Справа № 440/10863/21
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/10863/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Харківський національний університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з ОСОБА_1 46500,23 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.
Підставою даного позову позивачем зазначено, що за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню витрат, пов`язаних з утриманням у Харківському національному університеті повітряних сил імені Івана Кожедуба, яка в добровільному порядку відповідачем не сплачена в повному обсязі.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року зобов`язано Виконавчий комітет Полтавської міської ради надати суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .
18 жовтня 2021 року до суду від виконавчого комітету Полтавської міської ради Полтавської області надійшов лист від 12 жовтня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 16 жовтня 2018 року.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року зобов`язано виконавчий комітет Харківської міської ради надати до суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .
21 грудня 2021 року до суду від Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Харківської міської ради надійшов лист відповідно до якого додано інформаційну довідку з Реєстру територіальної громади міста Харкова, згідно з якою ОСОБА_1 знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , 21 жовтня 2020 року.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року суд перейшов від розгляду справи за позовом Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи до її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
За приписами частини сьомої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється у порядку, визначеному статтею 130 цього Кодексу.
Відповідно до статті 130 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.
У зв`язку із відсутністю відомостей щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , виклики останнього у суд здійснювались шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Виклик позивача у судове засідання здійснювався шляхом надсилання судових повісток у порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.
Згідно із частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.
20 липня 2018 року між Університетом та солдатом ОСОБА_1 укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України (а.с. 7). З підписанням контракту відповідач погодився, зокрема, продовжувати подальше проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодовувати Міністерстві оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в разі дострокового розірвання контракту чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Наказом начальника Університету від 21 жовтня 2020 року № 242 солдата ОСОБА_1 , курсанта 533 навчальної групи 3-го курсу (набору 2018 року) факультету радіотехнічних військ протиповітряної оброни університету, через службову невідповідність з 22 жовтня 2020 року відраховано від подальшого навчання, через недисциплінованість (а.с. 8)
Цим наказом також визначено необхідність відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням в Університеті, у розмірі 60718,23 грн.
Розрахунок коштів на відшкодування витрат пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 доведено до відома останнього під підпис (а.с. 9).
Посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування витрат у повному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Законом України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-ХІІ) урегульований порядок проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах.
За змістом статті 25 Закону №2232-ХІІ, підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.
Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.
З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.
Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Механізм відшкодування витрат визначений Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 (далі - Порядок №964).
Пунктом 2 Порядку №964 визначено, що витрати відшкодовуються, зокрема Міноборони.
Згідно з пунктами 3, 4 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
Пунктом 7 Порядку №964 передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач, навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства оборони України, проходив військову службу, що відноситься до публічної служби.
Закон №2232-ХІІ та Порядок №964 зобов`язують військовослужбовця у разі дострокового розірвання контракту з вищим навчальним закладом відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з його утриманням у ВНЗ.
Склад витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Університеті у період з 20 липня 2018 року по 22 жовтня 2020 року, підтверджено залученими до матеріалів справи копіями розрахунків та загалом становить 60718,23 грн (а.с. 9-15).
Відповідач ознайомлений з загальним розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням, та наявністю у нього обов`язку з відшкодування зазначених вище витрат, що підтверджено власноручно підписаним контрактом від 20 липня 2018 року, підписом у загальному розрахунку та рапортом від 15 вересня 2020 року (а.с. 16).
Відповідачем добровільно відшкодовано витрати у розмірі 14218 грн, а заборгованість становить 46500,23 грн, що підтверджено довідкою (а.с. 18).
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідач відзив на позов, доказів оскарження наказу про звільнення з військової служби до суду не надав, розмір та склад витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження навчання у вищому навчальному закладі, не оспорив, доказів відшкодування таких витрат у добровільному порядку у повному обсязі не надав.
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, беручи до уваги обізнаність відповідача про обов`язок відшкодувати витрати на його утримання в Університеті та відсутність добровільної сплати ним коштів у визначеному розмірі на користь позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Верховним Судом у постанові від 24 лютого 2021 року у справі №420/4661/19 викладено висновок про те, що саме між Харківським національним університетом Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба Міністерства оборони України та відповідачем виникли спірні відносини через невиконання останнім умов контракту, тому у Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба Міністерства оборони України є право звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення витрат за його утримання у навчальному закладі.
Отже, позовні вимоги Університету належить задовольнити повністю.
Підстави для розподілу судових витрат у цій справі відсутні, оскільки відповідачем у ній є фізична особа.
Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позов Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба (, вул. Сумська, 77/79, м.Харків) до ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба 46500,23 грн витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко