Справа № 120/1955/22-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 червня 2022 р. Справа № 120/1955/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) до Агрономічної сільської ради (далі - Агрономічна сільська рада, відповідач) із позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення 20 сесії 8 скликання №1712 від 25.01.2022 р. в частині земельної ділянки із кадастровим номером :01:004:2211 , площею 2 га , розташованої на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

В обгрунтування позовних вимог позивачка вказує, що земельна ділянка із кадастровим номером :01:004:2211 була сформована на її замовлення. Однак, в подальшому, на підставі спірного рішення здійснено поділ земельної ділянки. ОСОБА_1 вказує, що земельні ділянки, за якими надано дозволи не можуть бути передані у власність іншим особам, крім тих, яким надано дозволи.

Ухвалою від 16.02.2022 р.відкрито провадження у справі та визначено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

24.03.2022 р. надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову зазначючи, що ані позивач, ані Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області не повідомили про наявність наказу щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 , відтак, спірне рішення прийнято правомірно і не підлягає скасуванню.

04.04.2022 р. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що доказів стосовно того, що сформована земельна ділянка із кадастровим номером :01:004:2211 входила до складу масиву земель, на які накладено арешт, позивачці надано не було. Також зазначила, що станом на дату прийняття оскаржуваного наказу відповідач був обізнаний про наявність проекту і дозволу на розробку такого, однак все одно виніс спірне рішення.

Ухвалою від 21.04.2022 р. витребувано додаткові докази.

Надавши оцінку спірним правовідносинам, а також доказам в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 79-1 ЗК України, земельна ділянка як об`єкт цивільних прав. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.

Відповідно до частини десятої статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У рішенні №7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України зазначив:

Зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку.

Отже, умовою звернення до суду з позовом про визнання незаконним (протиправним) рішення органу місцевого самоврядування є заінтересованість позивача.

Водночас, суд не вбачає і порушення охоронюваного законом інтересу позивача, з огляду на те, що згідно з вимогами статей 2, 5 КАС України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, порушений суб`єктом владних повноважень.

Для визначення інтересу як об`єкту судового захисту в порядку адміністративного судочинства, окрім загальних ознак інтересу, він повинен містити спеціальні, визначені КАС України.

Так, згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно, судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який має такі ознаки:

(а) має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання;

(б) пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом;

(в) є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає;

(г) є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі - позивачу (на це вказує слово її );

(д) суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.

Законний інтерес може бути захищено судом, якщо позивач вважає, що його законний інтерес, за захистом якого він звернувся до суду:

а) порушено (щодо протиправних діянь, які мали місце і припинилися) або

б) порушується (щодо протиправних діянь, які тривають); або

в) створюються перешкоди для його реалізації (щодо протиправних діянь, які тривають і є перешкодами для реалізації права в теперішньому або в майбутньому часі) або

г) мають місце інші ущемлення законних інтересів.

З наведеного слідує необхідність з`ясування судом обставин, що свідчать про порушення інтересу. Позивач повинен довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень.

Потерпілий від порушення законного інтересу має такі ознаки:

(а) безпосередньо йому належить законний інтерес, на захист якого подано позов;

(б) має місце безпосередній негативний вплив порушення на позивача або обґрунтована ймовірність негативного впливу на позивача у майбутньому. Зокрема, якщо позивач змушений змінити свою поведінку або існує ризик бути притягнутим до відповідальності;

(в) негативний вплив є суттєвим (зокрема, позивачеві завдано шкоду);

(г) існує причинно-наслідковий взаємозв`язок між законним інтересом, оскаржуваним актом та стверджуваним порушенням.

Оцінюючи доводи позивача стосовно того, що спірним рішенням поршуно її права чи інтереси, оскільки земельна ділянка, що підлягає поділу за оскаржуваним рішенням, сформована за її проєктом, суд вказує, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 09.11.2021 р. надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою стосовно земельної ділянки, яка розташована на території Агрономічної сільської ради. В подальшому, на підставі цього наказу розроблено проект землеустрою та погоджено 12.01.2021 р. ГУ Держгеодастром у Тернопільській області і сформовано земельну ділянку із кадастровим номером :01:004:2211.

Даний проект подано на затвердження Агрономічної сільської ради, однак 21.10.2021 р. рішенням №1186 від 21.10.2021 р. відмовлено в його затвердженні, що не підтверджує права претендувати на земельну ділянку.

Отже, станом на момент прийняття спірного рішення, а саме, 25.01.2022 р. вже було розглянуто по суті питання щодо затвердження проекту землеустрою та прийнято рішення про відмову в його затверджені.

Згідно частин першої-третьої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на те, що суд не вбачає підстав вважати, що оскаржуваним рішенням порушено реальні, чітко визначені права, свободи чи інтереси позивачки, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваних рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

відповідач: Агрономічна сільська рада (, місцезнаходження: вул. Мічуріна, 12, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227).

Повний текст рішення сформовано : 13.06.2022 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна