Справа № 120/13174/21-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

13 червня 2022 р. Справа № 120/13174/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича, дослідивши заяву про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, Хмільницького відділу управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, Хмільницького відділу управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 25.04.2022 адміністративний позов задоволено частково, зокрема, зобов`язано Хмільницький відділ управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ замість паспорта громадянина України у вигляді пластикової картки типу ID, що підлягає обміну у зв`язку із його непридатністю для користування.

06.06.2022 від представника відповідача управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в порядку статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення у цій справі до закінчення воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" зі змінами.

Вирішуючи питання про можливість прийняття вказаної заяви до розгляду, суд доходить висновку, що таку заяву належить залишити без руху з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI) .

За змістом вимог абз. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Так, згідно з пп. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення, передбачено ставку судового збору 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому поняття "строк виконання судового рішення", що вжите у процитованій нормі, охоплює процесуальні питання про відстрочення або розстрочення його виконання.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-IХ, з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум працездатних осіб на місяць у розмірі 2481 грн.

Враховуючи наведене, за подання заяви про відстрочення виконання судового рішення на підставі статті 378 КАС України, ставка судового збору становить 744,30 грн.

При вирішенні цього процесуального питання суд також зауважує, що положення пункту 3 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір" у даному випадку застосуванню не підлягають, оскільки норми частини другої статті 4 Закону № 3674-VI в редакції Закону України № 484-VІІІ від 22.05.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" прийняті пізніше, а за загальними правилами вирішення колізії норм права у разі неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Як роз`яснило Міністерство юстиції України у своєму листі від 26.12.2008 за № 758-0-2-08-19 "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії", така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням "застарілих" норм з одного й того ж питання, а тому повинна вирішуватись саме у вищезазначений спосіб.

До заяви управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про відстрочення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.04.2022 у справі № 120/13174/21-а а не додано доказів сплати судового збору у вищевказаному розмірі. Водночас заявник просить суд відстрочити сплату судового збору до закінчення воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" зі змінами. Крім того, заявник надає доповідну записку начальника відділу бухгалтерської служби, фінансування та звітності УДМС у Вінницькій області від 13.05.2022, в якій зазначено, що залишок на казначейському рахунку УДМС у Вінницькій області за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" на сьогоднішній день становить 326,84 грн, що фактично унеможливлює здійснення слати судового збору за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

Оцінюючи клопотання представника управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про відстрочення сплати судового збору, суд керується такими мотивами.

Частиною першою статті 133 КАС України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічну норму містить Закон України "Про судовий збір". Так, згідно з ч. 1 ст. 8 цього Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Із системного аналізу змісту положень ст. 8 Закону № 3674-VI суд робить висновок, що положення п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI не поширюються на юридичних осіб незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Також у цій постанові суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що ч. 2 ст. 132 КАС України відсилає до норм Закону України "Про судовий збір", зокрема щодо підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, проте лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.

З огляду на це Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши клопотання представника управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про відстрочення сплати судового збору, суд доходить висновку, що таке клопотання є необґрунтованим та не містить посилання на законні, підтвердженні належними і допустимими доказами, які окремо або в сукупності свідчать про те, що відповідач (боржник) позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання заяви про відстрочення виконання судового рішення з об`єктивних та незалежних від його волі обставин (причин).

Водночас суд не бере до уваги доповідну записку начальника відділу бухгалтерської служби, фінансування та звітності УДМС у Вінницькій області від 13.05.2022, оскільки наведені у ній показники фінансового стану Управління не підтверджені достовірними документами бухгалтерського обліку.

Також суд враховує, що заявника не віднесено до переліку тих осіб, які наділені пільгами зі сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Крім того, суд звертає увагу, що заявник просить відстрочити сплату судового збору до закінчення воєнного стану, який продовжено до 23.08.2022, тоді як для розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення встановлюється десятиденний строк (ч. 2 ст. 378 КАС України). Тобто, у випадку задоволення клопотання заявника, буде неможливим вирішення питання про стягнення судового збору в порядку, передбаченому нормами процесуального права.

За змістом ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Оскільки статтею 378 КАС України не врегульовані питання, пов`язані зі сплатою судового збору за подання заяви про відстрочення виконання судового рішення, а також рішеннями (діями) суду у випадку його несплати, суд вважає можливим за аналогією закону застосувати положення статті 169 КАС України.

Так, відповідно до частин першої-другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданої заяви вимогам закону, заяву представника відповідача належить залишити без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення виявлених судом недоліків заяви, а саме надання суду доказів сплати судового збору в розмірі 744,30 грн (сімсот сорок чотири гривні тридцять копійок) за такими реквізитами: Одержувач: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101; Код ; Банк: Казначейство України (ЕАП); Рахунок: UA4002856.

Керуючись ст.ст. 7, 169, 248, 256, 294, 378 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Заяву представника управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про відстрочення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.04.2022 у справі №120/13174/21-а залишити без руху.

Встановити заявнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків заяви про відстрочення виконання судового рішення, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович