Справа № 140/760/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
09 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/760/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Денисюка Р.С.,
при секретарі судового засідання Матящук Л.Р.
за участю представника відповідача Гурняк О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Грандтермінал до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.05.2022 позов задоволено повністю; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.08.2021 № 2 та № 2; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Грандтермінал за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області судовий збір у розмірі 22500,00 грн.

01.06.2022 представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якому просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою суду від 02.06.2022 заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі призначено до судового розгляду в судовому засіданні на 14:30 год. 09.06.2022.

06.06.2022 представник відповідача подала суду клопотання про зменшення витрат на професійну правову допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Представник позивача до судового засідання подав заяву про розгляд заяви щодо розподілу судових витрат без його участі.

Присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача заперечує проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 10000,00 грн та вказує, що заявлена сума на правничу допомогу є завищеною та необґрунтованою.

Суд заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат слід задовольнити частково, з огляду на таке.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За приписами частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Як передбачено пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В ході судового розгляду справи, представником позивача було заявлено про подачу доказів про судові витрати після прийняття рішення у справі у зв`язку із неможливістю подання усіх доказів, що підтверджують їх розмір. Заяву про ухвалення додаткового рішення та відповідні докази представником позивача подано до суду 01.06.2022, тобто з дотриманням п`ятиденного строку після ухвалення 27.05.2022 рішення суду, яким питання щодо розподілу цих судових витрат не було вирішено, тому у справі необхідно ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правничої допомоги №12/01 від 12.01.2022 (а. с. 167-171), додаткова угода №5 до вказаного договору від 25.01.2022 (а. с. 172), акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №5/140/760/22 від 27.05.2022 (а.с. 173), детальний опис виконаних робіт, наданих послуг від 27.05.2022 (а. с. 174), платіжне доручення від 01.06.2022 № (а. с. 175).

Зокрема, як вбачається із акту прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) №5/140/760/22 від 27.05.2022 та детального опису виконаних робіт, наданих послуг від 27.05.2022, на виконання договору про надання правової допомоги від 12.01.2022, в період січень травень 2022 року виконавцем були виконані, а клієнтом прийняті наступні послуги з надання правової допомоги: вивчення матеріалів акту фактичної перевірки від 22.07.2021 №15091/13-01-09-02 (1 год) 1000,00 грн; підготовка та подання позовної заяви про оскарження податкових повідомлень-рішень від 28.08.2021 №2 та №2 (4 год) 4000,00 грн; підготовка заперечення на відзив (2 год) 2000 грн; участь в судових засіданнях (3 засідання) - 3000 грн. Всього вартість наданих послуг становить 1000,00 грн.

Загальна вартість робіт (наданих послуг) в сумі 10000,00 грн була сплачена позивачем адвокату відповідно до платіжного доручення від 01.06.2022 № (а. с. 175).

Представник ГУ ДПС у Львівській області у клопотанні від 06.06.2022 про зменшення витрат на правову допомогу та в судовому засіданні проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 10000,00 грн заперечила та вказала, що заявлена сума на правничу допомогу є завищеною та необґрунтованою.

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зауважує, що аналіз судової практики щодо оскарження ППР в подібних спорах, перевірка документів бухгалтерського та господарського обліку на підтвердження спірних правовідносин, вивчення матеріалів акту перевірки, підготовка позовної заяви до суду, підготовка заперечень є єдиним комплексом дій, що охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а визначення суми гонорару за кожну з зазначених дій не є виправданим, а тому підлягає зменшенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia,заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумний розмір.

Верховний Суд в постановах від 22.12.2020 по справі №520/8489/19, від 07.05.2020 по справі №320/3271/19, від 10.03.2020 по справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням заперечень відповідача щодо обґрунтованості та співмірності розміру витрат на правничу допомогу, враховуючи незначну складність справи заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленими вимогами немайнового характеру, а тому справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів є сума 5000,00 грн. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 243 ч.3, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Грандтермінал за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Грандтермінал (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Єршова, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 42819799).

Відповідач: Головне управління ДПС у Львівській області (79026, місто Львів, вулиця Стрийська, 35, ).

Суддя Р.С. Денисюк

Повний текст додаткового рішення суду складено 14.06.2022