Справа № 480/69/22
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2022 року Справа № 480/69/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Соп`яненка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 в розмірі 79 % грошового забезпечення ОСОБА_1 , згідно наданої ДУ "ТМО МВС України по Сумській області" довідки № 33/39-38 від 30.04.2021 про грошове забезпечення станом на листопад 2019 року за відповідною посадою із зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Сумській області здійснити обчислення, перерахунок та виплату пенсії в розмірі 79 % грошового забезпечення з 01.12.2019 ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів № 988 від 11.11.2015, згідно з наданої ДУ "ТМО МВС України по Сумській області" довідки № 33/39-38 від 30.04.2021 за відповідною посадою станом на листопад 2019 року із врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, а саме:
- посадовий оклад - 2700 грн.;
- оклад за спеціальним званням підполковник- 2200 грн.;
- надбавка за стаж служби в поліції (50 %) - 2450 грн.;
- надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (50,03 %)-3677,21 грн.;
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень 10 % - 270 грн.;
- премія 65,55 % нарахованого грошового забезпечення - 7405,32 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є пенсіонером МВС України, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 у справі № 480/1080/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із розрахунку 79 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2016 року.

В подальшому на підставі рішення Верховного суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19 позивачу ДУ "ТМО МВС України по Сумській області" видано нову довідку від 30.04.2021 № 33/39-38 для перерахунку основного розміру пенсії, однак відповідачем було відмовлено у зазначеному перерахунку у зв`язку з чим звернувся до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 у справі № 480/6731/21, крім іншого, зобов`язано зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" МВС України довідки № 33/39-38 від 30.04.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідачем здійснено перерахунок пенсії, однак відсотковий розмір зменшено з 79 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

На звернення позивача ГУ ПФУ в Сумській області листом від 22.12.2021 повідомило про відмову у перерахунку пенсії позивачу з врахуванням 79 % грошового забезпечення.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, тому у відповідності до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання ГУ ПФУ в Сумській області відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач є пенсіонером МВС України, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 у справі № 480/1080/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із розрахунку 79 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2016 року.

В подальшому на підставі рішення Верховного суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19 позивачу ДУ "ТМО МВС України по Сумській області" видано нову довідку від 30.04.2021 № 33/39-38 для перерахунку основного розміру пенсії, однак відповідачем було відмовлено у зазначеному перерахунку у зв`язку з чим звернувся до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 у справі № 480/6731/21, крім іншого, зобов`язано Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" МВС України довідки № 33/39-38 від 30.04.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідачем здійснено перерахунок пенсії, однак відсотковий розмір зменшено з 79 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

На звернення позивача ГУ ПФУ в Сумській області листом від 22.12.2021 повідомило про відмову у перерахунку пенсії позивачу з врахуванням 79 % грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На момент призначення пенсії позивача ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262 була викладена у наступній редакції: "Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів".

Пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності з 01.05.2014, до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

На момент проведення перерахунку пенсії позивачу ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262 була викладена у наступній редакції: "Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Судом встановлено, що пенсію позивачу було призначено у грудні 2002.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 79 % до 70 % сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна максимального розміру пенсії з 79 % до 70 % сум грошового забезпечення, що відбулася у ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку на підставі довідки про розмір грошового забезпечення.

Внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 % та 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Частиною 3 статті 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, як Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", так і Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачено зменшення основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 2262-ХІІ у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України [перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 10 грудня 2013 року № 21-420а13 та № 21-348а13, від 17 грудня 2013 року № 21-445а13, та Верховним Судом в рішенні від 4 лютого 2019 року у справі № 240/5401/18, в якому зазначено, що внесені зміни до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін не зазнала.

Крім цього, суд врахував висновки, викладені у зразковому рішенні Верховного Суду № 240/5401/18 (№ Пз/9901/58/18) від 04.02.2019.

З урахуванням вищевказаного, суд визнає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області 908 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 в розмірі 79 % грошового забезпечення ОСОБА_1 згідно наданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" Міністерства внутрішніх справ України довідки № 33/39-38 від 30.04.2021 про грошове забезпечення станом на листопад 2019 року за відповідною посадою із зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Сумській області здійснити обчислення, перерахунок та виплату пенсії в розмірі 79 % грошового забезпечення з 01.12.2019 ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів № 988 від 11.11.2015, згідно з наданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" Міністерства внутрішніх справ України довідки № 33/39-38 від 30.04.2021 за відповідною посадою станом на листопад 2019 року із врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко