Справа № 300/4212/21
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" травня 2022 р. справа № 300/4212/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Главача І.А.,
за участю секретаря судового засідання Вацик В.В.,
представника позивача Ларікової М.Ю.,
представників відповідача Бабій Т.С., Вірстюка М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ДП "М`ясопереробний комплекс "Росана" ТзОВ "Росан-Агро" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 29.04.2021,
ДП "М`ясопереробний комплекс "Росана" ТзОВ "Росан-Агро" (надалі, також позивач, ДП "МК "Росана"), 12.08.2021 звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 29.04.2021.
Позовні вимоги мотивовані тим, що контролюючий орган своїми протиправними діями діями по винесенню оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 29.04.2021 порушив законні інтереси позивача, поставивши під сумнів господарську діяльність ДП "МК "Росана", крім того незаконно донараховано податки та штрафні санкції, а тому підлягають скасуванню. З приводу порушень згідно податкового повідомлення-рішення №002586/0701 від 29.04.2021, у штатних розписах ДП "МК "Росана" з жовтня 2017 року по вересень 2020 року відсутні посади забивачів худоби, обвалювальників м`яса, жилувальників м`яса та субпродуктів. Позивачем належним чином оформлені, згідно чинного законодавства, та надані первинні документи по господарським операціям, а саме: договори про надання послуг: з ФОП ОСОБА_1 від 02.10.2017, з ФОП ОСОБА_2 від 02.10.2017, з ФОП ОСОБА_3 від 03.12.2018. У відповідності до вищенаведених договорів подактовим органом визнано реалізацію готової продукції. Щодо реальності господарських операцій між ДП "МК "Росана" та ФОП ОСОБА_3 в частині придбання послуг з переміщення (керування) транспортними засобами (надалі, також ТЗ), реалізовану позивачем прожукцію неможливо доставити покупцям без наявності в штаті підприємства відповідних працівників або без отримання послуг згідно договору керування транспортними засобами (первинні документи оформлені належним чином; згідно штатних розписів з грудня 2018 року по серпень 2020 року наявна одна штатна одиниця водія; на балансі ДП "МК "Росана", на яких проводились послуги ФОП ОСОБА_3 , а саме Iveco Daily 70C15H, державний номер НОМЕР_1 ; Iveco Daily 70C15H; Державний номер НОМЕР_2 ; Iveco Daily 65C15, державний номер НОМЕР_3 ; Iveco Eurocargo MLT80E28; державний номер НОМЕР_4 ; до перевірки надано усі товаро-транспортні накладні по господарським операціям з контрагентами щодо реалізації продукції; контролюючому органу надано роздруковані з електронного кабінету ОККО акти звірки товарів та наданих послуг на АЗС згідно яких видно період отримання товару, назву та кількість отриманого товару та адреси заправок на яких здійснювалася заправка ТЗ). З приводу відсутності документів, що підтверджують використання сировини, допоміжних матеріалів виготовлення готової продукції, відсутність звітів щодо використання паливних карток та ін., позивач зазначає, що відбулися реальні зміни в активах, а саме: виготовлено продукцію, яка була реалізована та доставлена покупцям. З приводу податкового повідомлення-рішення №002587/0701 від 29.04.2021, податковий орган на практиці не правильно застосовує методологію визначення звичайної/ринкової ціни, оскільки не наводить жодних даних знезалежних експертно-аналітичних та статистичних джерел. Відтак, контролюючий орган зі свого боку не вказує незалежного індикативу для визначення звичайної/ринкової ціни для Івано-Франківського регіону і даної номенклатури товару. Позивач здійснював реалізацію усього товару за звичайними/ринковими цінами. В Акті перевірки не наведено належних та допустимих доказів щодо реалізації продукції за цінами, які не відповідають звичайним. Податковий орган, покликаючись на найвищу ціну в податковій накладній як на звичайну ціну вдався до перекручування фактів, з метою збільшення зобов`язань підприємства з податку на додану вартість.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.08.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (том 5, а.с.64-65).
ГУ ДПС в Івано-Франківській області скористалося правом подання відзиву, який отримано судом 03.09.2021 (том 5, а.с.82-85). Так, у відзиві представник відповідача зазначив, що під час проведеної планової документальної перевірки встановлено та відображено в акті перевірки №1883/09-19-07-01/30086815 від 06.04.2021, що ДП "МК "Росана" завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток в сумі 6493250 грн (податкове поідомлення-рішення №002586/0701; занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 3746461 грн (податкове повідомлення-рішення №002587/0701). Таким чином, просив у задоволенні позову відмовити.
27.10.2021 представником позивача надіслано на електронну адресу суду заяву про участь в засіданні в режимі відеоконференції (том 5, а.с.107-108).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 представнику позивача надана можливість брати участь в судових засіданнях з розгляду даної адміністративної справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення EASYCON (а.с.116-117).
19.11.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду (том 5, а.с.144-145).
22.04.2022 на адресу суд надійшли додаткові письмові пояснення ГУ ДПС в Івано-Франківській області №3269/09-19-20 від 20.04.2022 (том 5, а.с.213-229).
17.05.2022 представником позивача на офіційну електронну адресу суду надіслано заяву про участь в засіданні в режимі відеоконференції (том 5, а.с.22).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 представнику позивача надана можливість брати участь в судових засіданнях з розгляду даної адміністративної справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення EASYCON (том 6, а.с.26-27).
В судовому засіданні в режимі відеоконференції 31.05.2022 представник позивача позовні вимога підтримала в повному обсязі, просила позов задовільнити.
Представники відповідача в судовому засіданні 31.05.2022 проти позову заперечили, з підтсва викладених у відповіді на відзив та додаткових письмових пояснень.
Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.
У період з 10.03.2021 по 30.03.2021 на підставі повідомлення від 25.02.2021 року №6 виданого ГУ ДПС в Івано-Франківській області та згідно наказу ГУ ДПС в Івано- Франківській області від 25.02.2021 року №321-п головними державними ревізорами- інспекторами відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано- Франківській області проведена документальна планова виїзна перевірка ДП «МК «Росана» дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
За результатами перевірки ГУ ДПС в Івано-Франківській області було складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи № 1883/09- 19-07-01/30086815 від 06.04.2021 (а.с.24-108). За висновками якого встановлено порушення, зокрема, які є предметом спору у даній адміністративній справі:
- п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податковго кодексу України, пп. 5, 6, 7, 10, 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток в сумі 6493250 грн (на підставі чого винесно податкове повідомлення-рішення №002586/0701 від 29.04.2021);
- пп.14.1.36, пп.14.1.71, п.п.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст.188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість що підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 3 746 461 грн (на підставі чого винесно податкове повідомлення-рішення №002587/0701 від 29.04.2021).
16.04.2021 ДП «МК «Росана» подало до ГУ ДПС в Івано-Франківській області заперечення на Акт документальної позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи №1883/09-19-07-01 /30086815 від 06.04.2021 (а.с.167-190).
29.04.2021 контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення №002586/0701 (а.с.162-163) та №002587/0701 (а.с.164-166).
Згодом позивач подав скаргу до ДПС України на податкові повідомлення-рішення від 29.04.2021.
Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області проведено планову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 року по 31.12.2020 року.
Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України (надалі, також ПК України, ПКУ) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Щодо завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток, суд зазначає таке.
Вказане порушення виявлено за результатами перевірки господарської діяльності позивача з контрагентами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в частині надання послуг по забою тварин та з контрагентом ОСОБА_3 надання послуг з перевезення, а саме:
1) послуги по забою:
- ОСОБА_1 на суму 346 050 грн,
- ОСОБА_2 на суму 2 313 200 грн,
- ОСОБА_3 на суму 3 097 004 грн;
2) послуги по перевезенню:
- ОСОБА_3 на суму 736 995 грн.
Так, в ході перевірки встановлено, що ДП «М`ясопереробний комплекс «Росана» ТОВ «Росан-Агро» протягом періоду, що перевірявся, відображало у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності операції із придбання послуг з виробництва м`яса та м`ясних продуктів (в тому числі, але не виключно, забій худоби (свиней), оброблення та фасування м`яса, виробництво ковбас, паштетів, шинки, консервів, тощо) у фізичних осіб підприємців, операції із якими в ході проведення перевірки щодо їх товарності не підтверджено, зокрема.
Придбання послуг забою тварин у ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_5 ) на загальну суму 346050 грн здійснювалося у період з жовтня 2017 року по січень 2018 року.
Судом встановлено, беззаперечний факт співпадіння реєстрації суб`єктом господарювання ОСОБА_1 у жовтні 2017 року та припинення реєстрації у січні 2018 року, тобто діяльність проводилась виключно у період надання послуг позивачу.
За умовами договору роботи проводились на території позивача та з використанням ресурсів позивача, тобто ОСОБА_1 фактично, згідно пояснень позивача, забезпечував робочу силу та надавав виключно фізичні послуги, без використання власних ресурсів.
На підтвердження виконаних робіт крім договору надано акти виконаних робіт помісячно, а саме:
Згідно поданих декларацій ОСОБА_1 за період своєї господарської діяльності отримав дохід за 2017 рік 158500 грн, за 2018 рік 187550 грн, разом 346050 грн.
Тобто, ОСОБА_1 за період своєї господарської діяльності надавав послуги виключно позивачу.
Придбання послуг з виробництва м`яса та м`ясних продуктів (в тому числі, але не виключно, забій худоби (свиней), оброблення та фасування м`яса, виробництво ковбас, паштетів, шинки, консервів, тощо) у ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_6 ) на загальну суму 2313200 грн здійснювався у період з жовтня 2017 року по червень 2019 року.
Аналогічно, реєстрація суб`єктом господарювання ОСОБА_2 у жовтні 2017 року та припинення реєстрації у червні 2019 року, тобто діяльність проводилась виключно у період надання послуг позивачу.
Умови договору ідентичні, період надання послуг з жовтня 2017 року по червень 2019 року.
На підтвердження виконаних робіт крім договору надано акти виконаних робіт помісячно, а саме:
7. №4 від 30.04.2018 (період 01.04.2018) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 9772; забій тварин в кількості свині: голів 1714, кілограм 201400; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 229500 грн;
8. №5 від 31.05.2018 (період 01.05.2018) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 3405; забій тварин в кількості свині: голів 1960, кілограм 225305; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 165800 грн;
9. №6 від 30.06.2018 (період 01.06.2018) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 3801; забій тварин в кількості свині: голів 1634, кілограм 187903; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 202400 грн;
10. №7 від 31.07.2018 (період 01.07.2018) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 4088; забій тварин в кількості свині: голів 2304, кілограм 258460; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 100000 грн;
11. №8 від 31.08.2018 (період 01.08.2018) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 4104; забій тварин в кількості свині: голів 2055, кілограм 224959; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 140000 грн;
12. №9 від 30.09.2018 (період 01.09.2018) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 2838; забій тварин в кількості свині: голів 2199, кілограм 238799; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 205500 грн;
13. №10 від 31.10.2018 (період 01.10.2018) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 3791; забій тварин в кількості свині: голів 3123, кілограм 352301; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 235000 грн;
16. №1 від 31.03.2019 (період 01.03.2019) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 1125; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 9000 грн;
17. №2 від 30.06.2019 (період 01.06.2019) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 375; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 3000 грн.
Згідно поданих декларацій ОСОБА_2 за період своєї господарської діяльності отримала дохід за 2017 рік 253 500 грн, за 2018 рік 2022700 грн, за 6 місяців 2019 року 37 000 грн, разом 2313200 грн.
Тобто ОСОБА_2 за період своєї господарської діяльності надавала послуги виключно позивачу.
Придбання послуг з виробництва м`яса та м`ясних продуктів (в тому числі, але не виключно, забій худоби (свиней), оброблення та фасування м`яса, виробництво ковбас, паштетів, шинки, консервів, тощо) у ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_7 ) на загальну суму 3097003,88 грн.
Аналогічно, реєстрація суб`єктом господарювання ОСОБА_3 у листопаді 2018 року та припинення реєстрації у вересні 2020 року, тобто діяльність проводилась виключно у період надання послуг позивачу.
Умови договору ідентичні, період надання послуг з грудня 2018 року по вересень 2020 року.
На підтвердження виконаних робіт крім договору надано акти виконаних робіт помісячно по забою тварин, а саме:
2. №1 від 31.01.2019 (період 01.01.2019) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 2894; забій тварин в кількості свині: голів 2155, кілограм 247073; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 210792грн;
3. №3 від 28.02.2019 (період 01.02.2019) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 4638; забій тварин в кількості свині: голів 1735, кілограм 193281; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 125792 грн;
4. №5 від 31.03.2019 (період 01.03.2019) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 1583; забій тварин в кількості свині: голів 2258, кілограм 246457; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 154430,82 грн;
5. №7 від 30.04.2019 (період 01.04.2019) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 2345; забій тварин в кількості свині: голів 2125, кілограм 232752; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 253960,58 грн;
6. №9 від 31.05.2019 (період 01.05.2019) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 2275; забій тварин в кількості свині: голів 1979, кілограм 224126; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 120792 грн;
7. №11 від 30.06.2019 (період 01.06.2019) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 2691 забій тварин в кількості свині: голів 1582, кілограм 167762; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 160022,76 грн;
8. №13 від 31.07.2019 (період 01.07.2019) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 3240; забій тварин в кількості свині: голів 2207, кілограм 243048; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 215735,69 грн;
9. №15 від 30.09.2019 (період 01.09.2019) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 3941; забій тварин в кількості свині: голів 2417, кілограм 261532; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 149354 грн;
11. №19 від 19.10.2019 (період 01.10.2019) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 4677; забій тварин в кількості свині: голів 2450, кілограм 280963; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 231254,9 грн;
12. №21 від 30.11.2019 (період 01.11.2019) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 4010,9; забій тварин в кількості свині: голів 1680, кілограм 191936; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 143661,43 грн;
13. №23 від 31.12.2019 (період 01.12.2019) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 5656; забій тварин в кількості свині: голів 2807 кілограм 324414; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 176642 грн;
14. №1 від 31.01.2020 (період 01.01.2020) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 2818; забій тварин в кількості свині: голів 2450, кілограм 260068; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 209879 грн;
15. №3 від 29.02.2020 (період 01.02.2020) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 2800; забій тварин в кількості свині: голів 2511, кілограм 279255; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 277300 грн;
16. №5 від 31.03.2020 (період 01.03.2020) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 2569; забій тварин в кількості свині: голів 2411, кілограм 254710 винагорода за виконані послуги виробництву продукції 125488 грн;
21. №15 від 31.08.2020 (період 01.08.2020) виробництво м`ясних продуктів напівфабрикати (кількість кг) 224; забій тварин в кількості свині: голів 2427, кілограм 263294; винагорода за виконані послуги виробництву продукції 111634,3 грн;
Крім того ДП «М`ясопереробний комплекс «Росана» ТОВ «Росан-Агро» протягом періоду, що перевірявся, відображало у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності операції із придбання послуг з переміщення (керування) транспортними засобами у ФОП ОСОБА_3 на загальну суму 736995 гривень, а саме:
Разом становить загальний пробіг 664158; винагорода за виконані послуги 736994,7 грн.
Згідно поданих декларацій ОСОБА_3 за період своєї господарської діяльності отримав дохід за 2018 рік 90 000 грн, за 2019 рік 2 514 000 грн, за 9 місяців 2020 року 1230000 грн, разом 3834000 грн.
Тобто ОСОБА_3 за період своєї господарської діяльності надавав послуги виключно позивачу.
Крім того, до перевірки крім договорів та актів виконаних робіт не надано інших первинних документів, які б свідчили про надання послуг по забою тварин, обробці м`яса, надання послуг з перевезення.
ГУ ДПС в Івано-Франківській області листом-вимогою від 29.03.2021 №3 зобов`язало ДП «М`ясопереробний комплекс «Росана» ТОВ «Росан-Агро» надати всі наявні документи, що пов`язані з предметом перевірки, в тому числі надати пояснення щодо змісту та обсягу придбаних послуг та документальне підтвердження взаєморозрахунків, а саме: акти приймання-передачі основних засобів (обладнання), акти приймання-передачі сировини, матеріалів, замовлення на виготовлення м`яса та м`ясопродуктів, акти приймання-передачі готової продукції, ПІБ осіб, які безпосередньо виконували вказані роботи (послуги); оскільки на підприємстві діє пропускна система, копії перепусток, витягів з журналу відвідувань, тощо.
Однак, у визначений контролюючим органом термін та до завершення перевірки не надано пояснень та належного документального підтвердження реальності наданих послуг, про що ГУ ДПС в Івано-Франківській області складено акт від 30.03.2021 №484/09-19-07-01/30086815 (а.с.230-231).
Відображення руху активів (у даному випадку тварин для забою) повинно здійснюватись протягом всього процесу від оприбуткування (отримання від постачальників) та переміщення на склад (холодильник, морозильник), в подальшому передача зі складу до підрядчика, калькуляція забою та обробки м`яса, прийняття готової продукції від підрядчика по номенклатурі, тобто супровідні документи повинні дати можливість ідентифікувати, який товар придбано, кому і скільки передано, від кого і скільки прийнято.
Рух товарно-матеріальних цінностей, тобто їх надходження, використання і вибуття, має оформлятися первинними документами. Типові форми таких документів затверджені Наказом Мінстату від 21.06.1996 №193 «Про затвердження форм первинних документів з обліку сировини і матеріалів». Хоча підприємство може використовувати і самостійно розроблені форми, узявши за основу типові. При цьому самостійно розроблений первинний документ має містити всі обов`язкові реквізити, передбачені для первинного документа згідно статті 9 Закону №996 «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» і Положенням, затвердженим наказом Мінфіну від 24.05.1995 № 88.
Оприбуткування товарів від постачальників здійснюється на підставі Прибуткового ордеру типової форми № М-4 або ТТН зі штампом «оприбутковано».
Також, для обліку і контролю за надходженням та оприбуткуванням матеріальних цінностей ведеться Журнал обліку вантажів, що надійшли, типової форми № М-1.
Записи в журналі робить відділ постачань у міру надходження ТМЦ на склад на підставі товарно-транспортних документів, прибуткових ордерів, актів приймання.
Внутрішнє переміщення запасів також потребує відповідного документального оформлення.
Проте, до перевірки не надано жодного документа, який би свідчив про те, що товар передавався підрядникам, калькуляції результатів обробки та прийняття товару після обробки від підрядчика.
Ведення бухгалтерського обліку, який є підставою для податкового обліку, регламентується Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " від 16.07.1999 № 996-XIV та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 №88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704.
Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (надалі, також Закон від 16.07.1999 № 996-XIV), із внесеними змінами та доповненнями, встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, акт приймання робіт не є достатнім первинним документом, який відображає реальність надання послуг.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пп. 1.2 п.1, пп. 2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704, первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань у власному капіталі підприємства.
Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Згідно п. 44.1 ст. 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до п. 44.2 ст. 44 ПКУ для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.
«На виконання умов вказаних Договорів сторонами складені та підписані акти здачі-приймання робіт та податкові накладні.
Однак, дослідивши означені вище документи судом апеляційної інстанції було встановлено, що такі акти здачі-приймання робіт не містять усіх обов`язкових реквізитів, зокрема, в таких не розшифровано зміст та обсяг отриманих послуг (де, коли, в який період, на яких об`єктах, об`ємах отримано послуги, їх економічне обґрунтування та доцільність, чим обґрунтована загальна вартість таких послуг). Крім того, такі документи не містять вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій, види наданих послуг не конкретизовані, внаслідок чого неможливо достовірно визначити їх об`єм, вартість та зв`язок з господарською діяльністю ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д».».
У постанові від 15 травня 2020 року у справі №826/4880/15 висловлено:
«Умовами реалізації права платника на формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту з податку на додану вартість є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.
При цьому, правові наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально (фактично) вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.»
Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.
Крім того, однією із судових доктрин, виділених на сьогоднішній день національним законодавством та судовою практикою Верховного Суду є доктрина реальності господарської операції.
Суть вказаної доктрини полягає в тому, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.
При цьому будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Окремою підставою для висновку про відсутність у платника податків права на отримання податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, відображення у первинних документах недостовірних даних або даних, які неможливо віднести до операцій, що перевіряються.
Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.
Враховуючи вищевказані норми законодавства, первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності на операції, що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції, не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.
Отже, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної та зареєстрованої податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції. Водночас, норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкових вигод, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.
Тому, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість, суди повинні встановлювати зміст господарських операцій, договірні умови, фактичний порядок надання робіт (послуг), обсяги і зміст, мету придбання, належним чином дослідити первинні бухгалтерські документи, складені щодо господарських операцій, з`ясувати, чи розкривають первинні документи зміст операцій, та оцінити такі докази кожний окремо та у їх сукупності, а також у сукупності з іншими доказами у справі.
Таким чином, реальність господарської операції пов`язується не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 19.03.2019 у справі №809/1718/15, від 05.11.2019 у справі № 804/1571/15, від 23.06.2020 у справі № 816/4557/15 та ін.
Отже, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які сукупно з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 24 травня 2019 року у справі № 816/4537/14 (ЄДРСРУ № 81952056).
Щодо заниження податку на додану вартість, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
За результатами проведеного аналізу податкової звітності з податку на додану вартість, системи АІС «Податковий блок», Єдиного реєстру податкових накладних, наданих до перевірки видаткових накладних встановлено, що ДП МК Росана ТзОВ Росан-Агро протягом періоду з 01.10.2017 по 31.12.2020 реалізовувало готову продукцію (м`ясо свинне в півтушах 2 кат./4 кат. без шкіри охолоджене, м`ясо свинне в півтушах 4 кат. без шкіри охолоджене, м`ясо свинне в півтушах 2 кат./4кат. в шкірі охолоджене) за ціною нижче звичайної покупцям - неплатникам та пов`язаним особам ТОВ "Росан-Агро" (код 30425351) та ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "РОСАНА ПЛЮС" (код 40896604).
Також перевіркою встановлено, що ДП МК Росана ТзОВ Росан-Агро за період з 01.10.2017 по 31.12.2020 здійснено реалізацію готової продукції (м`ясо свинне в півтушах 2 кат./4 кат. без шкіри охолоджене, м`ясо свинне в півтушах 4 кат. без шкіри охолоджене, м`ясо свинне в півтушах 2 кат./4кат. в шкірі охолоджене) за ціною нижче звичайної неплатникам на суму без ПДВ- 12113166,3 грн, ПДВ- 2422633,3 грн. До перевірки ДП МК Росана ТзОВ Росан-Агро надано видаткові накладні на реалізацію готової продукції фізичним особам без їх ідентифікації. Оплата за вказану продукцію здійснювалась готівкою через РРО чи в касу підприємства. Згідно даних прихідних касових ордерів неможливо ідентифікувати покупців-неплатників. Враховуючи вищенаведене, неможливо ідентифікувати/відслідкувати покупців-неплатників, в тому числі з метою встановлення пов`язаності, чи фізичні особи не є працівниками товариства, тощо, а також відслідкувати подальший ланцюг постачання готової продукції чи можливість використання у власній господарській діяльності.
Отже, перевіркою встановлено, що ДП МК Росана ТзОВ Росан-Агро за період з 01.10.2017 по 31.12.2020 при здійсненні операцій із реалізації готової продукції (м`ясо свинне в півтушах 2 кат./4 кат. без шкіри охолоджене, м`ясо свинне в півтушах 4 кат. без шкіри охолоджене, м`ясо свинне в півтушах 2 кат./4кат. в шкірі охолоджене) пов`язаним особам та неплатникам отримувало від таких операцій від`ємний фінансовий результат (збиток), тобто готова продукція реалізовувалась не просто за ціною нижчою звичайної, а нижчою виробничої собівартості.
Тобто, виробнича собівартість готової продукції ДП МК Росана ТзОВ Росан-Агро перевищує вартість реалізації готової продукції, що свідчить про свідоме отримання збитку, тобто відсутність ділової мети, оскільки в цей же період позивач реалізовував продукцію іншим юридичним, не пов`язаним особам за ринковими цінами (ТОВ "РОЗНЕТ", ТОВ Мукачівський Міськкоопторг, ПП "СТРУМОК", ТзОВ "РІТЕЙЛ ТРЕЙД ЗАКАРПАТТЯ").
У підпункті 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПКУ наведені невичерпні ознаки економічного ефекту: приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості; створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому. Можуть бути визнані прийнятними також інші ознаки наявності економічного ефекту у результаті господарської діяльності платника податків.
Із визначеного в ПКУ та постановах Верховного Суду поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податку отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності. З`ясування наміру платника податку на отримання економічного ефекту від господарської операції передбачає аналіз умов та обставин її здійснення. При цьому економічний ефект не повинен полягати виключно в зменшенні податкового навантаження на хоча б одного з учасників операції. Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості. Варто виходити з того, якою в тій чи іншій ситуації має бути поведінка добросовісного суб`єкта господарювання, що за звичайних умов ведення господарської діяльності зацікавлений у найбільшому скороченні своїх витрат.
В ході перевірки ДП МК Росана ТзОВ Росан-Агро не надано обґрунтованих пояснень такої діяльності, тобто не вказано необхідності реалізації продукції за цінами, нижчими собівартості, тому в таких діях вбачається відсутність економічної причини реалізації готової продукції за ціною нижчою за звичайну ринкову, так як підприємство має збитковий характер діяльності.
Списання пального ДП «М`ясопереробний комплекс» «Росана» ТОВ «Росан-Агро» здійснено на підставі помісячних Актів про списання палива, в яких зазначено найменування ТМЦ, одиниці виміру, кількість, ціна без ПДВ, сума без ПДВ, ПДВ, всього з ПДВ. Вказані акти підписані головою комісії та членами комісії.
Також, до перевірки надано помісячні звіти водіїв, у яких вказано автомобіль, дата маршруту, маршрут руху, завдання - «вантажоперевезення», пробіг (км.).
У даних звітах відсутні дані щодо показників спідометра при виїзді/поверненні автомобіля із маршруту, норми витрат палива автомобіля, фактичні витрати палива, час в дорозі (годин), кількості поїздок з вантажем, цілі поїздки, пункту навантаження/розвантаження, товару який перевозився ( в т. ч. кількість перевезеного товару (тон, кг.)), документів щодо руху пального (передачі безпосередньо водієві, повернення невикористаного пального), інформацію щодо зняття контрольних залишків пального у автотранспортних засобах на момент виїзду/повернення, інформація щодо матеріально-відповідальних осіб які затвердили (прийняли) даний звіт та їхні підписи чи інших документів, які б підтверджували використання пального.
Відповідно до статті 50 Кодексу законів про працю в Україні (із змінами та доповненнями), нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.
Згідно листів Міністерства фінансів України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу» та статті 50 Кодексу законів про працю в Україні (із змінами та доповненнями), максимальна тривалість робочого часу в годинах при 40-годинному робочому тижні 176 годин на місяць. Середня швидкість поїздок при відсутності загрузок/розгрузок 89 км/год.
Враховуючи вищенаведені законодавчі норм та факти із врахуванням реального часу виконання операцій із перевезення, погрузки, розгрузки, не підтверджуються реальність такого виконання, які фізично можна було виконати водієм.
Крім того, до перевірки не представлено документи, які б підтверджували фактичне використання такого пального та відповідно зв`язок списання цього пального із господарською діяльністю товариства, зокрема не надано шляхових листів, ТТН, документів щодо руху пального, акти приймання передачі талонів чи паливних смарт-карт водіям, документи що підтверджують використання талонів (чеки ЕККА), інформацію та документи за операціями, проведеними за паливними смарт-картками та талонами (на якій АЗС заправлявся водій (дата та час заправки, вид пального, кількість нафтопродуктів, сума операцій, реєстри (відомості) із підписами матеріально відповідальних осіб на відпуск палива (дизпалива, бензину) смарт-карток, паливних талонів.
Також слід зазначити, що одним із водіїв згідно наданих звітів був ОСОБА_3 .
В ході проведення перевірки встановлено неможливість ДП «М`ясопереробний комплекс «Росана» ТОВ «Росан-Агро» реального здійснення господарських операцій з ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_7 ) в частині придбання послуг з переміщення (керування) транспортними засобами та придбання послуг з виробництва м`яса та м`ясних продуктів (в тому числі, але не виключно, забій худоби (свиней), оброблення та фасування м`яса, виробництво ковбас, паштетів, шинки, консервів, тощо). ДП «М`ясопереробний комплекс «Росана» ТОВ «Росан-Агро» відображено в податковому обліку придбання послуг за операціями, які фактично не відбулися, а лише відображені на первинних документах.
Крім того у наданих актах з ФОП ОСОБА_3 не ідентифіковано які саме паливні картки передано (вказано тільки кількість штук), відсутні звіти щодо використання ФОП ОСОБА_3 паливних карток, відсутня інформація щодо передачі ПІН-кодів до паливних карток, що унеможливлює ініціювання проведення транзакції, та відповідно можливість замовлення та отримання товару на АЗС.
Згідно з умовами договорів із ПП «ОККО-Бізнес Контракт» та ТОВ «ОККО-Бізнес Партнер», передбачено наступне.
Паливна картка (надалі, також ПК) пластикова картка, яка передається в користування Покупцеві і з використанням якої Покупець чи інша особа (Пред`явник ПК), які правомірно володіють нею, можуть замовляти та отримувати Товар на АЗС. Паливній картці присвоюється ідентифікаційний номер (нанесений на ПК) і код доступу (ПІН-код).
ПІН-код персональний ідентифікаційний номер, присвоєний кожній Паливній картці, використання якого дає можливість ініціювати проведення Транзакції. Інформація про ПІН-коди надається покупцеві одночасно з видачею Паливних карток і не є відомою Продавцеві.
Транзакція операція надання Послуг Покупцю, передачі (поставки) Товару у власність покупця, яка здійснюється з використанням Паливної картки, при умові правильного введення ПІН-коду та та попередньої авторизації ПК.
Крім того, згідно з даними ЄРПН та наданими до перевірки та до заперечення документами ДП «М`ясопереробний комплекс» «Росана» ТОВ «Росан-Агро» не встановлено передачі пального ФОП ОСОБА_3 .
У наданих до заперечення підсумкових актах звірки відображено інформацію щодо періоду отримання товару, назву та кількість отриманого товару, однак відсутня інформація щодо адрес АЗС на яких здійснювались надання послуг, передача (поставка) товару у власність ДП «МК «Росана», інформація щодо паливних карток (ідентифікаційні номера паливних карток), за допомогою яких здійснювалось замовлення та отримання товарів (дизельне паливо, бензин) на АЗС.
Також, ні до перевірки ні до заперечення не надано товарні/касові чеки, в яких зазначено кількість палива, адреси АЗС чи будь-якої іншої інформації для підтвердження отримання палива/заправки автомобілів.
Як уже зазначалося, посадовими особами ДП «М`ясопереробний комплекс» «Росана» ТОВ «Росан-Агро» на письмовий запит до завершення перевірки не надано пояснення та документів (крім актів списання та звітів водіїв) щодо використання придбаного пального в господарській діяльності, про що складено акт ненадання документів від 30.03.2021 №484/09-19-07-01/30086815 (а.с.230-231).
З урахуванням вищенаведеного, за результатами перевірки встановлено використання придбаного у ПП «Окко-Бізнес Контракт», ТОВ «ОККО-Бізнес Партнер» пального у операціях поза межами господарської діяльності платника (не надано документального підтвердження використання у власній господарській діяльності), як наслідок ДП «М`ясопереробний комплекс» «Росана» ТОВ «Росан-Агро» відображено в податковому обліку використання дизельного пального та бензину за операціями, які фактично не відбулися, а лише відображені на первинних документах.
Перевіркою зроблено висновок, що ДП «М`ясопереробний комплекс» «Росана» ТОВ «Росан-Агро» в порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України не нараховано податкові зобов`язання за товарами, які використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, суми ПДВ за якими під час їх придбання були віднесені до складу податкового кредиту, в результаті чого занижено показники у рядку 4.1 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до п.198.5 ст.198.5, п.199.1 ст.199 ПК України за жовтень 2017 року грудень 2020 року на суму ПДВ 1248412 грн».
Відповідно до пп. «г» п. 198.5 статті 198 ПКУ - Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПКУ - У разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Відповідно до пп. 54.3.1 п. 54.3 статті 54 ПКУ - Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування податкових повідомлень-рішень №002586/0701 та №002587/0701 від 29.04.2021 відсутні.
Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги є необґрунтованими, тому в задоволенні позову слід відмовити.
Щодо судових витрат, то відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги не підлягають до задоволення, підстави для повернення сплаченого судового збору відсутні.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ДП "М"ясопереробний комплекс "Росана" ТзОВ "Росан-Агро" (вул. Галицька, 40а, м. Рогатин, Івано-Франківська область, 77001, );

відповідач - Головне управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, ).

Суддя Главач І.А.

Рішення складене в повному обсязі 10 червня 2022 р.