Справа № 344/17581/21
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/49/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Шумило С.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського 1 батальйону, 2 роти, 1 взводу, молодшого лейтенанта поліції -Хомина Юрія Володимировича про скасування постанови ЕГА №480900 від 29.10.2021 у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського 1 батальйону, 2 роти, 1 взводу, молодшого лейтенанта поліції -Хомина Юрія Володимировича про скасування постанови ЕГА №480900 від 29.10.2021 у справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення він визнаний винним в тому, що 29 жовтня 2021 року перебував у громадському місці, а саме в приміщенні банку «ТАС» по вул. Василіянок, 1 в м. Івано-Франківськ без засобів індивідуального захисту, чим порушив п.п 1,2 постанови КМУ 1236 від 09.12.2020. Вважає, що вказану постанову прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, без врахування всіх обставин та невірного застосування норм чинного законодавства, а тому просить: скасувати постанову ЕГА №480900 від 29.10.2021 у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі; стягнути з відповідача витрати понесені ним при подачі позову до суду -489 грн. судового збору з яких 35 грн. комісії банку; стягнути з відповідача заподіяну моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

Представником сторони відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, направлено на адресу суду відзив на позов, в якому представник заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні з підстав необґрунтованості. Зокрема, заперечуючи проти позову, представник відповідача покликається на те, що оскільки позивач вчинив правопорушення, а саме перебував в громадському місці (в приміщенні банку «ТАС» по вул. Василіянок, 1 в м. Івано-Франківськ) без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема без вдягнутого респіратора чи захисної маски, що закривають ніс та рот, позивача було у встановленому чиним законодавством порядку притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КупАП. (а.с. 18-26 із долученням диску).

29.12.2021 через канцелярію суду надійшла від позивача відповідь на відзив із долученням відеодиску із записом події 29.10.2021 (а.с. 30-45).

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив позов та просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали адміністративного позову, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії ЕГА №480900 по справі про адміністративне правопорушення від 29 жовтня 2021 року поліцейським Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, молодшим лейтенантом поліції 1 батальйону, 2 роти, 1 взводу Хомином Ігорем Володимировичем встановлено, що ОСОБА_1 29 жовтня 2021 року перебував в приміщенні банку «ТАС» по вул. Василіянок,1 в м. Івано-Франківську, без засобів індивідуального захисту , чим порушив п.п. 1,2 постанови КМУ 1236 від 09.12.2020 у зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.7).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнено статтею 44-3.

Відповідно до Закону України від 06.11.2020 № 1000-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» було внесено зміни до Кодексу, доповнивши статтю 44-3 частиною другою наступного змісту: «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Наведені зміни пов`язані зі заходами запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та введені з метою захисту населення від інфекційних хвороб.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно із частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення за частиною другою статті 44-3 КУпАП.

В ч. 2 ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Разом з цим відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження своїх заперечень відповідачем до відзиву на позовну заяву додано диск із записами з нагрудного відеореєстратора поліцейського. Проте суд критично ставиться до відеозапису із нагрудного відеореєстратора поліцейського як до доказу наявності адміністративного правопорушення та вини позивача у його вчиненні, оскільки жодних інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на спростування тверджень позивача, відповідач не наддав.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за вчинення адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Окрім того ВС у постановлених раніше правових висновках вказав, що відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Верховним Судом визначено, що у випадках якщо у постанові про накладення адмінправопорушення не вказано технічний засіб яким здійснений фото або відеозапис, і відсутні інші докази вчинення адмінправопорушення, то провадження підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адмінправопорушення.

У оскаржуваній постанові серії ЕГА№480900 від 29.10.2021 відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відсутність в постанові посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис суперечить вимогам ст. 283 КУпАП, де імперативно передбачено, що постанова повинна містити серед іншого і дані про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Оскільки відповідач на підтвердження факту здійснення відеозапису вчинення правопорушення позивачем представляє диск із таким відеозаписом, однак у оскаржуваній постанові відсутні будь-які посилання на технічний засіб, яким такий запис здійснювався, то слід констатувати, що оскаржена постанова серії ЕГА№480900 від 29.10.2021 не відповідає в повній мірі передбаченим вищевказаною статтею вимогам.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується наявність події і складу адміністративного порушення, про яке зазначив у постанові інспектор, та відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, отож в цій частині адміністративний позов є підставним.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо вимог позову про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн., то суд зазначає таке: у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або місцевого самоврядування, суд повинен установити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив та чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, установити причинно-наслідковий зв`язок і визначити сумірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

В той же час із позову та долучених додатків випливає, що ця вимога позивачем заявлена формально, без жодних обґрунтувань та доказів підтверджень вчинення позивачу якихось психологічних страждань, напружень чи розчарувань і незручностей, які завдають йому моральної шкоди.

Оскільки жодних доказів і обґрунтувань, фактів, які б свідчили, що дії відповідача призвели до наслідків у вигляді заподіяння моральної шкоди суду не представлено, а оцінка рівня моральної шкоди залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я особи, що зазнала моральних страждань, то в даному конкретному випадку відсутні правові підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 44-3, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову від 29.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №480900 щодо ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , рахунок отримувача НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , МФО 305299, ПриватБанк) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста,3), витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 454,00 грн.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя: Шамотайло О.В.