Справа № 640/25573/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про: визнання протиправними дій відповідача щодо відмови 04 червня 2019 року позивачу у призначенні пенсії за віком; 2) зобов`язання відповідача виконати вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2018 року № 793, додавши до загального стажу позивача час роботи в якості фізичної особи - підприємця з 01 серпня 2001 року по 31 грудня 2002 року; 3) зобов`язання відповідача провести перерахунок (з нарахуванням компенсації втрати частини доходів) та виплату позивачу пенсії за віком, яка призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, тобто нараховувати з 26 квітня 2019 року.

Позивач звернувся до суду, зазначаючи, що відповідач протиправно відмовив у призначенні йому пенсії за віком за його зверненням 04 червня 2019 року у зв`язку із відсутність необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На думку позивача, він має право на призначення пенсії за віком з 26 квітня 2019 року, оскільки досяг пенсійного віку та його загальний трудовий стаж на час звернення із заявою про призначення пенсії становив 27 років 01 місяць 29 днів, що, відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є достатнім для призначення пенсії за віком.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2021 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за його заявою від 07 вересня 2020 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві додати до загального страхового стажу позивача час здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 01 серпня 2001 року по 31 грудня 2002 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з дня його звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 07 вересня 2020 року з урахуванням виплачених сум.

Відмовлено в іншій частині адміністративного позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог (дати перерахунку та виплати пенсії, а саме дати звернення із заявою про призначення пенсії), позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору в частині.

Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, ГУ ПФУ в м. Києві подало апеляційну скаргу, яку ухвалою суду від 21.02.2022 залишено без руху.

У зв`язку із невиконанням вимог ухвали суду від 21.02.2022, ухвалою від 08.06.2022 апеляційну скаргу відповідача повернуто.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу позивача до розгляду у порядку письмового провадження на 20.04.2022.

У зв`язку з тим, що розгляд справи 20.04.2022 не відбувся, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2022 призначено розгляд апеляційної скарги на 08.06.2022 у порядку письмового провадження.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та з 02 квітня 2021 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Згідно із довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 09 жовтня 2020 року № 04/1336, позивач в період з 11 серпня 2014 року по 23 травня 2015 року та з 05 червня 2015 року по 19 червня 2015 року безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції (бойових діях), забезпеченні її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції у Луганській та Донецькій областях.

Записами у військовому квитку від 08 червня 2015 року, виданому Старобільсько-Новопсковським військовим комісаріатом Луганської області підтверджується, що позивач з 11 серпня 2014 року по 17 серпня 2015 року проходив військову службу у військових частинах НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Відповідно до розрахунку вислуги років військовослужбовця, виданого 09 жовтня 2020 року військовою частиною НОМЕР_3 загальна вислуга років становить 02 роки 07 місяців 28 днів.

В трудовій книжці позивача містяться записи № 11та 12 про прийняття 14 травня 1992 року позивача на посаду провідного інженера МП «Пуск-Комплекс» (запис № 11) та про звільнення 28 березня 1996 року за власним бажанням (запис №12). В записі № 12 здійснений помилковий запис, який виправлений на вірний та підтверджений підписом директора та печаткою підприємства МП «Пуск-Комплекс».

Довідкою ПП «Пуск - Комплекс» від 06 березня 2021 року підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПП «Пуск - Комплекс» на посаді ведучого інженера з 14 травня 1992 року по 28 березня 1996 року.

З 01 серпня 2001 року позивач зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи та відповідно до довідки про взяття на облік платника податків від 09 серпня 2001 року № 873/28-00 взятий на облік платника податків у ДПІ у Жовтневому районі міста Києва з 07 серпня 2001 року. Суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 з 16 серпня 2001 року зареєстрований платником єдиного податку, що підтверджується свідоцтвами про сплату єдиного податку від 16 серпня 2001 року №380116, від 01 січня 2002 року № 380526, від 01 січня 2003 року № 198359.

Відповідно до довідки ГУ ПФУ в м. Києві про наявний трудовий стаж, позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України 04 червня 2019 року, наявний трудовий стаж на дату звернення становить 18 років 06 місяців 23 дні.

У відповідь на звернення позивача від 09 вересня 2020 року та 01 жовтня 2020 року, відповідач листом (дата та номер листа відсутні) повідомив, що записи в трудовій книжці про період роботи позивача з 14 травня 1992 року по 28 березня 1996 року внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, тому зарахувати до страхового стажу зазначений період роботи не має підстав; згідно наданих документів страховий стаж складає 18 років 06 місяців 23 дні та є недостатнім для призначення пенсії за віком згідно поданої заяви від 07 вересня 2020 року.

Листами від 15 січня 2021 року № 858-178/Г-02/8-2600/21, від 01 лютого 2021 року № 2159-1490/Г-02/8-2600/21, відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії позивачу за його заявою від 15 січня 2021 року, від 20 січня 2021 року, оскільки страховий стаж позивача згідно з наданими документами становить 22 роки 04 місяці 09 днів, що є недостатнім для призначення пенсії; до страхового стажу позивача не зараховані періоди його роботи як суб`єкта підприємницької діяльності, оскільки відсутня сплата внесків за період з 2000 року по 2020 рік та період безпосередньої участі особи в антитерористичній операції з 11 серпня 2014 року по 19 червня 2015 року, оскільки відсутня довідка про грошове забезпечення та сплату страхових внесків в період проходження військової служби.

За результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком від 18 лютого 2021 року, відповідач листом від 22 лютого 2021 року № 2600-0303-8/29147 відмовив позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років та повідомив, що відповідно до наданих документів про стаж загальний страховий стаж позивача становить 19 років 05 місяців 24 дні, до страхового стажу не враховано патенти про сплату єдиного податку за 2001-2002 роки, оскільки надані патенти в копіях, не зарахований період роботи 14 травня 1992 року по 28 березня 1996 року, оскільки в наказі про прийняття та в даті звільнення містяться виправлення, в довідці ПП «Пуск - Комплекс» не підтверджено період роботи наказами та відсутні номер та дата реєстрації, період з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року, оскільки довідка про заробітну плату не відповідає Додатку №2 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідь на звернення позивача від 12 лютого 2021 року, відповідач в листі від 12 березня 2021 року № 5805-4148/Г-02/8-2600/21 відмовив позивачу в пенсійному забезпеченні у зв`язку з тим, що його загальний страховий стаж становить 23 роки 04 місяці 09 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Відповідно до протоколу/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії ГУ ПФУ в м. Києві, рішенням від 12 квітня 2021 року № 83 про призначення пенсії, призначено позивачу пенсію за віком з 02 квітня 2021 року з урахуванням страхового стажу (неповного) 25 років 06 місяців 23 дні.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги та зобов`язуючи Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві додати до загального страхового стажу позивача час здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 01 серпня 2001 року по 31 грудня 2002 року та провести перерахунок та виплату пенсії за віком, виходив з того, що відповідач протиправно не врахував період роботи позивача на МП «Пуск-Комплекс» з 14 травня 1992 року по 28 березня 1996 року під час його звернення із заявою про призначення пенсії, дійшов наступних висновків: До загального страхового стажу позивача відповідач мав зараховувати стаж за період з 14 травня 1992 року по 28 березня 1996 року, а саме 03 роки 10 місяців 15 днів. В матеріалах справи відсутні будь-які докази або інформація, що позивачем не подані разом із заявами про призначення пенсії свідоцтво про реєстрацію його як суб`єкта підприємницької діяльності та свідоцтва про сплату єдиного податку. Суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо не зарахування страхового стажу позивача період здійснення ним підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а саме, період з 01 серпня 2001 року по 31 грудня 2003 року та наявність правових підстав для зобов`язання відповідача виконати вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2018 року №793, додавши до загального стажу позивача час роботи в якості фізичної особи - підприємця з 01 серпня 2001 року по 31 грудня 2002 року. Отже, до страхового стажу позивача має бути зарахований весь період здійснення позивачем підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 01 серпня 2001 року по 31 грудня 2003 року, а саме, 02 роки 05 місяців 0 днів. З розписок-повідомлень від 07 вересня 2020 року, 02 грудня 2020 року вбачається, що позивач разом із заявами про призначення пенсії подав, зокрема, військовий квиток, документ про особливі заслуги перед Батьківщиною, посвідчення учасника бойових дій. Отже, позивач разом із заявою про призначення пенсії за віком 07 вересня 2020 року подав необхідні документи, які засвідчують його особливий статус як учасника бойових дій, які є достатніми для підтвердження періоду проходження позивачем військової служби з 11 серпня 2014 року по 17 серпня 2015 року та зарахування до загального страхового стажу зазначеного періоду, а саме, 01 рік 0 місяців 07 днів. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що загальний трудовий стаж позивача становить 25 років 10 місяців 15 днів (без врахування пільг щодо обчислення стажу на пільгових умовах за участь в антитерористичній операції), що є достатнім для призначення дострокової пенсії за віком, а саме: 18 років 06 місяців 23 дні - трудовий стаж підтверджений відповідачем; 03 роки 10 місяців 15 днів - стаж позивача на посаді провідного інженера на МП «Пуск - Комплекс»; 02 роки 05 місяців 0 днів - стаж у період здійснення позивачем підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування; 01 рік 0 місяців 07 днів - стаж за період проходження позивачем військової служби.

Проте, відмовив у задоволенні позовних вимог про проведення перерахунку та виплати позивачу пенсії з 26.04.2019 (не прийнято до уваги твердження позивача щодо звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії від 04 червня 2019 року), а задовольнив позовні вимоги саме з 07.09.2020, з тих підстав, що, матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення позивача 04 червня 2019 року саме за призначенням пенсії за віком та наданням відповідачу разом із заявою необхідних документів для призначення пенсії. Водночас, в матеріалах справи міститься розписка-повідомлення від 07 вересня 2020 року, відповідно до якої позивач подав, а відповідач прийняв заяву про призначення пенсії та, до якої додано необхідні документи для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Апелянт наголошує, що суд першої інстанції допустив в цій частині висновків (в частині визначення дати з якої належить здійснити провести перерахунок та виплату пенсії (з 7 вересня 2020р. замість 26 квітня 2019р.) неповне з`ясування обставин справи, з урахуванням наступного: Як зазначено в позовній заяві ОСОБА_1 звернувся до відповідача із відповідною заявою про призначення пенсії ще 04.06.2019, що підтверджується, зокрема, довідкою про трудовий стаж, яка була видана 04.06.2019 та скріншотом з особистого кабінету на Порталі електронних послуг Пенсійного фонду України. Так, як вбачається з відомостей особистого кабінету, які додаються до апеляційної скарги, 04.06.2019р. о 16:33 зафіксовано звернення до відповідача саме з «заявою» про «призначення» пенсії. Проте, протиправними діями відповідача, які полягали у неврахуванні до пенсійного стажу періодів, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з нібито недостатнім стажем. Апелянт вказує на те, що внаслідок протиправних дій відповідача, 04.06.2019р. йому було лише видано довідку про страховий стаж у розмірі 18р.6м.23д, а звернення з питання призначення пенсії, як виявилось пізніше, позначено в особистому кабінету на Порталі електронних послуг ПФУ, як «помилкове». Скріншот з особистого кабінету Порталу електронних послуг ПФУ не був поданий разом з позовною заявою, адже позивач вважав, що абсолютно очевидно те, що після досягнення 60 річного віку, та маючи необхідний стаж для призначення пенсії, він прийшов 04.06.2019р. до ПФУ саме з метою призначення пенсії, а не для отримання якоїсь довідки. Суд першої інстанції не був позбавлений можливості витребувати у відповідача необхідні відомості.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Перш за все, колегія суддів наголошує на тому, що рішення суду першої інстанції переглядається виключно в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, згідно ч. 1 ст. 308 КАС України. У іншій частині (задоволених позовних вимог), рішення суду від 02.12.2021 не переглядається. Апеляційна скарга відповідача не розглядалась.

Перевіряючи висновки суду першої інстанції про те, саме з якої дати слід задовольняти позовні вимоги, а саме з 26.04.2019 (як просив позивач) чи з 07.09.2020 (як вирішив суд першої інстанції), колегія суддів зазначає про те, що відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Абзацом першим пункту 1.7 Порядку № 22-1, встановлено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Позивач (апелянт) наголошує на зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії саме 04 червня 2019 року, водночас, суд першої інстанції не прийняв до уваги вказані твердження, позаяк в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення позивача 04 червня 2019 року саме за призначенням пенсії за віком та наданням відповідачу разом із заявою необхідних документів для призначення пенсії.
Апелянт додав до апеляційної скарги скріншот з особистого кабінету Порталу електронних послуг ПФУ, згідно якого вбачається 04.06.2019 о 16-33 звернення № 3264.0 (тема - призначення), однак, колегія суддів не може прийняти вказаний доказ, як підтвердження дати звернення позивача до пенсійного органу за призначенням пенсії, оскільки він не відображає чи було додано всі необхідні документи (додатки) для призначення пенсії, чи їх було прийнято пенсійним органом, а також, з тих підстав, що статус звернення у скріншоті значиться як помилковий, тобто, можливо дійти висновку про те, що він те був прийнятий з невідомих причин. Дійсно, матеріали справи не містять достатніх та безспірних доказів звернення позивача 04 червня 2019 року саме за призначенням пенсії за віком та наданням відповідачу разом із заявою необхідних документів для призначення пенсії. Водночас, в матеріалах справи міститься розписка-повідомлення від 07 вересня 2020 року, відповідно до якої позивач подав, а відповідач прийняв заяву про призначення пенсії та, до якої додано необхідні документи для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, позивачем не доведено його звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком 04 червня 2019 року, а додані докази до апеляційної скарги з цього приводу також не можуть бути прийняті як безспірні. Також, відхиляється посилання апелянта на те, що саме в цей день він був в ГУ ПФУ в м. Києві та отримав довідку про страховий стаж, адже її отримання та відвідування пенсійного органу не може беззаперечно і головне, документально підтвердити подання заяви про призначення пенсії з наданням повного пакету документів на відміну від наявної в матеріалах справи розписки-повідомлення від 07 вересня 2020 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку, що пенсія позивачу мала бути призначена відповідачем з дня його звернення до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою, а саме, з 07 вересня 2020 року, а не з 02 квітня 2021 року чи як просив позивач з 26.04.2019.

За наслідком апеляційного розгляду за скаргою позивача, колегія суддів дійшла висновку про те, що її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині вирішених позовних вимог. У іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядалось згідно норм ч. 1 ст. 308 КАС України.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко