Справа № 160/11481/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
ВСТАНОВИВ :
13.07.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, що становить 9118, 81 грн. відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, що становить 9118, 81 грн., відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-1V від 09.07.2003, починаючи з 12.01.2021;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови врахувати при обчислення коефіцієнту заробітку ОСОБА_1 її заробітну плату за період з 01.12.2020 по 31.12.2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням при обчисленні коефіцієнту заробітку ОСОБА_1 її заробітну плату за період з 01.12.2020 по 31.12.2020, починаючи з 12.01.2021.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 12.12.2020 вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV. За результатами розгляду вказаної заяви, позивачу була призначена з 12.01.2021 пенсія за віком. Між тим, на думку позивача, при розрахунку середньомісячного заробітку для обчислення пенсії відповідачем був врахований показник середньої заробітної плати за 2017-2019 роки, який складає 7763,17 грн. 09.03.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - за 2018, 2019, 2020 роки, та становлять 9118,81 грн. Відповідачем листом від 06.04.2021 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Позивач не погоджується з відмовою у перерахунку пенсії та зазначає, що станом на день звернення за призначенням пенсії, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV вона звернулася вперше. Посилання відповідача на положення частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV, як на підставу для незастосування показника середньої заробітної плати за три попередні роки є безпідставним, оскільки цією нормою передбачено можливість застосуванням того показника середньої заробітної плати (доходу), який уже враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Оскільки, раніше під час обчислення пенсії позивачу показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні не враховувався, що виключає можливість врахування іншого показника ніж за три роки, що передують призначенню пенсії в січні 2021 року, тобто за 2018-2020 роки. Враховуючи викладене, позивач вважає, що при призначенні пенсії за віком відповідач повинен був застосовувати положення частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV та застосувати при обчисленні пенсії середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а не частини третьої статті 45 цього Закону. Позивач вважає, що відмова у перерахунку пенсії є протиправною та не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Окрім цього, вказує, що згідно матеріалів пенсійної справи при призначенні їй з 12.01.2021 пенсії за віком, Пенсійним органом не була врахована її заробітна плата за період з 01.12.2020 по 31.12.2020. Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з позовом.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України, копія якого була долучена до матеріалів справи.
Позивач досягла 50-річного віку 11.01.2021, при цьому маючи на цей час страховий стаж 31 рік 10 місяців 18 днів, що також підтверджується протоколом призначення пенсії.
14.12.2020 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.
За результатами розгляду вказаної заяви, останній була призначена з 12.01.2021 пенсія за віком.
09.03.2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018, 2019, 2020 роки.
17,69 грн. - доплата за понаднормовий стаж роботи 1 рік (1769,00грн. х 1%) - ст.28 Закону № 1058 ;
442,25 грн. - підвищення членам сімей загиблих/померлих військовослужбовців (25% від 1769 грн.).
Отже, враховуючи наведене вище, встановлено, що позивачу була призначена пенсія з 12.01.2021, та показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, взято пенсійним органом за 2017, 2018 та 2019 роки, який склав - 7763,17 грн.
Окрім цього, встановлено, що при призначенні позивачу з 12.01.2021 пенсії за віком, пенсійним органом не була врахована її заробітна плата за період з 01.12.2020 по 31.12.2020.
Не погоджуючись із такими діями відповідача у перерахунку пенсії за віком, ОСОБА_1 звернулася до суду із означеним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 1 статті 5 Закону № 1058-IV визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону
За приписами частини 1 статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Положеннями частини 1 статті 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно частини 2 статті 40 Закону №1058-IV установлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Відповідно до статті 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально залежно від набутого стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувались страхові внески. При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу залежно від кількості відпрацьованих місяців та коефіцієнтів заробітної плати.
Згідно частиною першою статті 28 Закону №1058-IV, за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом 1 цієї частини.
Абзацом 4 частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV передбачено, що середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.
Водночас, судом встановлено, що пенсія за віком як члену сім`ї загиблого військовослужбовця Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області була призначена позивачу з 12.01.2021, вперше.
Судом встановлено, що у зв`язку з тим, що у грудні 2020 року позивачем було подано заяву про призначення пенсії за віком згідно із Законом № 1058-IV, на підставі якої Позивачу була призначена пенсія з 12.01.2021, тому на думку пенсійного органу, показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, взято саме за 2017, 2018 та 2019 роки, та який складає 7763,17 грн.
Однак, така позиція Пенсійного органу є передчасною, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-ІV право на пенсію на призначення дострокової пенсії за віком мають, серед інших, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних. - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Згідно матеріалів пенсійної справи, позивач досягла 50-річного віку 11.01.2021, при цьому маючи на цей час страховий стаж 31 рік 10 місяців 18 днів, що підтверджується протоколом призначення пенсії.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Отже, судом встановлено, що пенсія за віком як члену сім`ї загиблого військовослужбовця Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області була призначена позивачу з 12.01.2021.
Відповідно до пункту 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (надалі - Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Керуючись своїм правом, позивачем було подано ззаяву про призначення їй пенсії до досягнення пенсійного віку (50 років) відповідно до положень Закону № 1058- ІV.
Як зазначено в абзаці 4 частини другої статті 40 Закону № 1058-ІV, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.
Надаючи аналіз вищевказаним положенням чинного законодавства, визначальним для обчислення середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка враховується при призначенні пенсії за віком, є не дата подання заяви про призначення пенсії, а дата призначення пенсії.
Враховуючи наведене вище, слід дійти висновку, що середній показник заробітної плати має братися за три останні роки, які передують року призначення позивачу пенсії, тобто за 2018, 2019 та 2020 роки, та становить - 9118,81 грн.
Посилання відповідача на положення частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV, як на підставу для незастосування показника середньої заробітної плати за три попередні роки, є безпідставним, оскільки цією нормою передбачено можливість застосуванням того показника середньої заробітної плати (доходу), який уже враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.
Враховуючи викладене, можна дійти до висновку, що при призначенні позивачу пенсії за віком відповідач повинен був застосовувати положення частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV та застосувати при обчисленні пенсії середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а не частини третьої статті 45 цього Закону.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 22 лютого 2018 року у справі №310/3774/17 та від 22 січня 2019 року у справі №577/2457/17, а тому суд відповідно до частини 5 статті 242 КАС України застосовує її до спірних правовідносин.
Стосовно вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області перерахувати пенсію, суд зазначає наступне.
Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.
На переконання суду, зобов`язання відповідача перерахувати позивачу з 12.01.2021 пенсію є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Більше того, суд звертає увагу, що жодних інших перешкод та/або недотримання процедури звернення із заявою про перерахунок пенсії, аніж вирішених в судовому порядку, відповідачем не наведено, а тому суд приходить до висновку, що позивачем виконані всі передбачені законодавством умови для перерахунку пенсії за віком.
Такий спосіб захисту, на переконання суду, матиме наслідком дотримання судом основних принципів здійснення судочинства, не буде втручанням у дискреційні повноваження органу пенсійного фонду, оскільки судом під час розгляду справи та відповідачем під час розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії не було встановлено інших підстав для відмови у перерахунку пенсії, аніж досліджені та спростовані судом під час розгляду справи.
Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними дії відповідача щодо відмови врахувати при обчислення коефіцієнту заробітку ОСОБА_1 її заробітну плату за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 та зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням при обчисленні коефіцієнту заробітку ОСОБА_1 її заробітну плату за період з 01.12.2020 по 31.12.2020, починаючи з 12.01.2021 суд зазначає таке.
Встановлено, що при призначенні позивачу з 12.01.2021 пенсії за віком, Пенсійним органом не була врахована її заробітна плата за період з 01.12.2020 по 31.12.2020.
Отже, судом встановлено та не заперечується відповідачем, останнім при призначенні позивачеві пенсії за віком не була врахована її заробітна плата за період з 01.12.2020 по 31.12.2020.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання врегульовані Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV; тут і далі - в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, як, зокрема, пенсія за віком.
Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (ч.1 ст. 44 Закону №1058-ІV).
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Частиною 1 статі 40 Закону №1058-ІV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з частиною третьою статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Статею 43 Закону №1058-ІV врегульовані питання проведення перерахунку вже призначених пенсій.
Суд звертає увагу, що з аналізу частини 3 статті 40 Закону № 1058-IV вбачається, що законодавець надав пенсіонерам можливість під час визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії виключати періоди, які є невигідними (до 60-ти календарних місяців страхового стажу незалежно від перерв, але не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі). Виключення тих чи інших періодів страхового стажу проводиться за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії.
Суд зауважує, що оптимізація проводиться за вибором особи при призначенні пенсії, тобто не є обов`язковою. Крім того, проведення оптимізації під час здійснення перерахунку пенсії законом взагалі не передбачено.
Таким чином, суд зазначає, що процедура оптимізація проводиться за заявою особи, яка звернулася за призначенням пенсії, тільки при призначенні пенсії та не може бути застосована при перерахунку вже призначеної пенсії як за заявою особи-пенсіонера, так і з ініціативи органу пенсійного фонду.
Враховуючи наведені положення, слід дійти висновку, що доводи відповідача, що пенсія позивачу призначена відповідно до положень чинного законодавства (без врахування при обчисленні коефіцієнту заробітку ОСОБА_1 її заробітну плату за період з 01.12.2020 по 31.12.2020), є необгрунтованими.
Суд вважає за необхідне зазначити, що в п.3.1. Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 242 - 246, 247, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, що становить 9118, 81 грн. відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, що становить 9118,81 грн., відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-1V від 09.07.2003, починаючи з 12.01.2021.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови врахувати при обчислення коєфіцієнту заробітку ОСОБА_1 її заробітну плату за період з 01.12.2020 по 31.12.2020.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням при обчисленні коєфіцієнту заробітку ОСОБА_1 її заробітну плату за період з 01.12.2020 по 31.12.2020, починаючи з 12.01.2021.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Повний текст рішення суду складений 10.02.2022.

Суддя О.В. Царікова