Справа № 420/18162/21
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/18162/21

Головуючий в І інстанції: Тарасишина О.М.
Дата та місце ухвалення рішення: 06.12.2021 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року по справі за адміністративним позовом Тимченка Олександра Анатолійовича до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить: визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2014 року, як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 13.01.2018 року по 28.02.2018 року включно; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 13.01.2018 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 3364,84 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 15.08.2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3844,60 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити щомісячну фіксовану суму індексації грошового забезпечення 3844,60 грн. за період з 01.03.2018 року по 15.08.2018 року включно в сумі 21083,29 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 13.01.2018 р. по 28.02.2018 р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 15.08.2018 р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 15.08.2018 р. включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078. Зобов`язано Військову частину А нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 15.08.2018 р. із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації. В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що Тимченко О.А. проходив військову службу в Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.08.2018 року за № 154 Тимченко О.А. виключено зі списків особового складу частини.

У зв`язку з тим, що Військовою частиною НОМЕР_1 не вирішено питання щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року у справі № 420/3764/20, за результатами розгляду позову Тимченка О.А., зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 13.01.2018 року по 15.08.2018 року включно.

Згідно наявних в матеріалах справи розрахунку індексації та відомості про нарахування коштів, на виконання судового рішення у справі № 420/3764/20, Військовою частиною НОМЕР_1 за період з січня 2018 року по лютий 2018 року здійснено нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення, при цьому, враховуючи базовий місяць для розрахунку індексації - січень 2014 року, на підставі грошового атестату позивача, в якому вказано цей місяць в якості базового для нарахування індексації, як місяць підвищення доходу.

З урахуванням визначення базового місяця для розрахунку індексації - січень 2014 року, згідно наведених розрахунку індексації та відомості про нарахування коштів, індексація грошового забезпечення позивача за січень-лютий 2018 року складає 3451,55 грн.

Також, згідно вказаних розрахунку індексації та відомості про нарахування коштів, Військовою частиною НОМЕР_1 за період з березня 2018 року по серпень 2018 року здійснено нарахування індексації, при цьому, враховуючи базовий місяць для розрахунку індексації - березень 2018 року, з огляду на підвищення посадового окладу позивача у цьому місяці (згідно довідки В/ч про грошове забезпечення позивача, сума грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року складає 7289,10 грн., за березень 2018 року 12464 грн.). Індексація за період з березня 2018 року по серпень 2018 року складає 0 грн.

Позивач не погоджується з діями відповідача щодо визначення січня 2014 року в якості базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з січня 2018 року по лютий 2018 року, замість - січня 2008 року, а також з бездіяльністю відповідача щодо невиплати фіксованої індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по серпень 2018 року у сумі 3844,60 грн. щомісячно, у зв`язку із чим, звернувся до суду з даним позовом.

Позивач вважає, що за період з січня по лютий 2018 року йому має бути виплачена індексація у сумі 3364,84 грн., за період з березня 2018 року по серпень 2018 року у загальній сумі 21083 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній вирішуючи справу, з огляду на викладене.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 вказаного Закону встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 цього ж Закону до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (ст. 9 Закону).

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року № 2017-III (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078 у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; 6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються і т.д.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік .

В контексті наведеного колегія суддів зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Згідно наявних в матеріалах справи розрахунку індексації та відомості про нарахування коштів, на виконання судового рішення у справі № 420/3764/20, Військовою частиною А1940 за період з січня 2018 року по лютий 2018 року здійснено нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення, при цьому, враховуючи базовий місяць для розрахунку індексації - січень 2014 року, на підставі грошового атестату позивача, в якому вказано цей місяць в якості базового для нарахування індексації, як місяць підвищення доходу.

З урахуванням визначення базового місяця для розрахунку індексації - січень 2014 року, згідно наведених розрахунку індексації та відомості про нарахування коштів, індексація грошового забезпечення позивача за січень-лютий 2018 року складає 3451,55 грн.

Також, згідно вказаних розрахунку індексації та відомості про нарахування коштів, Військовою частиною А1940 за період з березня 2018 року по серпень 2018 року здійснено нарахування індексації, при цьому, враховуючи базовий місяць для розрахунку індексації - березень 2018 року, з огляду на підвищення посадового окладу позивача у цьому місяці (згідно довідки В/ч про грошове забезпечення позивача, сума грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року складає 7289,10 грн., за березень 2018 року 12464 грн.). Індексація за період з березня 2018 року по серпень 2018 року складає 0 грн.

Позивач у даній справі, згідно змісту заявленого позову, не погоджується з діями відповідача щодо визначення січня 2014 року в якості базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з січня 2018 року по лютий 2018 року, замість - січня 2008 року, а також з бездіяльністю відповідача щодо невиплати фіксованої індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по серпень 2018 року у сумі 3844,60 грн. щомісячно.

Позивач вважає, що за період з січня по лютий 2018 року йому має бути виплачена індексація у сумі 3364,84 грн., за період з березня 2018 року по серпень 2018 року у загальній сумі 21083 грн.

При цьому, позивач посилається на вимоги Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, у редакції Постанови № 1013 від 09.12.2015 року, яка набрала чинності з 15.12.2015 року та підлягала застосуванню з 01.12.2015 року.

В свою чергу, у відзиві на позовну заяву та поданій апеляційній скарзі в обґрунтування правомірності обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача за період з січня 2018 року по лютий 2018 року - з січня 2014 року відповідач посилається на положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року (в редакція до внесення змін згідно Постанови від 09.12.2015 року № 1013 та відповідно в редакції на час встановлення базового місяця для розрахунку індексації - січень 2014 року), та підвищення грошового забезпечення за рахунок збільшення постійних складових у січні 2014 року.

Також, відповідач вказує, що з урахуванням підвищення посадового окладу позивача у березні 2018 року, індексація з березня по серпень 2018 року складає 0 грн.

Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції взагалі не надав оцінки наведеним доводам відповідача та не перевірив правомірність дій відповідача щодо застосування січня 2014 року в якості базового місяця для нарахування індексації з урахуванням вимог чинного законодавства на час встановлення цього місяця в якості базового.

Суд першої інстанції послався на те, що позивачу у період проходження служби не виплачувалась індексація.

Однак, встановлені судом першої інстанції обставини не відповідають матеріалам справи та доводам сторін, згідно яких, позивачу за спірний період нарахована та виплачена індексація, при цьому, на підставі судового рішення у справі № 420/3764/20.

Також, при вирішенні справи в частині вимог за період з 01.03.2018 року по 15.08.2018 року, суд першої інстанції не дослідив дані Держстат щодо індексу споживчих цін, розмір підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року, дані щодо суми індексації, яка склалась у зазначеному місяці, не з`ясував обставини, чи розмір підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року перевищує суму індексації, яка склалась у зазначеному місяці, та чи підлягає нарахуванню сума індексації у місяці підвищення та в подальшому.

В свою чергу, надаючи оцінку доводам сторін під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року (в редакція до внесення змін згідно Постанови від 09.12.2015 року № 1013 та відповідно в редакції на час встановлення базового місяця для розрахунку індексації - січень 2014 року), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Таким чином, згідно Порядку № 1078, у наведеній редакції, базовим місяцем при розрахунку індексу споживчих цін вважався місяць, у якому відбувається підвищення заробітної плати працівника за рахунок збільшення її постійних складових.

Висновки суду у даній справі відповідають правовим позиціям Верховного Суду, які викладені, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 825/1832/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 825/565/17, у яких Верховним Судом вказано, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

За таких обставин, дії відповідача щодо визначення січня 2014 року в якості базового місяця під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації позивача у зв`язку з підвищення грошового доходу на підставі грошового атестату позивача (в якому вказано січень 2014 року в якості базового для розрахунку індексації) відповідають наведеним вимогам Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Встановлення з січня 2014 року базового місяця для розрахунку індексації позивача січень 2014 року не оскаржено позивачем.

Разом з цим, позивач вважає, що у зв`язку із внесенням Постановою від 09.12.2015 року № 1013 змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, індексація грошового забезпечення позивача мала проводитись із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, оскільки у січні 2008 році підвищувались посадові оклади військовослужбовців.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково погодився з вказаними доводами позивача, оскільки норми та положення Порядку № 1078, у редакції Постанови № 1013 від 09.12.2015 року, яка набрала чинності з 15.12.2015 року та підлягала застосуванню з 01.12.2015 року, на які посилається позивач та суд першої інстанції, не були чинні на час встановлення базового місяця для розрахунку індексації січень 2014 року, а тому, не можуть бути підставою для перегляду цього базового місяця та відповідно застосування в якості базового місяця - січня 2008 року.

Колегія суддів вважає вірними доводи відповідача, що базовий місяць, встановлений відповідно до норм, що діяли до внесення змін до Порядку № 1078 (тобто до 15.12.2015 року), перегляду не підлягає.

Зазначені обставини та вимоги Порядку № 1078, в редакції на час встановлення базового місяця для розрахунку індексації січень 2014 року, помилково не були враховані судом першої інстанції при вирішенні справи, внаслідок чого, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про необхідність проведення нарахування індексації позивача, враховуючи базовий місяць - січень 2008 року.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачу, на підставі судового рішення у справі № 420/3764/20, нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з січня 2018 року по лютий 2018 року у сумі 3451,55 грн., правомірність дій відповідача щодо розрахунку наведеної суми індексації не спростована позивачем, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення позову в частині вказаного періоду відсутні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за період з 13.01.2018 року по 28.02.2018 року з урахуванням визначення базового місяця січня 2008 року позивач просить нарахувати та виплати йому 3364,84 грн., однак, як вже зазначалось колегією суддів, позивачу за вказаний період нараховано та виплачено на виконання судового рішення у справі № 420/3764/20 індексацію у сумі 3451,55 грн., тобто, навіть більше, чим просить позивач.

Також, колегія суддів зазначає, що у резолютивній частині рішення суд першої інстанції визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення позивача з 13.01.2018 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січня 2008 року.

Разом з цим, суд першої інстанції зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію із застосуванням базового місяця січня 2008 року за період з 01.03.2018 року по 15.08.2018 року.

Тобто, вимоги позивача в частині зобов`язання нарахувати та виплатити йому індексацію із застосуванням базового місяця січня 2008 року за період з січня 2018 року по лютий 2018 року не розглянуті судом першої інстанції.

Що стосується вимог позивача про нарахування та виплату індексації за період з березня 2018 року по серпень 2018 року, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 року по 15.08.2018 року з урахуванням березня 2018 року у якості базового місяця для нарахування індексації.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, з 01.03.2018 року по 15.08.2018 року позивачу нараховувалась індексація та саме з урахуванням базового місяця березня 2018 року.

Позивачем у даній справі не заявлялось вимог щодо нарахування індексації за період з 01.03.2018 року по 15.08.2018 року з урахуванням березня 2018 року у якості базового місяця для нарахування індексації.

Позивач просив зобов`язати відповідача виплатити йому фіксовану індексацію за період з 01.03.2018 року по 15.08.2018 року у сумі 3844,60 грн. щомісячно.

Вказані вимоги фактично не розглянуті судом першої інстанції.

В свою чергу, надаючи оцінку вказаним вимогам позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.п. 1-1, 4, 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, у редакції за вказаний період, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Позивач визнає, що у березні 2018 року йому було підвищено посадовий оклад (загальне грошове забезпечення у лютому 2018 року складає 7289,10 грн., у березні 2018 року 12464 грн.).

З огляду на викладене, а також враховуючи дані Держстат щодо індексу споживчих цін, у зв`язку з тим, що розмір підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року перевищує суму індексації, яка склалась у зазначеному місяці, сума індексації у місяці підвищення не нараховується.

Для проведення подальшої індексації розрахунок індексу споживчих цін здійснюється з квітня 2018 року.

Водночас, з огляду на дані Держстат щодо індексу споживчих цін з квітня 2018 року, а також враховуючи розмір отриманого позивачем грошового забезпечення, підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період по серпень 2018 року відсутні.

В свою чергу, доводи позивача та суду першої інстанції щодо наведеного періоду індексації спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального права.

Як вже зазначалось колегією суддів, вирішуючи справу у вказаній частині вимог, суд першої інстанції не дослідив дані Держстат щодо індексу споживчих цін, розмір підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року, дані щодо суми індексації, яка склалась у зазначеному місяці, не з`ясував обставини, чи розмір підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року перевищує суму індексації, яка склалась у зазначеному місяці, та чи підлягає нарахуванню сума індексації у місяці підвищення та в подальшому.

Таким чином, враховуючи, що судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, на підставі ст. 317 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Також, з відповідача підлягає стягненню несплачена ним сума судового збору за подання апеляційної скарги, сплата якої відстрочена за ухвалою суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Тимченка Олександра Анатолійовича до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106) несплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 09.06.2022 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька