Справа № 140/16013/20
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотань про розгляд справи

за правилами загального позовного провадження

10 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/16013/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання дій протиправними та стягнення суддівської винагороди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати суддівської винагороди в обмеженому розмірі за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року згідно зі статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» - у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2020 року; стягнення недонарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року в сумі 216595,40 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року, позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області на користь судді Рожищенського районного суду Волинської області Сіліча І.І. недонарахованої та недоплаченої суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року в сумі 261595,40 грн скасовано, а справу у цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18 травня 2022 року адміністративну справу прийнято до провадження, до участі у справі залучено другого відповідача Державну судову адміністрацію України та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

09 червня 2022 року до суду повторно надійшов відзив на позовну заяву від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, у якому заявлено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідач Державна судова адміністрація України відзив на позов подала двічі - 01 червня 2022 року (вих. №10-3914/22 від 01 червня 2022 року) та 10 червня 2022 року (вих. №10-3961/22 від 02 червня 2022 року), а разом із другим відзивом подала також клопотанням про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області обґрунтоване тим, що цю справу недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні: з огляду на суму суддівської винагороди, про стягнення якої вирішується спір, справа має істотне значення для сторін та становить значний суспільний інтерес.

Клопотання Державної судової адміністрації України зводиться до того, що ця справа не відноситься до справ незначної складності та вона повинна розглядатися тільки у порядку загального позовного провадження; в іншому обгрунтування аналогічне тому, що наведено Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Волинській області.

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Розгляд клопотань за встановленим судом порядком проведено в порядку письмового провадження.

Клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.

Суд звертає увагу відповідачів, що розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 КАС України, а не за правилами статті 263 КАС України, як вказують відповідачі у заявлених клопотаннях.

Приймаючи справу до свого провадження й призначаючи її до нового розгляду, суд в ухвалі від 18 травня 2022 року навів підстави, якими керувався для визначення порядку розгляду справи.

Так частинами першою, п`ятою статті 12 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З огляду на те, що позивач обіймає посаду судді, яка входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», то справа не є малозначною. Водночас така її характеристика автоматично не відносить її до тієї категорії справ, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі №340/1916/20).

За загальним правилом будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

Ця справа не належить до категорії справ, які не можуть розглядатися за правилами спрощеного провадження у значенні згаданих статей.

Такі ж висновки наведено судом в ухвалі від 18 травня 2022 року та вони відповідають правовій позиції Верховного Суду у постанові від 28 квітня 2022 року у цій справі й відповідач Державна судова адміністрація України мала б їх взяти до уваги.

Згідно з частиною третьою статті 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року про відкриття провадження у справі розгляд цієї справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. В ухвалі суду про прийняття справи до провадження від 18 травня 2022 року враховано цю обставину, а також чинники, передбачені частиною третьою статті 257 КАС України.

Суд наголошує, що в ухвалі суду від 18 травня 2022 року сторонам у справі також роз`яснено порядок викладення вимог, заперечень, аргументів, пояснень та міркувань щодо предмета спору у заявах по суті справи. Встановленим порядком відповідачі не обмежені у можливості доводити перед судом переконливість своїх доводів та надавати докази. При цьому суд зауважує, що пояснення сторін у судовому засіданні не є доказами у справі.

Наведені відповідачами аргументи про те, що справа має істотне значення для сторін та становить значний суспільний інтерес, є суб`єктивними думками їх представників та не зумовлюють необхідність продовження розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 05 квітня 2021 року у справі №420/8512/20 зазначив, що вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей, девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Однак у цій справі спір стосується проходження позивачем публічної служби (стягнення суддівської винагороди), тому відсутні підстави для висновків про значний суспільний інтерес у зв`язку із розглядом такої справи.

Інших мотивів, які б вказували про доцільність розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження, клопотання не містять.

Не може залишитися поза увагою й те, що відповідач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Волинській області клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з тих самих підстав заявляв і при первинному розгляді справи. Заявлення того самого клопотання повторно вказує на зловживання процесуальними правами.

З огляду на наведене у задоволенні клопотань відповідачів про розгляд справи за правилами загального позовного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 248, 257, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотань відповідачів про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання дій протиправними та стягнення суддівської винагороди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Ж.В. Каленюк