанова у паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу Міністерства юстиції України від суду не надходила.

Повний тест постанови було отримано представником Міністерства юстиції України нарочно в Вінницькому окружному адміністративному суді 05.01.2022та скеровано на електронну поштову скриньку Міністерства юстиції України, зареєстровано 05.01.2022 та передано на опрацювання до Офісу протидії рейдерству Міністерства юстиції України.

Крім того, реєстрація процесуальних документів в період з 04.11.2021 по 10.01.2022 в підсистемі "Електронний суд" Міністерством юстиції України не здійснювалась у зв`язку з технічною неможливістю організації належної роботи з Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою.

Враховуючи, що постанова суду до Міністерства юстиції України не надходила, у Міністерства був відсутній обов`язок виконання судового рішення.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 19.05.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 14.06.2022 на 09:30.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд задовольнити її повністю.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися,

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1178/5 від 31.03.2021 "Про задоволення скарги".

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2021 в задоволенні заяви Міністерства юстиції України про закриття провадження у адміністративній справі № 120/3076/21-а відмовлено.

Апеляційні скарги Міністерства юстиції України та ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 - без змін.

У зв`язку з невиконанням рішення суду позивач звернувся із заявою, поданою в порядку ст. 383 КАС України до суду.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в цьому рішенні, яке набрало законної сили.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 6 ст. 245 КАС України у випадках, визначених у частинах 3 - 5 цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням від 24.06.2021 у справі № 120/3076/21-а позовні вимоги задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1178/5 від 31.03.2021 "Про задоволення скарги".

Частиною 2 п. 17 Порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (в редакції постанови КМУ від 24.12.2019 №1150) передбачено, що у разі скасування судом рішення Мін`юсту про задоволення скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст не пізніше наступного робочого дня з дня надходження судового рішення також забезпечує внесення відповідних відомостей до реєстрів відповідно до закону.

Так, зазначеною нормою передбачено обов`язок Мін`юсту не пізніше наступного робочого дня з дня надходження судового рішення внести до реєстрів відповідних відомостей.

При цьому за результатами апеляційного розгляду справи Сьомим апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову від 03.12.2021, якою рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до положень ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Згідно матеріалів справи, копію постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2021 доставлено до електронного кабінету Міністерства юстиції України 03.12.2021, що підтверджується довідкою від 09.12.2021.

Як вірно встановлено судом першої інстанції у Міністерства юстиції України 06.12.2021 (наступний робочий день після отримання рішення суду, що набуло законної сили) виник обов`язок відповідно до ч. 2 п. 17 Порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (в редакції постанови КМУ від 24.12.2019 №1150), що полягає у відновленні відомостей, які містилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо фермерського господарства "ОСОБА_2" () до скасування реєстраційних дій від 27.03.2020 №3000414 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" та № №3000414 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу".

Проте, Міністерство юстиції України такі дії не вчинено, а відтак, вчинено протиправну бездіяльність, яка порушує права позивача на володіння та розпорядження своїм майном, як власнику та керівнику ФГ "ОСОБА_2".

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України.

Разом з тим в апеляційній скарзі скаржником вказано про порушення судом першої інстанції принципу змагальності сторін та не надання Міністерству юстиції України як відповідачу у справі можливості надати ні письмові ні усні пояснення щодо виконання рішення та постанови і розглянуто справу в порядку письмового провадження без виклику сторін, що призвело до ухвалення окремої ухвали без врахування всіх обставин справи, які мали б бути встановлені під час вирішення питання про виконання зазначених судових рішень.

Стосовно таких доводів колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 383 КАС України вказано, що у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Отже статтею 383 КАС України надано суду можливість на власний розсуд визначити порядок розгляду відповідної заяви.

При цьому колегія суддів враховує, що рішення суду першої інстанції прийняте в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а постанова апеляційного суду прийнята в порядку письмового провадження. В заяві позивачем не заявлено клопотання про розгляд поданої ним заяви у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Таким чином враховуючи вищевказані обставини судом першої інстанції прийнято окрему ухвалу у відповідності до ч. 5 ст. 383 КАС України в порядку письмового провадження.

При цьому скаржником не надано суду апеляційної інстанції ні письмових ні усних пояснень щодо виконання рішення та постанови суду, які не враховані судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Скаржником вказано також про те, що апеляційна скарга Міністерства юстиції України була розглянута 03.12.2021 судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження. Постанова у паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу Міністерства юстиції України від суду не надходила, а повний тест постанови було отримано представником Міністерства юстиції України нарочно в Вінницькому окружному адміністративному суді 05.01.2022.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що копію постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2021 доставлено до електронного кабінету Міністерства юстиції України 03.12.2021, що підтверджується довідкою від 09.12.2021.

Відповідно до ч. 6 ст. 18 КАС України, адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставляння.

Згідно ч. 7. ст. 251 КАС України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Відповідно до п. 5.8 розділу І "Загальні положення" Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищою Ради Правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021, "офіційна електронна адреса" це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.

04.09.2021 ВРП на сайті Судова влада оприлюднила оголошення про створення та забезпечення функціонування трьох підсистем (модулів) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистеми відеоконференцзв`язку (https://court.gov.ua/press/news/1173657).

Таким чином, перебіг процесуального строку, початок яких пов`язаний з моментом вручення процесуального документу учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставляння документів до Електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд", порядок використання якої затверджено наказом ДП "Центр судових сервісів" від 22.09.2021 №74-ОД.

Як зазначалося вище, копія постанови апеляційного суду від 03.12.2021 доставлено до Електронного кабінету апелянта в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" 03.12.2021 о 14:57 год.

Таким чином, документ вважається доставленим апелянту 03.12.2021.

Доводи апелянта про те, що реєстрація процесуальних документів в період з 04.11.2021 по 10.01.2022 в підсистемі "Електронний суд" Міністерством юстиції України не здійснювалась у зв`язку з технічною неможливістю організації належної роботи з Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою не підтверджується жодними доказами.

Враховуючи, що постанова суду до Міністерства юстиції України не надходила, у Міністерства був відсутній обов`язок виконання судового рішення.

Отже, рішення суду від 24.06.2021 по справі №120/3076/21-а, яке набрало законної сили у встановлений строк відповідачем не виконано, при цьому станом на момент розгляду заяви судом першої інстанції рішення суду не виконано. До апеляційної скарги відповідачем не надано жодних доказів щодо виконання рішення суду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Міністерство юстиції України у порушення вимог ст. 129-1 Конституції України та ч. 1 ст. 370 КАС України не виконав рішення суду по справі №120/3076/21-а, яке набрало законної сили.

Частиною 6 статті 383 КАС України встановлено, що за наявності підстав для задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду, суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 249 КАС України встановлено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до частини 5 статті 249 КАС України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви позивача шляхом визнання протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі № 120/3076/ 21-а та винесення окремої ухвали на ім`я Міністра юстиції України щодо недотримання Міністерством юстиції України вимог чинного законодавства України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає згідно ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.