Справа № 280/10796/21
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2022 року м. Дніпросправа № 280/10796/21

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Сафронової С.В.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.02.2022р. у справі №280/10796/21
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Військової частини НОМЕР_1 визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

21.10.2021р. ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Скрипка О.В., за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-10/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2021р. позовну заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Скрипка О.В., до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви /а.с. 25-26/.

У встановлений судом строк позивачем на усунення недоліків подано заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду /а.с. 30-31/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суд від 07.12.2021р. у справі №280/10796/21 визнано неповажними вказані причини пропуску строку звернення до адміністративного суду із вказаним позовом та в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із вказаним позовом відмовлено; позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , грошової компенсації вартості за неотримане речове майно станом на день звільнення з військової служби (виключення зі списків особового складу) 28.05.2019р.;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно станом на день звільнення з військової служби (виключення зі списків особового складу) 28.05.2019р. повернуто позивачу.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.12.2021р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №280/10796/21 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін в частині позовних вимог:

- визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015р. по 2019р., виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби (виключення зі списків особового складу) 28.05.2019р.;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015р. по 2019р., виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби (виключення зі списків особового складу) - 28.05.2019р.;

- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.05.2019р.;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.05.2019р. /а.с. 86-87/.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.02.2022р. у справі №280/10796/21 адміністративний позов задоволено /а.с. 47-52/(суддя Сацький Р.В.)
Відповідач у справі, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою поштового зв`язку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу /а.с. 57-65/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Панченко О.М., Чередниченко В.Є. / а.с. 67/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.02.2022р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.02.2022р. у справі №280/10796/21 з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи /а.с. 68/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 07.04.2022р. /а.с. 70/.

Разом з апеляційною скаргою відповідачем було заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги .

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 13.04.2022р. у справі №280/10796/21 звільнено військову частину НОМЕР_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.02.2022р. у справі №280/10796/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.02.2022р. у справі №280/10796/21 /а.с. 71/ та справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 24.05.2022р. /а.с. 72/, про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства /а.с. 74-76/.

У зв`язку з тим, що суддя Панченко О.М., яка входить до складу колегії суддів, що розглядає справу №280/10796/21, перебуває у відпустці здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №280/10796/21 відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №280/10796/21 від 08.06.2022р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Коршун А.О., судді Чередниченко В.Є., Сафронова С.В. /а.с. 79/.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивач у справі, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , з 2015р. має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 05.06.2015р. /а.с. 15/. Відповідно до витягу із наказу командиру військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №129 від 28.05.2019р. позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військових облік до Шевченківського районного військового комісаріату міста Запоріжжя / а.с.16/.

Відповідачем при звільненні позивача зі служби не було виплачено грошову компенсацію за невикористанні за період з 2015р. по 2019р. календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані Законом України №2011-ХІІ від 20.12.1991р. «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ), Законом України №3551-XII від 22.10.1993р. «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», (далі Закон №3551-XII ), Законом України № 504/96-ВР від 15.11.1996р. «Про відпустки» (далі Закон №504/96-ВР)

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із пунктом 12 статті 12 Закону № 3551-ХІІ учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Статтею 4 Закону № 504/96-ВР передбачено, такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Відповідно до ст.16-2 Закону № 504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Пунктом 8 ст.10-1 Закону №2011-ХІІ передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

Відповідно до абз. 3 п.14 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Отже, підстави та порядок надання додаткової відпустки особам, які мають статус учасника бойових дій, передбачені Законом № 2011-ХІІ.

Вищевказані правові норми дають можливість зробити висновок, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення цього права на отримання, не обмежується та не припиняється право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем допущено протиправна бездіяльність стосовно не виплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, а тому суд першої інстанції правомірно визнав таку бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язав з відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що виплата грошової компенсації за ненаданні під час особливого періоду дні додаткових і соціальних відпусток не сплачується, колегія суддів вважає, необґрунтованими та незаконними, оскільки норми Закону №2011-ХІІ не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 16.05.2019р. у справі №620/4218/18.

Таким чином, на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу, відповідачем протиправно не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п.12 ч.1 Законом №2011-ХІІ з 2015р. по 2019р.

Щодо позовних вимог стосовно того щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення відповідачем за період з 01.01.2016р. по 28.05.2019р., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року (далі Закон №1282-ХІІ) у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно з ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003р. (далі Порядок).

Відповідно до п. 1-1, п. 4 Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 5 Порядку, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення. Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.

Відповідно до п. 6 Порядку, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.12.2018 року по справі №825/874/17.

Щодо посилань відповідача про те, що проведення індексації грошових доходів здійснюється виключно у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів є необґрунтованими, оскільки ч.6 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», не обмежує проведення, передбачених чинним законодавством України, виплат, а вказує на джерела походження цих коштів.

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що звільнення особи з військової служби не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, про те, що позивач має право на виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.05.2019р. та прийняв обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення та про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.05.2019р.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, судом першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалено законне рішення про часткове задоволення позовних вимог, а враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваного судового рішення, не встановлено тому колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції від 02.02.2022р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.02.2021р. у справі №280/10796/21 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
Постанову виготовлено та підписано 08.06.2022р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.В. Сафронова