Справа № 160/1786/22
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2022 року Справа № 160/1786/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
25.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, викладене в листі від 28.12.2021 №0400-010310-8/172498, про відмову в призначенні пенсії - протиправним та скасувати його;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення 15.08.2019 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
15.02.2022 позивачем частково усунено недоліки позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2022 позивачу продовжено строк для усунення недоліків позову, що викладені в ухвалі суду від 31.01.2022 року, на п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду.
24.03.2022 позивачем усунено недоліки позову у повному обсязі, подано адміністративний позов (уточнений) із зазначенням своєї електронної пошти.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 адміністративний позов (уточнений) прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/1786/22, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Цією ж ухвалою суду було витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 направлена сторонам, відповідачу разом із копією позовної заяви з додатками у паперовому вигляді та отримана ним 14.04.2022, що підтверджується розпискою, наявною у матеріалах справи.
У відзиві відповідачем також зазначено, що у зв`язку із введенням воєнного стану та території України є неможливим на даний момент надати засвідчену копію електронної пенсійної справи, надав копії протоколів про призначення пенсії та розрахунку його розміру.
Відповідно до частини 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно зі статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із паспортом серії НОМЕР_2 є громадянином України.
Згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 позивач у період з 30.01.1989 по 11.04.1994 та з 20.06.1994 по 14.03.1997 працював на шахті «Ювілейна» на різних посадах, а саме:
з 30.01.1989 по 14.03.1989 - гірником з повним робочим днем у шахті (записи 4,5);
з 15.03.1989 по 08.06.1989 - гірником другого розряду з повним робочим днем у шахті (записи 5, 6);
з 09.06.1989 по 05.07.1991 - гірником третього розряду з повним робочим днем у шахті (записи 6, 7);
з 06.07.1991 по 11.04.1994 - машиністом гірничих виїмкових машин шостого розряду з повним робочим днем у шахті (записи 7, 8);
з 20.06.1994 по 25.07.1995 - машиністом гірничих виїмкових машин п`ятого розряду з повним робочим днем у шахті (записи 9, 10);
з 26.07.1995 по 06.10.1995 - учнем постачальника кріпильних матеріалів (записи 10, 11);
з 07.10.1995 по 19.06.1996 - постачальником кріпильних матеріалів (записи 11, 12);
з 19.06.1996 по 14.03.1997 - сторожем транспортного цеху (записи 12, 14).
Відповідно до Довідки ВСП «Шахтоуправління «Першотравенське» ПрАТ «Павлоградвугілля» від 10.01.2020 №11 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, посада (професія) гірник підземний передбачена Списком №1 (розділ 1 підрозділ 1 постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956), посада (професія) машиніст гірничих виїмкових машин передбачена Списком №1 (розділ 1 підрозділ 1010100а постанови КМУ №10 від 26.01.1991 та постанови КМУ №162 від 11.03.1994), посада (професія) постачальника кріпильних матеріалів передбачена Списком №2 (розділ 1 підрозділу 2010100а постанови КМУ №162 від 11.03.1994).
Згідно із Актом форми Н-1 №127 від 25.09.1994 про нещасний випадок на виробництві 23 вересня 1994 о 7 годині 55 хвилин на ділянці №6 в шахті «Ювілейна» стався нещасний випадок, внаслідок якого ОСОБА_1 травмований куском породи в область хребта.
Відповідно до довідки №057671 Павлоградським МСЕК у зв`язку із вказаною травмою позивачу встановлено 50% втрати професійної працездатності та 3-ю групу інвалідності (трудове каліцтво) з обмеженням щодо підземних робіт
Згідно із Довідкою МСЕ серії 2-18АЖ №057671 від 05.05.1996 позивач ще перебував на інвалідності (ІІІ група (трудове каліцтво)) у період з 01.05.1996 до 01.05.1997.
Із змісту Довідки ВСП «Шахтоуправління «Першотравенське» ПрАТ «Павлоградвугілля» від 10.01.2020 №11 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 з 19.06.1996 переведений на поверхню, спуски в шахту не здійснював.
10.08.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач оскаржив його в судовому порядку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у адміністративній справі №160/17100/20 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 р. в адміністративній справі №160/17100/20 скасовано та ухвалено нове рішення, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії, викладене у листі №0400-0305-8/73335 від 28.08.2020, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.08.2020 про призначення йому пенсії за віком з урахуванням додатково поданих документів на підтвердження періоду його навчання в СПТУ-40 м. Першотравенська та проходження військової служби з 20.12.1986 по 10.12.1988. У задоволенні решти позову - відмовлено.

На виконання постанови постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 в адміністративній справі №160/17100/20 відповідачем повторно розглянута заява позивача від 10.08.2020, зараховані періоди навчання в СПТУ-40 з 01.09.1982 по 16.07.1985 та проходження служби з 20.12.1986 по 07.12.1988, про що зазначено у листі від 28.12.2021 №0400-010310-8/172498, та цьому ж листі повідомлено позивачу про відмову у призначенні пенсії за віком.

В обґрунтування такого рішення у листі від 28.12.2021 №0400-010310-8/172498 відповідачем зазначено, що відповідно до пункту 1 статті 114 Закону України право на призначення пенсії на пільгових умовах мають працівники, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах за результатами атестації робочих місць. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим-двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Пільговий стаж визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України №1058-ІУ (список 1) становить 5 років 11 місяців 1 день; страховий стаж - 22 роки 09 місяців 3 дні, тому у призначені пенсії за віком згідно із заявою від 10.08.2020 відмовлено. Також позивачу роз`яснено, що право на пенсійну виплату він набуде з 02.08.2022.

Згідно із розрахунком страхового стажу на виконання судового рішення (№90 від 28.12.2021) на дату звернення 10.08.2020 страховий стаж позивача становить 27 років 9 місяців 3 дні (в тому числі додаткові за Списком №1 - 5 років), роботи за Списком №1 (підземні) - 5 років 11 місяців 1 день.

Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням особливостей трудової діяльності та перетину періодів (форма РС-право) номер ПС 90 на дату звернення 10.08.2020, загальний страховий стаж позивача складає 22 роки 9 місяців 3 дні, стаж, що дає право на зниження пенсійного віку (за Списком №1 підземні роботи, професії за постановою №202) - 5 років 11 місяців 1 день; до пільгового страхового стажу зараховано наступні періоди:

з 06.02.1989 по 24.02.1989 - стаття 14, постанова 202, не підземні роботи - 0 років 0 місяців 19 днів;

з 25.02.1989 по 13.01.1991 - стаття 14, постанова 202, підземні роботи, Список №1 - 1 рік 10 місяців 19 днів;

з 14.01.1991 по 22.05.1992 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 1 рік 4 місяці 9 днів;

з 30.05.1992 по 04.02.1993 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 0 років 8 місяців 5 днів;

з 13.02.1993 по 14.03.1993 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 0 років 1 місяць 2 дні;

з 16.03.1993 по 24.03.1993 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 0 років 0 місяців 9 днів;

з 01.04.1993 по 09.06.1993 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 0 років 2 місяці 9 днів;

з 13.06.1993 по 17.06.1993 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 0 років 0 місяців 5 днів;

з 20.06.1993 по 21.06.1993 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 0 років 0 місяців 2 дні;

з 27.06.1993 по 27.06.1993 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 0 років 0 місяців 1 день;

з 29.06.1993 по 29.06.1993 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 0 років 0 місяців 1 день;

з 01.07.1993 по 15.11.1993 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 0 років 4 місяці 15 днів;

з 29.11.1993 по 24.12.1993 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 0 років 0 місяців 26 днів;

з 02.01.1994 по 11.04.1994 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 0 років 3 місяці 10 днів;

з 20.06.1994 по 23.12.1994 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 0 років 6 місяців 4 дні;

з 14.02.1995 по 06.04.1995 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 0 років 1 місяць 23 дні;

з 21.04.1995 по 09.07.1995 - стаття 14, підземні роботи, Список №1 - 0 років 2 місяці 19 днів.

Позивач, не погоджуючись із розрахунком пільгового стажу за Списком №1, вказує, що з урахуванням періоду перебування на інвалідності внаслідок виробничої травми, він має становити 8 років 0 місяців 24 дні, тому відмова у призначенні пенсії, що викладена у листі від 28.12.2021 №0400-010310-8/172498, є протиправною, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

За правилами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із ст. 1 Закону №1788 громадяни України громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України «Про охорону праці» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно частини першої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (абзац четвертий частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону № 1788 час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Згідно із частиною шостою статті 56 Закону №1788 при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Отже, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до 01 січня 2004 року (до набрання чинності Законом №1058) зараховується як до стажу роботи для призначення пенсії за віком, так і до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням за період після 01 січня 2004 року зараховується тільки до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач 23.09.1994 на шахті «Ювілейна» отримав виробничу травму (Акт форми Н1 №127 від 25.09.1994), Павлоградським МСЕК у зв`язку із вказаною травмою встановлено 50% втрати професійної працездатності та 3-ю групу інвалідності (трудове каліцтво) з обмеженням щодо підземних робіт, та продовжував працювати.

Так, згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_3 (записи 10, 11) позивач у період з 26.07.1994 по 06.10.1995 працював учнем постачальника кріпильних матеріалів та з 07.10.1995 по 19.06.1996 - постачальником кріпильних матеріалів в шахті «Ювілейна», що відповідно до Довідки ВСП «Шахтоуправління «Першотравенське» від 10.01.2020 №11 передбачена Списком №2 розділу 1 підрозділу 2010100а постанови КМУ №162 від 11.03.1994; з 19.06.1996 по 14.03.1997 - сторожем транспортного цеху.

При, цьому початком періоду перебування на інвалідності є дата, з якої встановлено інвалідність, а не дата огляду МСЕК. Відповідно до Довідки МСЕ серії 2-18АЖ №057671 від 05.05.1996, що міститься в матеріалах справи, позивач у період з 01.05.1996 до 01.05.1997 ще перебував на інвалідності (ІІІ група (трудове каліцтво)).

Отже, трудове каліцтво позивача доведено актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, форми Н-1 № 127 від 25.09.1994 та довідками МСЕК.

За таких обставин, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин щодо часу отримання виробничої травми (трудового каліцтва) та перебуванням позивача на інвалідності у зв`язку із чим (обставини виникли до 01 січня 2004 року), суд доходить висновку про те, що позивач має право на зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням як до стажу роботи для призначення пенсії за віком, так і до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Однак, з наданих відповідачем документів (розрахунку страхового стажу на виконання судового рішення від 28.12.2021, роздруківки розрахунку стажу з урахуванням особливостей трудової діяльності та перетину пільгових періодів (форма РС-право) не встановлено відповідного зарахування до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, на дату звернення 10.08.2020.

Щодо доводів відповідача, викладені у відзиві, про те, що підстави для зарахування до пільгового стажу періоду перебування на інвалідності відсутні через те, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових мовах та за вислугу років, суд звертає, що спірним між сторонами є питання права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 із зниженням пенсійного віку.

Інших доводів на обґрунтувань підстав відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідачем не зазначено, а рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії, викладене у листі від 28.12.2021 №0400-010310-8/172498, не містить належного мотивування підстав його прийняття.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно із частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії, що викладене у листі від 28.12.2021 №0400-010310-8/172498, не відповідає принципу обґрунтованості, оскільки не містить конкретні обставини, які слугували підставою для відмови у призначенні пенсії, тобто прийняте без належного мотивування підстав його прийняття, відтак є протиправним та підлягає скасуванню, тому з метою відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача зарахувати час перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Щодо позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком з дня звернення 15.08.2019, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, спір стосується наслідків повторного розгляду відповідачем заяви позивача про призначення пенсії саме від 10.08.2020 у вигляді рішення про відмову у призначенні пенсії, що викладене у листі від 28.12.2021 №0400-010310-8/172498.

Крім того, матеріали справи не містять розрахунку пільгового стажу за Списком №1 з урахуванням встановлених обставин.

Суд зазначає, що обрахунок стажу, що враховується у призначенні (перерахунку) пенсії, є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до частини 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України).

Відповідно до ч.4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях обрахунку стажу (в тому числі пільгового), необхідного для призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10.08.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вирішити питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій (рішення) у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Позивачем у позовній заяві заявлено клопотання, в якому просить допустити негайне виконання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Однак, пенсія позивачу призначена, пенсійні виплати не присуджені, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 992,40грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача у сумі 992,40грн.

Керуючись ст. ст. ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання рішення протиправним та зобов`язати вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про відмову у призначенні пенсії, викладене у листі від 28.12.2021 №0400-010310-8/172498.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) зарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 10.08.2020 та вирішити питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про негайне виконання рішення суду - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 30.05.2022.

Суддя М.М. Бухтіярова