Справа № 420/19768/21
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

09 червня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/19768/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Шеметенко Л.П., суддів Стас Л.В., Турецької І.О., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про визначення коду товару та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів, -

В С Т А Н О В И В :

До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про визначення коду товару та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів.

Ухвалою судді-доповідача П`ятого апеляційного адміністративного суду Шеметенко Л.П. від 14 лютого 2022 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху із наданням апелянтам десятиденного строку для усунення недоліків апеляційної скарги для надання оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 8862 грн.

Ухвалами судді-доповідача П`ятого апеляційного адміністративного суду Шеметенко Л.П. від 15.03.2022 року, 04.04.2022 року та 19.05.2022 року було продовжено Одеській митниці строк для усунення недоліків апеляційної скарги, визначений ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року, на десять днів з дня отримання копій цих ухвал.

Однак, станом на теперішній час апелянтом не додано до суду доказу про сплату судового збору.

Разом з цим, апелянтом подано клопотання, в якому він просить відстрочити йому сплату судового збору та зазначає, що немає можливості надати докази оплати судового збору у зв`язку з відсунім бюджетним фінансуванням.

Розглянувши заявлене клопотання апелянта про відстрочення йому сплати судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Аналізуючи положення КАС України у їх сукупності, колегія суддів наголошує, що питання про відстрочення сплати судового збору вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вказаний принцип передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків усіх учасників судового процесу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.05.2008 року «Надточій проти України» (Заява №7460/03), принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

На підставі наведеного, при вирішенні питання щодо відстрочення сплати судового збору у даній справі підлягають врахуванню обставини даної справи та доводи і докази заявника, яким судом має бути надана оцінка на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Також, слід зазначити, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року) виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати зазначеній Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Таким чином, у рішенні по справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року ЄСПЛ констатував, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Вирішуючи клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів бере до уваги доводи відповідача про неможливість сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановлені судом строки.

Крім того, вирішуючи заявлене клопотання, колегія суддів враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 року у справі № 0940/2276/18, згідно якої у нормах частини другої статті 132 КАС відсилання до норм Закону України «Про судовий збір», зокрема до підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору, це означає, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату, прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Разом з цим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022 року.

Водночас, відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені, зокрема, статтею 55 Конституції, яка кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, враховуючи, що майновий стан апелянта перешкоджає сплаті судового збору за подану ним апеляційну скаргу у встановлений законом строк, виходячи з принципу рівності сторін в адміністративному процесі, а також з метою забезпечення реалізації права апелянта на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення апеляційним судом рішення у справі.

З огляду на викладене, перешкоди для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження П`ятим апеляційним адміністративним судом відсутні.

Керуючись ст.ст. 133, 248, 295, 296, 300, 321, 325, 328 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Відстрочити Одеській митниці сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року до ухвалення апеляційним судом рішення у справі № 420/19821/21.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про визначення коду товару та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів.

Запропонувати учасникам справи подати до П`ятого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання цієї ухвали.

Надіслати учасникам справи копію апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів разом з копією ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька