Справа № 280/315/22(ЗВ/280/2/22)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2022 року м. Дніпросправа № 280/315/22(ЗВ/280/2/22)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 2 лютого 2022 року у справі № 280/315/22 (суддя І інстанції - Кисіль Р.В.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про заміну сторони у виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 2 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про заміну сторони у виконавчому провадженні № 62435385, яке відкрито за виконавчим написом нотаріуса від 4 лютого 2020 року № 609.

Не погодившись з ухвалою суду, заявник подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначає, що заміна сторони у виконавчому провадженні, відкритому за виконавчим написом нотаріуса, здійснюється за правилами адміністративного судочинства. На підтвердження своїх доводів послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

4 лютого 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу відповідно до статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» і статті 262 Цивільного кодексу України вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості по кредитному договору. (а.с. 7)

26 червня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області на підставі зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження № 62435385, стягувачем у якому є ПАТ «Кредобанк», а боржником ОСОБА_1 . (а.с. 14-15)

25 червня 2021 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» укладено договір № 250621/1, за умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» отримало право вимоги, крім іншого, за кредитним договором № 014/ZB75NK/3/001 від 14.02.2013. (а.с. 8-15)

10 січня 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду звернулося ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» із заявою, в якій просило суд замінити стягувача у виконавчому проваджені № 62435385 з примусового виконання виконавчого напису від 4 лютого 2020 року № 609, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором від 14 лютого 2013 року № 014/ZB75NK/3/001 у сумі 31 064 грн 48 коп., а саме замінити стягувача з Акціонерного товариства «Кредобанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції».

Підставою звернення до суду за правилами адміністративного судочинства заявник зазначив положення статей 6, 25, 242, 287, 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 2 лютого 2022 року у задоволенні заяви відмовлено. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що такі заяви повинні розглядатися за правилами цивільного, а не адміністративного судочинства.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

За приписами ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Розділом IV КАС України регламентовані процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, згідно з ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З огляду на правову конструкцію зазначеної норми апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що положення ст. 379 КАС України стосовно заміни сторони виконавчого провадження застосовуються лише у разі, якщо таке виконавче провадження спрямоване на виконання судового рішення, прийнятого у відповідній адміністративній справі, яке набрало законної сили та за яким видано виконавчий лист.

Зазначена норма статті 379 КАС України є імперативною і не передбачає можливості розгляду за правилами адміністративного судочинства питання заміни сторони у виконавчому провадженні, яке відкрито не на підставі судового рішення.

Разом з тим, заявник звернувся до адміністративного суду із заявою, в якій просить суд замінити боржника у виконавчому провадженні, яке відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., а не на підставі судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, яка є чинною з 15 грудня 2017 року, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

При цьому, за приписами ст. 446 Цивільного процесуального кодексу України, якою регулюються питання підсудності таких заяв, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. (частина 1)

Процесуальні ж питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення. (частина 2)

Отже, Цивільним процесуальним кодексом, на відміну від Кодексу адміністративного судочинства, з 15 грудня 2017 року передбачено вирішення процесуальних питань, зокрема і можливість заміни сторони виконавчого провадження, не лише при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та їх посадових осіб.

Таким чином, заява про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) у виконавчому провадженні № 62435385 не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено лише можливість вирішення питань, пов`язаних саме з виконанням судових рішень в адміністративних справах, тоді як питання щодо заміни сторони у даному виконавчому провадженні підлягає вирішенню за нормами ч. 2 ст. 446 Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17, а також прийняті з посиланням на неї інші, зазначені в апеляційній скарзі, постанови Верховного Суду, є безпідставними, оскільки в цій справі спір вирішувався за нормами КАС України в редакції, яка була чинною до 15 грудня 2017 року і стаття 264 якого (на відміну від статті 379 КАС України в редакції з 15 грудня 2017 року) не містила застереження про розгляд заяви саме судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Одночасно і ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року не містив норми, аналогічній частині 2 ст. 446, яка діє з 15 грудня 2017 року.

Так, частиною 1 статті 368 ЦПК України, яка раніше регулювала ці відносини, було лише визначено, що питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. Отже, ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року дійсно передбачав, що у порядку цивільного судочинства розглядаються лише спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом, як і зазначено ВПВС у постанові від 16 січня 2019 року.

Натомість, за приписами ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Отже, як Кодекс адміністративного судочинства, так і Цивільний процесуальний кодекс до 15 грудня 2017 року дійсно передбачали інший порядок і підсудність розгляду заяв про заміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому не на підставі судових рішень, і Велика Палата Верховного Суду, здійснюючи відповідний правовий висновок у справі № 826/7941/17, розтлумачила процесуальні норми саме в тій редакції, а тому такий правовий висновок не може бути застосований до правовідносин, які вирішуються судом за іншого правового регулювання, що діє з 15 грудня 2017 року.

Таким чином, з 15 грудня 2017 року порядок і підсудність розгляду заяв про заміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса, змінилися і на теперішній час чинне процесуальне законодавство розгляд таких заяв передбачає в порядку цивільного процесуального законодавства, а тому доводи апелянта з посиланням на судові рішення, якими застосовувались процесуальні норми в редакції до 15 грудня 2017 року, є безпідставними.

Також безпідставними є і посилання апелянта на положення ст. 287 КАС України та ст. 74 Закон України «Про виконавче провадження», оскільки ними регулюються питання оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби чи приватних виконавців, а не питання заміни сторони у виконавчому провадженні.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, що питання заміни сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса з 15 грудня 2017 року віднесене до юрисдикції місцевих загальних судів за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса в порядку цивільного судочинства за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України, а тому суд правильно у задоволенні такої заяви відмовив.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції оскаржену ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 287, 242, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 2 лютого 2022 року у справі № 280/315/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко