Справа № 946/9076/21
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/9076/21
Провадження № 2-а/946/29/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого - судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Сивакова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ЕАО № 4757665 від 11.09.2021 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн., мотивуючи тим, що вимірювання швидкості можливе виключно в місцях розташування дорожніх знаків 5.70 «Фото-відео фіксація порушень ПДР», оскаржуване рішення не містить даних, що вимірювання швидкості відбувалося саме в межах дії вищенаведеного дорожнього знаку.Поліцейський тримав прилад вимірювання швидкості в руці, що найсуворіше заборонено вимогами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».Тобто, вимірювальна техніка, під час вимірювання, повинна бути розміщена виключно стаціонарно вмонтованим способом.Позивач просив надати можливість скористатися правовою допомогою адвоката та не складати постанову на місці вчинення правопорушення.Відповідач, складенням постанови на місці вчинення правопорушення порушив конституційне право позивача скористатися правовою допомогою. Також апарат вимірювання швидкості відповідача не проходив у встановлений законодавством строк відповідної повірки. Тобто, його показання не можуть вважатися достовірними. Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ЕАО № 4757665 від 11.09.2021 року підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву від 13.06.2022 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання представник Департаменту патрульної поліціїне з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Згідно ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.06.2022 року був поновлений ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом до Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4757665 від 11.09.2021 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 11.09.2021 року інспектором відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській облаcті Департаменту патрульної поліціїСамовяну Г.Д. в м. Ізмаїлі по просп. Суворова, 318 відносно ОСОБА_1 була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4757665 від 11.09.2021 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн.

З вищезазначеної постанови серії ЕАО № 4757665 від 11.09.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , 11.09.2021 року о 12:34:53 в м. Ізмаїлі по просп. Суворова, 318 рухався зі швидкістю 73 км./год. у населеному пункті, де дозволяється рухатися зі швидкістю не більше 50 км./год., чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 23 км./год. Швидкість вимірювалась приладом ТС 000524, чим порушив п. 12.4. ПДР- порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км./год.), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт, що позивач рухався зі швидкістю 73 км./год. у населеному пункті, де дозволяється рухатися зі швидкістю не більше 50 км./год.

Згідно ч.ч. 1, 3, 8 ст. 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З п. 7 постанови серії ЕАО № 4757665 від 11.09.2021 року вбачається, що до постанови додається відео пвр 1717, тс 00524.

В судове засідання, представником відповідача ці відео не були надані.

При цьому, відповідачем не залучено жодного свідка або іншого учасника дорожнього руху, не надано інших доказів передбачених ст.251 КУпАП, на підтвердження того, що саме позивач керував транспортним засобом і цей транспортний засіб рухався у населеному пункті зі швидкістю 73 км./ годину, що під час розгляду адміністративної справи інспектор поліції роз`яснив права позивачу та дотримався процедури розгляду справи.

Суд зазначає, що одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий Стрелець Т.Г.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

При цьому, відповідачем не було надано належних доказів можливості використання приладу TRUCAM ТС 000524 в ручному режимі, даних про проходження приладом TRUCAM ТС 000524 повірки та доказів, що вимірювання швидкості відбувалося в межах дії дорожнього знаку 5.70 «Фото-відео фіксація порушень ПДР» (назва знаку в редакції Додатку № 1 до ПДР на момент виникнення спірних правовідносин), також відповідачем не було надано доказів на спростування тверджень позивача, що він просив надати можливість скористатися правовою допомогою адвоката та не складати постанову на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи, що представником Департаменту патрульної поліціїне було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ЕАО № 4757665 від 11.09.2021 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ЕАО № 4757665 від 11 вересня 2021 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 13 червня 2022 року.

Суддя: О.Я.Присакар