Справа № 200/3142/22
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року Справа№200/3142/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому, вважаючи свої пенсійні права порушеними, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає в ухиленні від прийняття рішення щодо призначення йому пенсії за вислугою років з врахуванням та зарахуванням до його страхового стажу періодів роботи та заробітної плати, які зазначені в довідках, що видані ТОВ «Донецький металургійний завод», а саме в: довідці від 22.10.2021 року № 08/31-767 про період його роботи з 15.07.1985 року по 30.11.2004 року; довідці від 22.10.2021 року №08/31-768 про період його роботи з 01.12.2004 року по 11.05.2011 року; довідці від 22.10.2021 року №08/31-769 про період його роботи з 11.05.2011 року по 14.03.2017 року; довідці від 22.10.2021 року №08/31/770 про період його роботи з 01.04.2017 року по 10.03.2021 року; довідці від 25.08.2021 року № 27-08/103 про нарахований заробіток для призначення пенсії за період з 1992 року по 1996 рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути його заяву про призначення пенсії за вислугою років з врахуванням та зарахуванням до його страхового стажу періодів роботи та заробітну плату, які зазначені в довідках, що видані ТОВ «Донецький металургійний завод», а саме в: довідці від 22.10.2021 року № 08/31-767 про період його роботи з 15.07.1985 року по 30.11.2004 року; довідці від 22.10.2021 року №08/31-768 про період його роботи з 01.12.2004 року по 11.05.2011 року; довідці від 22.10.2021 року №08/31-769 про період його роботи з 11.05.2011 року по 14.03.2017 року; довідці від 22.10.2021 року №08/31/770 про період його роботи з 01.04.2017 року по 10.03.2021 року; довідці від 25.08.2021 року № 27-08/103 про нарахований заробіток для призначення пенсії за період з 1992 року по 1996 рік.

Позов обґрунтовував тим, що 06.01.2022 року звернувся до відповідача із заявою про зарахування періодів його роботи до страхового стажу та призначення йому пенсії за вислугою років. Між тим, отримав лист від 26.01.2022 року № 2141-347/Д-15/8-0500/22, з якої вбачається, що відповідач не розглянув його заяву про призначення пенсії та не прийняв додані до заяви довідки, оскільки вони видані підприємством, яке знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Така бездіяльність відповідача порушує його пенсійні права.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що 06.01.2022 року засобами поштового зв`язку до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшла заява ОСОБА_1 про зарахування до страхового стажу періодів роботи та призначення пенсії на пільгових умовах. Заява була зареєстрована відповідно до Закону України «Про звернення громадян», і за результатом її розгляду позивачу надана відповідь відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Подані позивачем довідки про пільговий стаж та заробітну плату, які додані до заяви, видані підприємством, що знаходиться у м. Донецьк, тобто на тимчасово непідконтрольній українській владі території. А тому здійснити перевірку первинних документів, на підставі яких були видані ці довідки, немає можливості. Крім цього, довідки, видані підприємствами, які не пройшли перереєстрацію на території підконтрольній українській владі, тому органами Пенсійного фонду України вони до уваги не приймаються як такі, що не мають законної сили.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою від 06.01.2022 року про призначення пенсії, в якій просив зарахувати до його страхового стажу періоди роботи на ТОВ «Донецький металургійний завод» та призначити йому пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; врахувати при призначенні йому пенсії за вислугою років довідки, що видані ТОВ «Донецький металургійний завод», а саме: довідку від 22.10.2021 року № 08/31-767 про період його роботи з 15.07.1985 року по 30.11.2004 року; довідку від 22.10.2021 року №08/31-768 про період його роботи з 01.12.2004 року по 11.05.2011 року; довідку від 22.10.2021 року №08/31-769 про період його роботи з 11.05.2011 року по 14.03.2017 року; довідку від 22.10.2021 року №08/31/770 про період його роботи з 01.04.2017 року по 10.03.2021 року; довідку від 25.08.2021 року № 27-08/103 про нарахований заробіток для призначення пенсії за період з 1992 року по 1996 рік.

До заяви додав завірені копії паспорту, РНОКПП, довідки про взяття на облік в якості внутрішньо-переміщеної особи, трудової книжки; завірені копії вказаних довідок.

В заяві також звернув увагу на те, що всі зазначені документи перебувають у нього в оригіналах, тому, у разі потреби, він готовий надати їх оригінали в строк, визначений органами Пенсійного фонду України.

Заява позивача надіслана засобами поштового зв`язку та зареєстрована 06.01.2022 року під вх. №347/Д-0500-22, та відповідачем розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян», і не неї надана відповідь від 26.01.2022 року № 2141-347/Д-15/8-0500/22, в якій роз`яснені положення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1; роз`яснено, що цим Порядком передбачена форма заяви; заявник має право подати заяву про призначання пенсії та документи для призначення пенсії через вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України або особисто.

У відповіді також зазначено, що довідки про пільговий стаж та заробітну плату, які додані до заяви, видані підприємством, що знаходиться в м. Донецьку на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а підприємство не пройшло перереєстрацію на території, підконтрольній українській владі. Оскільки довідки видані на тимчасово непідконтрольній українській владі території, тому здійснити перевірку первинних документів, на підставі яких вони видані, не надається можливим. Тому такі довідки органами Пенсійного фонду України до уваги не приймаються, як такі, що не мають законної сили.

Подані позивачем довідки органом Пенсійного фонду прийняті не були.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч. 1 ст. 5 цього Закону).

Виключно цим Законом визначаються, зокрема: умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (ч. 2 ст. 5 цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно з ч. 5 ст. 45 вказаного Закону, яка визначає строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Аналогічні положення містяться в Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Згідно з пп. 1.1 розд. І вказаного Порядку заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Пунктом 1.6 розд. І вказаного Порядку визначено, що внутрішньо переміщені особи подають заяви з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Відповідно до п. 1.9 розд. І Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Розділ ІІ вказаного Порядку містить перелік документів, необхідних, зокрема для призначення пенсії, серед яких є: заява про призначення пенсії; довідка про заробітну плату, тощо (п. 2.1 розд. ІІ).

Згідно з п. 2.23 розд. ІІ вказаного Порядку при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає кваліфікований електронний підпис. У випадку звернення за призначенням пенсії через вебпортал з використанням електронної системи BankID для виплати пенсії заявник або представник заявника, який діє на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, законний представник пред`являє до органу, що призначає пенсію, оригінали сканованих копій документів, що підтверджують право на пенсію.

Відповідно до п. 4.3 розд. ІV Порядку рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Отже, заява про призначення пенсії та додані до неї документи подаються особою особисто або через представника безпосередньо до органу Пенсійного фонду України або по пошті, або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з накладанням кваліфікованого електронного підпису.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2018 у справі № 757/12134/14-а звернув увагу на те, що відсутні вказівки на те, що пенсіонер повинен звертатися до органу Пенсійного фонду України особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.

Вказані положення законодавства позивачем дотримані заява про призначення пенсії та додані до неї документи подані по пошті.

Невідповідність заяви про призначення пенсії та доданих до неї документів вимогам законодавства судом не встановлено.

За призначенням пенсії позивач звернувся до відповідача 06.01.2022 року, і саме з цією заявою він пов`язував свої позовні вимоги.

Разом з тим, заява позивача не була розглянута в порядку та у спосіб, що передбачені наведеними нормами законодавства - шляхом прийняття органом Пенсійного фонду України відповідного рішення. Відповідно, пенсія позивачу не призначалася.

Вказані обставини свідчать про допущення органом Пенсійного фонду України протиправної бездіяльності.

При цьому посилання відповідача на те, що заява не відповідала встановленій формі, а тому рішення не приймалося, є неприйнятними, оскільки заява позивача містила чітку вимогу про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За таких обставин оформлення заяви не на бланку не може бути підставою для порушення пенсійних прав позивача.

Крім того, вчинення таких дій не відображено у відповідному рішенні, яке мав би прийняти орган Пенсійного фонду України за результатом розгляду заяви позивача.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на наведене, оскільки права позивача порушені, з метою їх ефективного захисту суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та іншим шляхом - шляхом визнання протиправною бездіяльності органу Пенсійного фонду України щодо не розгляду заяви позивача про призначення пенсії в порядку та у спосіб, що передбачені ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, із зобов`язанням суб`єкта владних повноважень розглянути заяву позивача про призначення пенсії в порядку та у спосіб, що передбачені вказаними нормативно-правовими актами (тобто, шляхом прийняття відповідного рішення) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім того, судом встановлено, що органом Пенсійного фонду України не прийняті подані позивачем довідки про пільговий стаж та заробітну плату, оскільки вони видані підприємством, що розташовано на непідконтрольній українській владі території, а тому, на думку відповідача, такі документи є недійсними і не створюють правових наслідків.

Суд вважає такі посилання відповідача неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч. 1 ст. 18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 ст. 9 вказаного Закону визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, відповідно до наведених норм Закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і такі підприємства були утворені відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" наголосив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).

З огляду на загальні принципи («намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, орган Пенсійного фонду України повинен приймати та визнавати документи, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

Отже, орган Пенсійного фонду України зобов`язаний приймати та аналізувати такі документи.

Неможливість проведення перевірки таких документів (довідок) та первинних документів, на підставі яких вони видані, не може бути підставою для порушення пенсійних прав осіб.

З огляду на наведене орган Пенсійного фонду України неправомірно відмовився приймати подані позивачем довідки про пільговий стаж та заробітну плату, за період роботи, що відображений в його трудовій книжці.

Орган Пенсійного фонду України порушив наведені положення законодавства та пенсійні праві позивача.

З огляду на наведене порушені права позивача підлягають захисту та відновленню також шляхом визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в прийнятті поданих позивачем довідок та зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти ці довідки (ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд вважає, що в спірних правовідносинах (де питання про зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи та заробітної плати, що зазначені в поданих позивачем довідках, відповідачем не вирішувалося через неприйняття цих довідок) саме такий спосіб захисту порушеного права є повним, належним та ефективним, і унеможливить подальше звернення до суду з позовом.

Отже, позов підлягає задоволенню частково та іншим шляхом.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, тому відповідно до наведених процесуальних вимог судові витрати, які оплачені позивачем в сумі 992,40 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса взяття на облік в якості внутрішньо-переміщеної особи: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.01.2022 року про призначення пенсії в порядку та у спосіб, що передбачені ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.01.2022 року про призначення пенсії в порядку та у спосіб, що передбачені ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в прийнятті поданих ОСОБА_1 довідок від 22.10.2021 року № 08/31-767, від 22.10.2021 року №08/31-768, від 22.10.2021 року №08/31-769, від 22.10.2021 року №08/31/770, від 25.08.2021 року № 27-08/103, що видані ТОВ «Донецький металургійний завод».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняти подані ОСОБА_1 довідки від 22.10.2021 року № 08/31-767, від 22.10.2021 року №08/31-768, від 22.10.2021 року №08/31-769, від 22.10.2021 року №08/31/770, від 25.08.2021 року № 27-08/103, що видані ТОВ «Донецький металургійний завод».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса взяття на облік в якості внутрішньо-переміщеної особи: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 (сорок) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 09 червня 2022 року.

Суддя Т.В. Логойда