Справа № 480/2603/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2022 року Суми Справа № 480/2603/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до - Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенко Юрія Олександровича,
третя особа Акціонерне товариство ''Укрсиббанк'',
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
В судове засідання представники сторін не прибули.
СУТЬ СПОРУ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту, накладеного постановою від 03.02.2022 у виконавчому провадженні № 68477397, з рахунку позивача, який відкритий позивачем в АТ ''Укрсиббанк'' та зобов`язати відповідача зняти арешт.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у незнятті арешту з банківського рахунку після надходження відповідної заяви позивача, оскільки даний рахунок відкрито в рамках зарплатного проекту з цільовим призначенням - зарахування заробітної плати суб`єктом господарювання. Відповідно такий рахунок є рахунком зі спеціальним режимом використання, на який не може бути накладено арешт. Зазначає, що накладення відповідачем арешту на рахунок унеможливлює отримання позивачем заробітної плати.
Відповідач подав заперечення на позов, в яких проти задоволення позовних вимог заперечував.
Відповідач стверджує, що законодавство допускає звернення стягнення на заробітну плату. У випадку накладення арешту на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, передбачено відповідний порядок дій банку, при цьому постанова про арешт коштів боржника в цій частині не підлягає виконанню. Арештований рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом використання, або іншим рахунком, звернення стягнення на який заборонено законом. Тому у відповідача були відсутні законні підстави знімати арешт з рахунку.
Третя особа надала пояснення, в яких зазначає про відсутність підстав для задоволення позову. Не зважаючи на те, що поточний рахунок, відкритий позивачу в рамках зарплатного проекту та при відкритті мав цільове призначення - зарахування заробітної плати, такий рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом використання. Вказаний рахунок може використовуватися для власних потреб позивача для проведення будь-яких банківських операцій, передбачених законодавством, що свідчить про те, що на нього можуть зараховуватися грошові кошти з будь-яких джерел.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ.
18.05.2022 судом було постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відприття провадження у справі. Вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 02.06.2022. Крім того, вказаною ухвалою було залучено до участі у справі третю особу.
Представники сторін та третьої особи в судове засідання не прибули, проте подали заяви про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
Отже, керуючись приписами пункту 10 частини 1 статті 4 та частини 9 статті 205 КАС України, розгляд справи судом здійснюється у порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання, відповідно до статті 229 КАС України.
03.02.2022 відповідач в рамках даного виконавчого провадження виніс постанову про арешт коштів боржника (а.с. 13-14).
08.02.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про вчинення виконавчих дій з проханням винести постанову про зняття арешту з рахунку та надав довідку АТ ''Укрсиббанк'' від 03.02.2022 (а.с.10-12). Заява аргументована тим, що такий рахунок призначений для зарахування заробітної плати і на нього не може бути накладено арешт.
09.02.2022 відповідач надав відповідь на заяву позивача, якою відмовив у знятті арешту з рахунку (а.с. 7-9). Відповідач відмовляючи в знятті арешту зазначив, що документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом від банківських установ до виконавця не надходило.
На переконання позивача, відповідач протиправно не вчинив жодних дій щодо зняття арешту з рахунку, після отримання довідки АТ ''Укрсиббанк'' від 03.02.2022.
Дослідивши фактичні обставини справи та відповідні докази, суд дійшов до висновку, що основне питання у даному спорі є те, чи правомірно діяв відповідач відмовляючи в знятті арешту з рахунку після отримання довідки банку. Відповідаючи на вказане питання, суд зазначає, що відповідач діяв правомірно.
МОТИВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ.
Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження".
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.
Частиною 1 ст. 48 Закону № 1404-VIII встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Частинами 1, 2 ст. 56 Закону № 1404-VIII встановлено, що арешт коштів боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника або про опис та арешт коштів боржника.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Саме недотримання вказаної норми відповідачем позивач зазначає підставою позову. Тому вказані обставини і підлягають встановленню.
Стосовно вказаних обставин, то суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 3 ст. 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Отже, спеціальним законом встановлено, що виконавець може звернути до стягнення грошові кошти у формі заробітної плати, шляхом винесення постанови про накладення арешту на банківські рахунки, проте міститься виключення з цього правила, а саме те, що рахунки зі спеціальним режимом використання не підлягають арешту.
Таким чином, саме на банк покладено обов`язок визначити статус коштів та рахунка та у разі підтвердження, що кошти перебувають на рахунках зі спеціальним режимом використання чи те, що законом заборонено звернення стягнення на такі кошти - повернути постанову без виконання в цій частині.
Як вбачається з виписки за картковим рахунком клієнта ІВАN НОМЕР_1 (за період з 01.04.2021 по 30.09.2021), наданої третьою особою, зазначений рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом користування та може використовуватися для проведення будь-яких банківських операцій. Тому на кошти, які знаходяться на ньому, може бути накладений арешт.
Крім того, судом перевірено, що на вказаний рахунок зараховувалась не лише заробітна плата, а й відбувалось зарахуваня коштів з накопичувального рахунку, зарахування коштів з картки на картковий рахунок, відбувалось поповнення картки готівкою.
Тим більш, в постанові виконавця про арешт коштів боржника відповідачем постановлено накласти арешт міститься застереження, що крім коштів, які містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Статті 48, 73 Закону № 1404-VIII встановлено перелік виплат, на які не може бути звернено стягнення, однак кошти, які перераховані на рахунок особи, як заробітна плата, не міститься в даному переліку.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд констатує, що відповідач після отримання заяви позивача не допустив протиправної бездіяльності щодо невинесення постанови про зняття арешту.
Оскільки Указом Президента "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 № 64/22 було введено воєнний стан, який триває і на даний час, то на момент розгляду справи права позивача на використання коштів, які зараховані як заробітна плата, відповідачем не обмежуються.
Окрім того, посилання позивача на ст. 128 КЗпП України, в частині того що при виплаті заробітної плати розмір відрахувань не може перевищувати 20 відсотків, а в окремих випадках 50 відсотків є необгрунтованим, оскільки дана норма регулює порядок відрахування роботодавцем коштів заробітної плати свого працівника, та може бути застовована виконавцем. Відсоткове обмеження відрахування сум заробітної плати передбачено при виконанні роботодавцем постанови виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, яку виконавець виносить виключно у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках, а не постанови про арешт коштів боржника, яка виноситься у разі наявності коштів на рахунках у банках.
Отже, під час розгляду справи не знайли свого підтвердження доводи позивача щодо протиправної бездіяльності відповідача, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки відповідач діяв у повній відповідності до вимог Закону № 1404-VIII, що відповідає критеріям правомірності встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України.
СУДОВІ ВИТРАТИ.
Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,4 грн, відповідно до ст. 139 КАС України, покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд
2. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 (сорок) коп. покласти на позивача ОСОБА_1 .
3. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення рішення. Якщо учаснику справи рішення не було вручено в день проголошення або складання, то він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, а строк на оскарження обраховується з дня вручення йому повного рішення суду.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя А.І. Сидорук