Справа № 380/15345/21
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/15345/21 пров. № А/857/4386/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року (ухвалене головуючим суддею Лунь З. І. у м. Львові) у справі за адміністративним позовом Приватної фірми «Авіта» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2021 Приватна фірма «Авіта» звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиключення з інтегрованої картки Приватної фірми «Авіта» відомостей про наявність податкового боргу з пені за несвоєчасну сплату ПДВ (з ввезених товарів на митну територію України) у розмірі 12496,45 грн та пені за несвоєчасну сплату ввізного мита у розмірі 3077,29 грн;

- зобов`язати відповідача виключити з інтегрованої картки Приватної фірми «Авіта» відомості про наявність податкового боргу з пені за несвоєчасну сплату ПДВ (з ввезених товарів на митну територію України) у розмірі 1 496,45 грн та пені за несвоєчасну сплату ввізного мита у розмірі 3077,2 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно нараховано пеню на суму податкового зобов`язання з ПДВ, нарахованого Приватній фірмі «Авіта» згідно з податковою вимогою від 02.12.2019 № 418-10 та сплаченого протягом граничних 10 днів на її оплату. Зазначено, що Державна митна служба України повідомила Державну податкову службу України про погашення зазначеного вище боргу для забезпечення внесення зазначеної інформації у відповідні програмно-інформаційні комплекси, однак, відповідачем відмовлено у видаленні інформації з відповідного реєстру.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 позов задоволено. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Львівській області судовий збір в розмірі 2270 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що з 09.12.2019 припинено відображення в інформаційній системі даних органів Державної казначейської служби України про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями з митних платежів, а тому в інтегрованій картці позивача правомірно обліковується відповідна заборгованість.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі акта перевірки від 14.08.2018 №2008/13-01-14-11/19161817 Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено податкову вимогу від 02.12.2019 № 418-10, якою позивачу нараховано податкові (митні) зобов`язання: пеню за несвоєчасну сплату ПДВ (з ввезених товарів на митну територію України) у розмірі 12496,45 грн; пеню за несвоєчасну сплату ввізного мита у розмірі 3077,29 грн.

28.02.2020 Приватною фірмою «Авіта» здійснено сплату нарахованої контролюючим органом пені згідно з платіжними дорученнями № 70 та № 71.

Листом від 07.05.2020 №08-15/15- 01/8.19/4237 Державна митна служба України на адвокатський запит щодо сплати грошових коштів повідомила, що за інформацією Галицької митниці Держмитслужби Приватною фірмою «Авіта» сплачено на бюджетні рахунки Галицької митниці Держмитслужби податкові зобов`язання відповідно до акта перевірки від 14.08.2018 №2008/13-01-14-11/19161817. Зазначила, що починаючи з 09.12.2019 у митниць Держмитслужби відсутня можливість доступу до інформаційних систем контролюючих органів, які містять інформацію щодо податкового боргу по митних платежах, а тому Держмитслужба листом №15/15-01-02/8.16/1071 від 07.05.2020 повідомила Державну податкову службу України про погашення боргу позивачем по зазначених митних платежах для забезпечення здійснення внесення зазначеної інформації у відповідні програмно-інформаційні комплекси.

Водночас, відповідно до відомостей, викладених у листах від 02.04.2020 №15031/10/10.1-12 та від 10.06.2021 №16534/6/13-01-13-01-09, Головне управління ДПс у Львівській області відмовило позивачу у видаленні інформації з відповідного реєстру (ІКП) у зв`язку із тим, що починаючи з банківського дня 09.12.2019 припинено відображення в інформаційній системі даних органів Державної казначейської служби України про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями з митних платежів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у контролюючого органу не було передбачених чинним податковим законодавством підстав для відмови позивачу у виключенні запису про наявність пені в розмірі 15573,74 грн, оскільки позивачем самостійно було сплачено податкові зобов`язання, а неправомірне відображення в інтегрованій картці платника сум грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, має безпосередній вплив на господарську діяльність платника у зв`язку із потенційним понесенням ним додаткових витрат.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 вказаного Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як встановлено з матеріалів справи, в інтегрованій картці платника податків Приватної фірми «Авіта» обліковується податковий борг у розмірі 15573,74 грн, який виник на підставі податкової вимоги від 02.12.2019 № 418-10 про нарахування пені за несвоєчасну сплату ПДВ (з ввезених товарів на митну територію України) у розмірі 12496,45 грн та за несвоєчасну сплату ввізного мита у розмірі 3077,29 грн.

Суми вищевказаних грошових зобов`язань 28.02.2020 позивач погасив, переказавши нараховані суми пені на рахунок № UA5013002 в ГУ ДКСУ у Львівській області () згідно з платіжними дорученнями від 28.02.2020 №70 про сплату пені за невчасну сплату ПДВ у розмірі 12496,45 грн та від 28.02.2020 №71 про сплату пені за несвоєчасну сплату ввізного мита у розмірі 3077,29 грн.

Листом Державної митної служби України від 07.05.2020 №08-15/15- 01/8.19/4237 зарахування вищевказаних коштів на відповідний рахунок підтверджено.

Водночас суми податкового боргу з нарахованої контролюючим органом пені у розмірі 15573,74 грн обліковується в інтегрованій картці Приватної фірми «Авіта».

Згідно з підпунктами 191.1.8, 191.1.10 пункту 191.1 статті 191 Податкового кодексу України контролюючі органи забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням та забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок № 422), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

За змістом підпункту 4 пункту 1 розділу І Порядку № 422 відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ІІ Порядку №422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платника (надалі також - ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Виходячи із положень Порядку №422 відображенню в інтегрованій картці платника підлягають, зокрема, зобов`язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, визначені контролюючими органами та узгоджені відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 2 розділу 2 Порядку № 422 встановлено, що розбіжності не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між відкритими в інформаційній системі органів ДФС ІКП та затвердженим Переліком форм ІКП здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі сплати новоствореним платником, який не включений до реєстру платників певного податку, кошти розносяться до ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування». Відпрацювання ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування» здійснюється згідно з пунктом 3 глави 2 розділу ІІІ цього Порядку.

Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо узгоджених сум нарахованих грошових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 23.04.2019 у справі №825/3211/15-а.

Отже, неправомірне відображення в інтегрованій картці платника сум грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, має безпосередній вплив на господарську діяльність платника у зв`язку із потенційним понесенням ним додаткових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі №640/8980/19.

Між тим, відповідно до правового висновку Верховного Суду, зазначеного у постанові від 19.02.2019 у справі №825/999/17, належним способом захисту, що відновить порушені права товариства, є коригування в інформаційній системі органів ДФС даних інтегрованої картки. Фактично, визнається порушення прав платника податків безпідставними записами в інтегрованій картці платника, а також право платника податків на поновлення відповідних прав шляхом коригування відповідних даних, за умови відсутності правових підстав у контролюючого органу для здійснення відповідних донарахувань та внесення відповідних даних до інформаційних систем.

Враховуючи те, що дані про наявність у позивача податкового боргу у розмірі 15573,74 грн, який відображено в інтегрованій картці платника податків, внесено контролюючим органом на підставі вимоги про сплату боргу від 02.12.2019 № 418-10, якою нараховано пеню за несвоєчасну сплату ПДВ (з ввезених товарів на митну територію України) та за несвоєчасну сплату ввізного мита, який платником податків було сплачено 28.02.2020, відтак, відображення такої суми, як податковий борг, в інтегрованій картці платника податків є протиправним, а тому такі відомості підлягають вилученню.

В контексті наведеного апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка захищає право особи на справедливий суд.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ «Христов проти України» від 19.02.2009, заява № 24465/04, Суд дійшов висновку, що «право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав..».

Аналіз практики Європейського Суду з прав людини дає підстави для висновку, що дана стаття, поміж іншого, закріплює принцип юридичної визначеності, який, в свою чергу, є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права.

Крім того, даний принцип є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання).

У рішенні ЄСПЛ «Рисовський проти України» від 20.10.2011, заява № 29979/04, зазначено, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії», п. 74).

Врахувавши викладене, а також сплату позивачем податкового боргу в розмірі 15573,74 грн, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права до встановлених обставин та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у справі № 380/15345/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 13.06.2022