Справа № 580/3173/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року справа № 580/3173/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Мельникової О.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/3173/21

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

21.05.2021 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, з урахуванням заяви від 04.06.2021, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у збільшенні ОСОБА_1 на 6% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на 3 роки понад 20 років всього на 6% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 24.02.2020 № 04-373/20 з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок щодо збільшення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на 3 роки понад 20 років всього на 6% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 24.02.2020 №04-373/20 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 22.04.2021.

Додатково просив стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь позивача судові витрати у сумі 908 грн зі сплати судового збору.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 відкрито спрощене провадження у справі №580/3173/21 та призначене судове засідання на 06.07.2021 - зупинено провадження у справі №580/3173/21 до набрання законної сили рішенням у справі №580/1107/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою суду від 07.09.2021 продовжено строк зупинення провадження в адміністративній справі №580/3173/21, встановлено строк для надання пояснень щодо можливості поновлення провадження у справі та зв`язку позовних вимог в адміністративних справах № 580/3173/21 та №580/1107/21. Ухвалою суду від 26.05.2022 поновлено провадження у даній справі.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до стажу, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім стажу роботи на посаді судді, також половини строку навчання за денною формою навчання і служби на посадах слідчого, проте отримав відмову, що вважає протиправною та зазначає, що на час призначення позивача суддею, передбачалось безумовне зарахування до стажу, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання за денною формою у вищих навчальних закладах на юридичних факультетах та на посаді слідчого.

Відповідач позов не визнав. Відповідно до аналізу ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» збільшення на два відсотки щомісячного довічного грошового утримання за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років здійснюється у разі наявності стажу роботи понад 20 років безпосередньо на посаді судді. Відповідно до наданого позивачем розрахунку Уманського міськрайонного суду Черкаської області стаж позивача, що дає право на відставку судді становить 24 роки 2 місяці, стаж роботи на посаді судді, що враховується для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 17 років 5 місяців, у зв`язку із чим позовні вимоги про збільшення розміру грошового утримання на 6 % відповідач вважає необґрунтованими.

26.05.2022 учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, до суду не прибули, 18.05.2022 учасники справи подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги достатність в матеріалах справи належних доказів для вирішення справи та подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд доходить висновку про доцільність розгляду даної справи у письмовому порядку.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши наявні в матеріалах справи доводи та аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач 24.03.1986 обраний народним суддею Уманського міського районного суду. На підставі постанови Верховної Ради України від 16.07.2015 №634-VIII у зв`язку з поданням заяви про відставку позивача звільнено з посади судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області у відставку.

Згідно матеріалів пенсійної справи позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі №580/3215/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА у Черкаській області від 24.02.2020 №04-376/20 із врахуванням раніше сплачених сум, починаючи з 01.03.2020 (перерахунок просив здійснити позивач з 19.02.2020, обумовлений відновленням раніше порушених його прав з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 - перерахунок пенсії позивача має бути здійснений з 01.03.2020, оскільки позивач звернувся із заявою про перерахунок її пенсії 28.02.2020).

Згідно протоколу перерахунку від 27.11.2020 розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислено у розмірі 50% від розміру суддівської винагороди згідно довідки ТУ ДСА у Черкаській області від 24.02.2020 №04-373/20.

15.04.2021 Уманським міськрайонним судом Черкаської області видано розрахунок стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 15.04.2021 №01.33/25/21. За наслідками розгляду заяви позивача від 22.04.2021 щодо зарахування до стажу роботи на посаді судді половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання із збільшенням стажу судді на 8% відповідач листом від 07.05.2021 повідомив, що згідно із частиною 3 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання. Відповідно до наданого позивачем розрахунку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.04.2021 №0133/25/21 стаж позивача, що дає право на відставку судді, становить 24 роки 2 місяці, стаж роботи на посаді судді, для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 17 років 5 місяців. Відсоток розрахунку щомісячного довічного грошового утримання суддівської винагороди визначено згідно із пунктом 3 статті 142 Закону №1402 що діє на дату перерахунку розміру пенсії позивача 50%, та повідомлено, що зарахування до стажу роботи на посаді судді під час розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини терміну навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу не передбачено.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Підставою для звільнення судді є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Суд відхиляє як необгрунтоване і непропорційне наслідкам твердження відповідача про врахування під час реалізації права на соціальне забезпечення стажу позивача саме 17 років, позаяк є таке, що набрало законнної сили рішення суду у справі №580/1107/21 і №580/3215/20, де враховано стаж 21 рік за розрахунком станом на 2010 рік з огляду на таке.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, що серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі Brumarescu проти Румунії, 28342/95, 1999). Принцип res judicata розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, тому забезпечення принципу res judicata є однією із складових засад адміністративного судочинства під час гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд у контексті виконання частини 3 статті 2 КАС України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402). Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу. Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402 судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 01.01.1954 по 31.12.1954; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 01.01.1955 по 31.12.1955. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина 2 статті 142 Закону №1402). Згідно з частиною 3 статті 142 Закону №1402 передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Судом встановлено, що згідно розрахунку стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області від 15.04.2021 №01.33/25/21 стаж позивача складає: 1/2 навчання в Київському ордена Леніна державному університеті ім. Т.Г. Шевченка (01.09.1976 -17.06.1981) - 2 роки 04 місяці 23 дні; служба в УВС (25.11.1981-23.03.1986) - 04 роки 03 місяці 28 днів; суддя, голова Уманського міського народного суду (24.03.1986-13.04.1990) 04 роки 19 днів, суддя Уманського міського суду, суддя, заступник голови Уманського міськрайонного суду (12.03.2002-06.08.2015) - 13 років 04 місяці 24 дні, тобто згідно розрахунку, стаж судді позивача становить 24 роки, 02 місяці, 04 дні. Відповідно до диплому НОМЕР_2 позивач навчався в Київському ордена Леніна державному університеті ім. Т.Г. Шевченка (зарахований - у 1976, у 1981 році - закінчив повний курс університету). Відповідно до повідомлення Київського ордена Леніна державного університету ім. Т.Г. Шевченка від 21.08.1976 №122 позивач зарахований до навчання на денній формі навчання. Згідно відомостей трудової книжки НОМЕР_3 позивач проходив службу в УВС Черкаського облвиконкому у період з 25.11.1981 до 23.03.1986 - 04 роки 03 місяці 28 днів. Відповідно до довідки Уманського міськрайонного суду Черкаської області позивач з 11.1981 по 06.1984 проходив службу на посаді слідчого в УВС у слідчому відділенні Уманського МВВС Черкаської області, на посаді старшого слідчого з 06.1984 по 03.1986 слідчого відділення Уманського МВВС Черкаської області.

Відповідно до пункту 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 (доповнено абзацом четвертим згідно із Законом № 1798-VIII від 21.12.2016) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Позивач був обраний суддею до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI. Згідно із ст. 135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI в редакції чинній до 28.03.2015 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ). Відповідно до частини 1 статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку із закінченням строку повноважень. Згідно з абзацом 2 частини 4 цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражі в України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Суд зазначає, що позивач обраний на посаду судді до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів», тому за ним зберігається право визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день його обрання.

Робота позивача на посадах (слідчого та старшого слідчого) слідчого відділення Уманського МВВС Черкаської області з 25.11.1981 по 23.03.1986 - 04 роки 03 місяці 28 днів належить зарахуванню позивачеві до стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Оцінюючи доводи і докази про зарахування до стажу судді 1/2 строку навчання, суд зазначає про таке.

Згідно з частиною 1 статті 25 Конституційного договору від 08.06.1995 №1к/95-ВР між Верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України» Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, що є обов`язковими для виконання на всій території України, дає їх тлумачення (зазначений Договір був чинний на момент видання Президентом України Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» та втратив чинність із набранням чинності Конституції України 28.06.1996). Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (стаття втратила чинність 20.03.2008) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до пункту 1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією є чинними у частині, що не суперечить Конституції України. Згідно з частиною 3 статті 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, що є обов`язковими до виконання на території України. Відповідно до частини 1 статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, що є обов`язковими до виконання.

Згідно з абзацом 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (діяла одночасно із Законом № 2862-ХІІ; втратила чинність 01.01.2012), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Суд доходить висновку, що оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить більше 10 років (24.03.1986-13.04.1990,12.03.2002-06.08.2015) ОСОБА_1 , крім зазначеного вище періоду роботи на посаді слідчого, набув право на зарахування до стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання на денній формі навчання у на юридичному факультеті вищого навчального закладу в Київському ордена Леніна державному університеті ім. Т.Г. Шевченка (01.09.1976 -17.06.1981) - 2 роки 04 місяці 23 дні.

Відповідач протиправно і немотивовано не зарахував позивачеві до стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоди визначені у розрахунку стажу судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.04.2021 №01.33/25/21: 1/2 навчання на денній формі юридичного факультету та роботи на відповідних посадах слідчого, що становить більше 24 років та як наслідок, здійснив несправедливий перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, чим порушив протиправною бездіяльністю майнове та соціальне право і фінансовий інтерес позивача на належний та своєчасний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Верховний Суд у постановах від 06.03.2019 у справі № 638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі № 200/3958/19-а сформулював висновок: правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Під час перерахунку у зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді за зверненням 28.02.2020 на підставі довідки від 24.02.2020 №04-373/20 станом на 01.01.2020 не було у повній мірі враховано стаж для перерахунку з 01.03.2020 (замість наявних повних 24 роки - враховано 21 за довідкою станом на 2010 рік).

Беручи до уваги постанову Верховної Ради України від 16.07.2015 №634-VIII, розрахунок стажу від 15.04.2021 №01.33/25/21, розрахунок Уманського міськрайонного суду Черкаської області стаж судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 28.12.2010, судом враховано, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 у справі №580/1107/21 (набрало законної сили за наслідками апеляційного оскарження 05.07.2021) встановлено: стаж позивача, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 28.12.2010 становить 21 рік 9 місяців 27 днів - позивач має 1 повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, тому відповідно до Закону №1402 має право на довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді із збільшенням на 2% від суми довічного грошового утримання (1 рік х 2% = 2%), тому зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді із збільшенням на 2% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за 1 рік понад 20 років, всього на 2% з виплатою різниці між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.03.2020.

Згідно з частиною третьою ст. 142 Закону 1402 визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Відсоткове значення від розміру суддівської винагороди для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача за повних 24 роки вислуги має складати 58% (20 років - 50%, понад 20 років 4 роки * 2%=8%, 50% + 8% = 58%- 2% враховано у рішенні №580/1107/21=+6%).

Оцінюючи твердження позивача про протиправні дії (бездіяльність) відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання та роботи на посадах слідчого і не здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку із таким зарахуванням, варто зазначити про таке.

Розрахунок стажу судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.04.2021 №01.33/25/21 подано позивачем до заяви про зарахування періодів до стажу судді 22.04.2021.

Суд встановив, що до видачі розрахунку 15.04.2021 №01.33/25/21 Уманським міськрайонним судом Черкаської області було надано розрахунок стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якого станом на 2010 рік стаж роботи позивача становив 21 рік 9 місяців (досліджувався під час розгляду і відображений у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 у справі №580/1107/21 (набрало законної сили за наслідками апеляційного оскарження 05.07.2021, тому зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді із збільшенням на 2% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за 1 рік понад 20 років, всього на 2% з виплатою різниці між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.03.2020 з урахуванням звернення 28.02.2020).

За результатом розгляду заяви позивача відповідач у листі від 07.05.2021 №2879-2806/П-03/8-2300/21 без урахування абзацу 4 пункту 34 розділу XII прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 надав повідомлення без ухвалення рішення - акта індивідуального характеру, де зазначив: зарахування половини терміну навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу не передбачено, проте не окреслив період служби позивача на посадах слідчого, чим продемонстрував неналежне врядування, не сприяння у реалізації майнового права людини та судді на достатній рівень соціального забезпечення.

Верховний Суд у постанові від 18.07.2019 у справі №826/2426/16 (ЄДРСР 83104634) зазначив, що листи це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Суд за відсутності мотивованої відмови відповідача у контексті застосування нормативно-правових актів у часі за наявних документів у справі встановив бездіяльність відповідача щодо не зарахування позивачеві до стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини періоду його навчання на юридичному факультеті закладу вищої освіти та служби на посадах слідчого, що є протиправною з дати звернення позивача із заявою з поданим розрахунком від 15.04.2021 №01.33/25/21 з 22.04.2021, обчисленим Уманським міськрайонним судом.

Бездіяльність це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, що виражається у формі невчинення дії (дій), що він зобов`язаний був і міг вчинити.

Варто нагадати слушну позицію наукового світогляду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що творцями поваги до суду є насамперед судді, які за своїм статусом представляють державу під час здійснення правосуддя, а своєю поведінкою мають утверджувати загальнолюдські та правові цінності. Суспільство поважає таку суддівську чесноту, як незалежність суддів, що, зокрема, проявляється у вільному суддівському розсуді у межах закону, за винятком явної сваволі (Реалізація принципу поваги до суду / https://supreme.court.gov.ua/supreme/pres-centr/zmi/1023034/).

Зважаючи на встановлені обставини справи щодо порушення майнового права позивача унаслідок допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не зарахування вищевказаних періодів, що належать до урахування, позаяк відповідач не продемонстрував сприяння в реалізації прав позивача на достатній рівень соціального забезпечення під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.04.2021 щодо перерахунку довічного грошового утримання у контексті перевірки за критеріми частини 2 статті 2 КАС України суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, на підставі ст. 9 КАС України для повного та ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача з 22.04.2021 щодо не зарахування до стажу судді, що дає право на відставку з отриманням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зарахуванням половини строку навчання у закладі вищої освіти та перебування на службі на посадах слідчого, що призвело до не здійснення своєчасного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із збільшенням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на 3 роки понад 20 років з урахуванням висновків суду у рішенні №580/1107/21 додатково із встановлених у цій справі 58% усього на 6% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 24.02.2020 №04-373/20, тому доцільно зобов`язати відповідача зарахувати до стажу судді, що дає право на відставку з отриманням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання у закладі вищої освіти та перебування на службі на посадах слідчого.

Оцінюючи вимогу про зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок зі збільшенням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на 3 роки понад 20 років всього на 6% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 24.02.2020 №04-373/20 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 22.04.2021, а не з 01.03.2020, суд зазначає таке. З 19.02.2020 у позивача виникло право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 24.02.2020 №04-373/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позаяк втратили чинність обмеження встановлені пунктом 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402. Аналогічні висновки викладені у рішенні Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20.

ЄСПЛ у справі Трегубенко проти України (заява № 61333/00, п.53) зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, зокрема «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав ЄСПЛ, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Верховний Суд у справі №360/3611/20 зазначив, що принцип «належного урядування» без сумніву є дотичним і до пенсійних спорів. Адже особа-пенсіонер чи майбутній пенсіонер, як приватна особа, не має у своєму розпорядженні ані державного апарату, ані владних функцій. Зоною відповідальності саме держави є те, щоб пенсії під час призначення були правомірно нараховані та своєчасно поновлені й виплачені. І всі помилки та прорахунки в цій сфері є саме помилками, що могли з`явитись лише як наслідок порушення принципу «неналежного урядування» (п. 114).

Позивач стверджує, що «відмова відповідача притирічить вимогам Конституції України та діючого законодавства», «конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому унаслідок припиненняповноважень і набуття статусу судді у відставці».

Відповідач у контексті вимог частини 5, 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не спростував твердження позивача про аналогічні висновки Верховного Суду у справах №127/2030/17, №607/8578/17 та не обгрунтував, не довів належними аргументами і доказами законність, мету і пропорційність втручання у майнове право, право на достатній рівень соціального забезпечення і фінансовий інтерес позивача як судді у відставці під час не врахування відповідного стажу із визначення розміру довічного грошового утримання судді у відставці шляхом перерахунку за зверненням 22.04.2021 з розрахунком від 15.04.2021 та дії абзацу 4 пункту 34 розділу ХІІ Закону №1402 ні з 22.04.2021, ні з 01.03.2020.

ЄСПЛ у справі Рисовський проти України, № 29979/04 «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», що передбачає: у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, що посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, що зачіпають майнові інтереси…». Виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у зв`язку із допущеною бездіяльністю.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 6 КАС України суд під час вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту, то протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У Висновку №1 (2001) КРЄС до уваги КМ Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів зазначено, що в цілому важливо (особливо для нових демократичних країни) передбачити спеціальні правові положення, що захищають грошову винагороду суддів від скорочення, а також забезпечити положення, що гарантують збільшення оплати праці суддів відповідно до зростання вартості життя (пункт 62). Згідно з частиною другою статті 1 Загальної (Універсальної) хартії судді незалежність судді є важливою умовою для неупередженого судочинства, що відповідає вимогам закону. Незалежність є неподільною. Будь-які інституції чи органи влади як на національному, так і на міжнародному рівні повинні поважати, захищати та охороняти цю незалежність.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання суддям за рахунок держави матеріального забезпечення, зокрема суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розмір якого повністю залежить від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2018 у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12.11.2019 у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, інтересів людини у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обов`язок суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки (постанови Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 814/2222/17, 13.11.2018 у справі № 826/20369/14). Вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова ВС від 24.09.2019 у справі № 819/1420/15). Повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду від 07.02.2020 у справі № 826/11086/18).

Беручи до уваги, що відсоткове значення від розміру суддівської винагороди для розрахунку щомісячного довічне грошове утримання позивача за повних 24 роки вислуги має складати 58%, а рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 у справі №580/1107/21 зобов`язано відповідача перерахувати та виплатити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці із збільшенням на 2% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за 1 рік понад 20 років, позовні вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці із збільшенням на 6% за 3 роки понад 20 років, суд визнає обґрунтованими та зазначає про необхідність перерахунку грошового утримання зі збільшенням відсоткового значення на 6% саме з 01.03.2020 згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області станом на 01.01.2020 від 24.02.2020 №04-373/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позаяк стаж позивача, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у 24 роки визначено на дату звільнення 06.08.2015. Право позивача на перерахунок грошового утримання у контексті застосування принципу res judicata має бути поновлене з 01.03.2020, що узгоджується зі змістом і характером рішень у справах №580/3215/20 та №580/1107/21 із урахуванням стажу 21 рік, тому додатково обгрунтований і врахований стаж у 3 роки (1/2 навчання та служба слідчого) дозволяють дійти висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, відмовивши у частині "з 22.04.2021", вийшовши за межі позовних вимог, зобов`язавши відповідача зарахувати стаж.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці із збільшенням на 6% за 3 роки понад 20 років, усього на 6%, суд визнає обґрунтованими, позаяк за розрахунком станом на 28.12.2010 стаж становив 21 рік 9 місяців, що досліджено у справі № 580/1107/21, позивач вийшов у відставку відповідно до постанови Верховної Ради України від 16.07.2015 №634-VIII (у період з 2011-2015 був суддею Уманського міськрайонного суду), що охоплює розрахований 15.04.2021 №01.33/25/21 стаж понад 24 роки. Суд дійшов висновку, що вимоги у частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок щодо збільшення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на 3 роки понад 20 років - усього на 6% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 24.02.2020 №04-373/20 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01.03.2020 (виникло право на перерахунок і виплату з урахуванням стажу понад 24 роки з урахуванням рішень у справі №580/3215/20, №580/1107/21 та Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, яким визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами) належить задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивач сплатив судовий збір у сумі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією від 19.05.2021 №0.0..1, позовні вимоги належить задовольнити частково, суд вирішує стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у сумі 454,00 грн.

Керуючись ст. 2, 5-16, 90, 139, 241-246, 255, 258, 295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з 22.04.2021 щодо не урахування (зарахування) ОСОБА_1 до стажу судді, що дає право на відставку для отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання у Київському ордена Леніна державному університеті ім. Т.Г. Шевченка (02 роки 04 місяці 23 дні), періоду служби на посадах слідчого та старшого слідчого з 25.11.1981 по 23.03.1986 (04 роки 03 місяці 28 днів) та не здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із збільшенням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на 3 роки понад 20 років усього на 6% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 24.02.2020 №04-373/20.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періодів: половини строку навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті закладу вищої освіти з 01.09.1976 до 17.06.1981 (02 роки 04 місяці 23 дні) та служби на посадах слідчого та старшого слідчого слідчого відділення Уманського МВВС Черкаської області з 25.11.1981 по 23.03.1986 (04 роки 03 місяці 28 днів).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із збільшенням на 6% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на 3 роки понад 20 років (від стажу понад 24 роки із загальних 58% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді), згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 24.02.2020 №04-373/20, починаючи з 01.03.2020.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок фукціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18001, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Судове рішення складене 07.06.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА