Справа № 360/5284/21
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

22 лютого 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5284/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

судді: Кисельової Є.О.,

при секретарі: Суховій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Окремої комендатури охорони і забезпечення державної прикордонної служби України, військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (далі відповідач 1), військової частини НОМЕР_1 ержавної прикордонної служби України (відповідач 2), в якій позивач просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 () щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) індексації грошового забезпечення за період з 06 листопада 2015 року по 27 березня 2018 року;

- зобов`язати Окрему комендатуру охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 06 листопада 2015 року по 01 січня 2016 року із застосуванням базового місяця для обрахування індексації грошового забезпечення листопад 2015 року, за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця для обрахування індексації грошового забезпечення січень 2008 року, за період з 28 лютого 2018 року по 27 березня 2018 року із застосуванням базового місяця для обрахування індексації грошового забезпечення березень 2018 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 06.11.2015 по 27.03.2018 позивач проходив військову службу за контрактом у Окремій комендатурі охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України.

Наказом коменданта Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України від 27.03.2018 №91-ОС виключено позивача зі списків особового складу комендатури та всіх видів забезпечення, проте при звільненні не проведено індексацію грошового забезпечення за період з 2015 року по 2018 рік.

До відділу діловодства та обліку зверень громадян (канцелярії) суду відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву, в якому заперечували проти задоволення позовних з наступних підстав.

Сума індексації за період з 06.11.2015 по 28.02.2018 в розмірі 7 978,98 грн. нарахована позивачу з урахуванням базових місяців серпня 2014 року, листопада 2015 року та суми індексів споживчих цін відповідає положенням Закону України №1282-ХІІ та Порядку № 1078, що свідчить про відповідність дій відповідача чинним нормам законодавства України.

Також зазначено, що відповідно до пункту 6 Порядку № 1078 проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Листом від 30.08.2021 №14/2763 відповідачем 1 надано відповідь, зокрема, що виплата індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по лютий 2018 року не здійснювалася у зв`язку з відсутністю фінансування відповідно до Порядку №1078.

Крім того, зазначено, що на підставі наказу голови Державної прикордонної служби України від 27.01.2018 №65-ос ОСОБА_1 з 27.03.2018 вибув для подальшого проходження служби до 12 прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління, у зв`язку з чим наказом від 27.03.2018 №91-ОС позивача виключено зі списків особового складу комендатури та всіх видів забезпечення з 27.03.2018.

До відділу діловодства та обліку зверень громадян (канцелярії) суду відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, в якому заперечували проти задоволення позовних з наступних підстав.

17.03.2021 відпрацьований рапорт позивача, в якому він просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення в порядку та розмірах встановлених законодавством України за період проходження служби в підрозділах Державної прикордонної служби України.

На підставі вищевказаного рапорту відповідачем були направлені листи до військової частини НОМЕР_3 та військової частини НОМЕР_4 щодо надання інформації стосовно нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період проходження служби в вищевказаних частинах.

13.05.2021 за №11/1622 від військової частини НОМЕР_3 надійшла довідка №52 від 12.05.2021, з якої стало відомо, що за період проходження служби (12.01.2009 по 30.06.2009, 02.07.2014 по 25.10.2015) позивачем у військовій частині НОМЕР_3 наявна заборгованість зі сплати індексації грошового забезпечення у розмірі 4671,96 грн.

14.05.2021 за № 11/1410 від військової частини НОМЕР_4 надійшла довідка № 184 від 11.05.2021, з якої стало відомо, що за період проходження служби (01.11.2015 по 27.03.2018) позивачем у військовій частині НОМЕР_4 наявна заборгованість зі сплати індексації грошового забезпечення у розмірі 7978,98 грн.

Таким чином, на підставі вказаних довідок позивачу виплачена наявна заборгованість зі сплати індексації грошового забезпечення у розмірі 7978,98 грн.

Ухвалою суду від 14.10.2021 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.11.2021 розгляд справи призначено в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 16.11.2021 витребувано докази у справі.

Ухвалою суду від 19.11.2021 розгляд справи призначено в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 25.11.2021 витребувано докази у справі.

Ухвалою суду від 16.12.2021 у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено.

Ухвалою суду від 11.01.2022 залучено до участиі у справі другого відповідача.

Ухвалою суду від 24.01.2022 у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Ухвалою суду від 24.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представники сторін про місце, дату та часрозгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд дійшов такого.

З 06.11.2015 по 27.03.2018 позивач проходив військову службу за контрактом у Окремій комендатурі охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України.

Наказом коменданта Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України від 27.03.2018 №91-ОС виключено позивача зі списків особового складу комендатури та всіх видів забезпечення.

Зі змісту матеріалів адміністративної справи вбачається, що з 28.03.2018 по 24.06.2021 позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби, що підтверджується наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби від 28.03.2018 № 58-0с та витягом з наказу начальника 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Деравної прикордонної служби від 24.06.2021 № 430-ос.

З метою з`ясування підстав не нарахування індексації грошового забезпечення позивач звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 17.08.2021.

У відповідь на адвокатський запит відповідачем 1 надано такі документи:

- витяг з наказу коменданта ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 березня 2018 року №91-ОС;

- довідку про доходи за 2016 рік;

- довідку про доходи за 2017 рік;

- довідку про доходи за 2018 рік;

-довідку про розмір основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2016 року по березень 2018 року;

- завірену копія довідки розрахунку №184 від 11.05.2021 року невиплаченої індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 ;

- особисту картку грошового забезпечення за 2016 рік;

- особисту карту грошового забезпечення за 2017 рік;

- особисту картку грошового забезпечення за 2018 рік;

- витяг із наказу коменданта Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України №200-ос від 06 листопада 2015 року;

- витяг із наказу коменданта Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України №277-ОС від 10 серпня 2021 року.

Дослідженням довідки від 11.05.2021 № 184, судом встановлено, що відповідачем при проведені індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 2015 року по 2018 рік застосовано базові місяці 2014, 2015 років та нараховано 7978,98 грн.

Виплату вказаної вище суми індексації здійснено відповідачем 2, що підтверджується витягом з реєстру від 14.07.2021 № 156 перерахувань на банківську картку ОСОБА_1 .

Предметом дослідження у вказаній справі, слід вважати не тільки спірні правовідносини, що виникли з приводу не виплати індексації, але й правовідносини щодо неправильного визначення базового місяця, які також є спірними та вже були такими станом на час звернення до суду першої інстанції.

Надаючи правову оцінку доводам позивача про визначення базовим місяцем листопад 2015 року за період з 06.11.2015 по 01.01.2016, суд зазначає наступне.

З огляду на матеріали справи, позивач приступив до виконання обов`язків несення військової служби з 06.11.2015.

Статтею 1 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Частинами першою і шостою статті 5 указаного Закону встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Також частиною першою статті 9 Закону № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

При цьому, пунктами 4, 5 і 6 Порядку № 1078 установлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Пунктом 10-2 Порядку № 1078, який застосовується з 01.10.2015, установлено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

При цьому, приписами пункту 10-1 Порядку № 1078, у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 (який застосовувався до 01.12.2015), було передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

З аналізу наведеного суд дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 у справі № 815/2590/18 зазначив, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі Кечко проти України Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи припинити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне законодавство передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 рішення від 08.11.2005, заява № 63134/00).

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.

У Рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 825/565/17 і від 23.10.2019 у справі № 825/1832/17.

Отже, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Враховуючи положення пункту 10-1 Порядку № 1078, у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 (який застосовувався до 01.12.2015), суд дійшов висновку, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача за період з 06.11.2015 по 30.11.2015 базовим місяцем є листопад 2015 року.

Вирішуючи правомірність визначення відповідачем базового місяця січень 2008 року при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1-1 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 (надалі - Порядок № 1078), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (у 2014 році - 101 відсотка, у 2015 році - 101 відсотка, у 2016 році - 103 відсотка, у 2017 році -103 відсотка, у 2018 році -103 відсотка).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 (в редакції з грудня 2015), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (Пункт 5 в редакції Постанови КМ № 1013 від 09.12.2015 - застосовується з 01.12.2015).

З системного аналізу вказаних вище норм права можна дійти висновку, що місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

При цьому у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (далі - Постанова № 1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови № 1294.

Судом встановлено, що зміна посадових окладів військовослужбовців відбулась тільки 01.01.2008 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294. Надалі розмір посадового окладу було змінено 01.03.2018 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.

Відтак, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю після 01.12.2015 за новими правилами індексації згідно Порядку № 1078 має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року, в той час як місяцем підвищення доходів (базовим місяцем) вважається місяць, в якому останній раз підвищений посадовий оклад військовослужбовця за посадою, яку він займає на момент проведення індексації (січень 2008 року).

Тобто з 01.12.2015 до 28.02.2018 (до наступного підвищення тарифних ставок окладів) місяцем підвищення доходів (базовим місяцем) вважається місяць, в якому останній раз підвищений посадовий оклад військовослужбовця за посадою, яку він займає на момент проведення індексації ( тобто січень 2008 року).

Вирішуючи правомірність визначення відповідачем базового місяця березень 2018 року при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 27.03.2018, суд виходить з наступного.

Додатком 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 затверджена Схема посадових окладів осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, з якої випливає, що з січня 2008 року не відбувалася зміна посадових окладів осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.

Указана постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 втратила чинність з 01.03.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704).

Пунктом 4 Постанова № 704 установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Тобто, визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі Постанови № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018, у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України . Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року не відбувалося, що є підставою для встановлення базового місяця для проведення індексації січень 2008 року.

Відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078, до визначеної (згідно абзаців 4,5, пункту 5 Порядку № 1078) суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації (103 відсотка).

Тобто, відповідач зобов`язаний був з березня 2018 року виплачувати фіксовану суму індексацію грошового забезпечення, а в разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить фіксовану суму індексації.

У постанові від 23.09.2020 у справі № 620/3282/18 Верховний Суд зазначив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Верховний Суд погодився з висновками судів про те, що відсутність бюджетного фінансування відповідача не позбавляє позивача права на отримання належних йому сум індексації грошового забезпечення і не звільняє відповідача від обов`язку ці суми виплачувати.

Крім того Верховний Суд зазначив, що місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру є базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Також з аналізу положень пункту 5 Порядку №1078 випливає, що від розміру підвищення оплати праці у місяці, в якому воно відбулося, залежить можливість виплати особі індексації та порядок розрахунку її суми.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень, вчинення дії або допущення бездіяльності.

З огляду на викладене, суд у межах цієї справи не вирішує питання про зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію в певному розмірі, оскільки суд не може підміняти в спірних правовідносинах відповідача та визначати належний позивачу певний розмір індексації без надання оцінки правильності нарахування індексації відповідачем.

Враховуючи те, що за спірний період відповідачем 1 проведено нарахування та виплату індексації позивача, проте не вірно застосовано базові місяці при відповідному нарахуванні, суд дійшов висновку про відмову у задовленні позовних вимог в частині визнання незаконною бездіяльності Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 06 листопада 2015 року по 27 березня 2018 року.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту є:

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 06 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року із застосуванням базового місяця листопад 2015 року з урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року з урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 27 березня 20148 року в фіксованій сумі з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення, з урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.

При цьому, зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити відповідний перерахунок і виплату індексації відповідає належному способу захисту, оскільки виплата індексації грошового забезпечення позивача здійснювалась за останнім місцем проходження служби, тобто відповідачем 2.

Вирішуючи вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

До позову долучено лише договір про надання правової допомоги, додаткова угода та акт приймання передавання послуг. Проте адвокатом не підтверджено факт отримання саме цієї суми та саме за ці послуги від позивача.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі No 199/3939/18-ц (провадження No 61-15441св19).

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Дана позовна заява відноситься до справ незначної складності. В позовній заяві позивач просить визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення. Крім того, позивач самостійно рапортом від 18.03.2021 № 8240 звернувся до відповідача з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення в порядку та розмірах встановлених законодавством України за період проходження служби в підрозділах Державної прикордонної служби України.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява No 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, т представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи, що представником позивача не доведено витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 грн, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні таких вимог.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VІ «Про судовий збір від сплати судового збору звільнений».

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Окремої комендатури охорони і забезпечення державної прикордонної служби України (ідентифікаційний код: 14321955, місто Київ, вулиця Світла, будинок 6), військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (ідентифікаційний код: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 06 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року із застосуванням базового місяця листопад 2015 року з урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року з урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 27 березня 20148 року в фіксованій сумі з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення, з урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 червня 2022 року.

Суддя Є.О. Кисельова