Справа № 461/9393/21
Суддя: Романюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/9393/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Романюк В.Ф.

за участю:

секретаря судового засідання Решетова Д.Ю.

представника позивача Жиравецького Т.М.

представника відповідача Лубоцького Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Львівської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (адреса: 79000, м.Львів, вул. Костюшка, 1, ) про скасування постанови про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Галицького районного суду м. Львова з позовом до Львівської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, в якому просить скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1560/20900/21 від 19.10.2021 року, а провадження у справі закрити.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля Lexus RX 400, VIN НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , що зареєстрований в реєстраційних органах Великої Британії, та був ввезений на митну територію України у 2012 році в режимі тимчасового ввезення.

У зв`язку із прийняттям, 15.04.2021 року Верховною Радою України Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби» (далі - Закон 1403-ІХ) та Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України (далі - Закон 1403-ІХ), після набрання ними чинності, позивач вирішив здійснити оформлення в митному відношенні цього транспортного засобу з метою наступної його реєстрації в реєстраційних органах України. Для цього у передбаченому законодавством порядку позивач отримав сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу серії КСЦ №054451 від 09.07.2021 року, а також 13 липня того ж року звернувся до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , з яким уклав договір про надання брокерських послуг №13/07/2021/1. Відповідно до умов цього договору ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання з надання послуг, пов`язаних із декларуванням належного позивачу автомобіля.

Того ж дня, митним брокером ОСОБА_3 у відділ митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці подано митну декларацію №UA209180/2021/31135 для здійснення оформлення транспортного засобу марки Lexus, модель RX 400, з номером кузова (VIN) НОМЕР_2 . До декларації додано наступні документи: копію паспорта позивача, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в реєстраційних органах Великої Британії, договір купівлі-продажу транспортного засобу, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу, заяву на фізичний огляд товару, договір про надання послуг митного брокера, а також квитанцію про сплату на рахунок Львівської митниці обов`язкових платежів на суму 44 600 грн., у тому числі й 8500 грн. - добровільно сплачених до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як це передбачено абзацом 2 пункту 9"7 Розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України.

Факт сплати цього платежу підтверджується не лише квитанцією, у якій відображена загальна сума платежів, а й відомостями декларації форми МД-2, у графі 47 якої вказано код виду платежу «096» та сума 8500 грн.

Відповідно до Класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами (затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1011 від 20.09.2012 року, із змінами внесеними Наказом №302 від 28.05.2021 року), коду виду надходжень «096» відповідає «Надходження від добровільно сплачених фізичними особами коштів відповідно до пунктів 9"7 та 9"9 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України».

Також з використанням причіпа (лафети) на територію відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці позивачем фізично був доставлений зазначений автомобіль.

Того ж дня митний брокер повідомив, що оформлення автомобіля у митному відношенні завершене. Прибувши у митний пост «Городок», позивач отримав екземпляр митної декларації №UA209180/2021/31135 із проставленим відбитком печатки працівника митниці та Посвідчення серії НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно із пунктом 4.9.6. Розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 631 від 30.05.2012 року (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 р. за №1360/21672), завершення митного оформлення здійснюється шляхом:

- проставлення у митній декларації згідно з порядком заповнення митних декларацій на бланку ЄАД відбитка особистої номерної печатки посадової особи ПМО, яка завершила митне оформлення, у графі D/J кожного аркуша форми МД-2, в нижній частині додаткових аркушів форми МД-3, доповнень форми МД-6 та специфікацій форми МД-8 (у разі подання МД на паперовому носії);

- зазначення у графі D/J аркуша з позначенням "1/6" МД форми МД-2 часу завершення митного оформлення, прізвища й особистого підпису посадової особи ПМО, яка завершила митне оформлення (у разі подання МД на паперовому носії);

- внесення за допомогою АСМО до ЕК МД (ЕМД) відмітки про завершення митного оформлення та номера особистої номерної печатки посадової особи ПМО, яка завершила митне оформлення;

- приведення інших відомостей граф ЕК МД у відповідність із відомостями граф оформленої МД;

- передавання в установлений строк ЕК МД та ЕК ДМВ або ЕМД та ЕДМВ до ЄАІС митних органів України;

- вчинення у разі потреби відповідних записів та відміток на оригіналах документів, виданих відповідно до законодавства державними органами для здійснення митного оформлення товарів, зокрема згідно з пунктом 1.10 розділу І цього Порядку.

Як передбачено пунктом 3.1. розділу III Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби України N 1118 від 17.11.2005 року із змінами (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 р. за N 1428/11708), видача Посвідчення про реєстрацію транспортного засобу проводиться відповідним підрозділом митного органу, у зоні діяльності якого постійно або тимчасово проживає власник ТЗ (або має намір проживати власник ТЗ, який є громадянином-нерезидентом), одразу після оформлення вантажної митної декларації на транспортний засіб.

Таким чином, зважаючи на те, що позивач виконав усі необхідні формальності і сплатив відповідні платежі, митне оформлення автомобіля було завершене і він був випущений для вільного обігу. Разом із зазначеними вище документами позивачу повернуто сам автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Оскільки усі процедури були завершені, позивач вважав, що договір - доручення, укладений з митним брокером, припинив свою дію внаслідок його виконання сторонами. Однак, 20 липня 2021 року митний брокер ОСОБА_3 зателефонував до позивача і попросив приїхати до нього та привезти посвідчення про реєстрацію транспортного засобу та екземпляр митної декларації, виданих 13.07.2021 року митницею. Для того, щоб з`ясувати причину цього дзвінка, він приїхав до офісу брокера, де він сказав позивачу, що Львівська митниця вимагає повернення документів для проведення якихось додаткових формальностей. При цьому брокер запевнив, що жодних проблем у позивача не виникне, а документи йому повернуть.

Не підозрюючи нічого поганого, позивач надав оригінали посвідчення та декларації ОСОБА_3 . Він виготовив ксерокопії документів, віддав їх позивачу, та сказав, що у разі зупинки його автомобіля працівниками поліції цього буде достатньо для підтвердження наявності у нього правомочності на володіння транспортним засобом, оскільки документи є чинними і інформація про них міститься у відповідних електронних базах митниці.

Оскільки згідно з Посвідченням на позивача покладено обов`язок після розмитнення автомобіля протягом 10 днів здійснити державну реєстрацію автомобіля у підрозділах МВС, 23.07.2021 року він зателефонував до брокера з метою отримання документів. У відповідь він повідомив, що Львівською митницею оформлена митна декларація та Посвідчення вилучені. Про причини таких дій митного органу ОСОБА_3 повідомити позивачу не зміг.

У подальшому від брокера позивач дізнався, що Посвідчення про реєстрацію транспортного засобу Львівською митницею анульоване.

01.11.2021 року листом на адресу позивача надійшла постанова в справі про порушення митних правил №1560/20900/21, винесена начальником Львівської митниці Ніжниковим Іллею Михайловичем 19.10.2021 року, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених статтею 485 МК України, та накладено на адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 696 843, 27 грн.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 16 листопада 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про порушення митних правил №1560/20900/21 від 19.10.2021 та відкрито провадження у справі, з викликом сторін у судове засідання. /а.с.40/

09 грудня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. /а.с.45-51/

Ухвалою суду від 20 січня 2022 року судове засідання відкладено через неявку осіб, які беруть участь у справі. /а.с.94/

Ухвалою суду від 14 березня 2022 року судове засідання відкладено через неявку осіб, які беруть участь у справі. /а.с.108/

Ухвалою суду від 17 травня 2022 року судове засідання відкладено через неявку осіб, які беруть участь у справі. /а.с.118/

19 травня 2022 року на адресу суду від представника позивача Завади Т.Р. надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні представник позивача Жиравецький Т.М. позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у відповіді на відзив. Просив суд позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача Лубоцький Б.І. позовні вимоги заперечив, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача Жиравецького Т.М., представника відповідача Лубоцького Б.І., дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд встановив, що 19.10.2021 р. начальником Львівської митниці Ніжніковим І.М. винесено постанову в справі про порушення митних правил №1560/20900/21, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 696843,27 грн. /а.с.17-19/.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що громадянин України ОСОБА_1 використовував товар (транспортний засіб - марка «LEXUS» модель «RX 400» бувший у використанні, номер кузова - НОМЕР_2 , рік виробництва - 2007), стосовно якого при ввезенні на митну територію України надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тому в його діях, на думку митного органу, наявний складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Як встановлено у судовому засіданні, що і не заперечено представником відповідача митне оформлення транспортного засобу марки Lexus, модeль RX 400, з номером кузова (VIN) НОМЕР_2 здійснювалося на підставі, умовах та в порядку, що визначений Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» від 15.04.2021 року.

Відповідно до абзацу 1 пункту 97 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України (далі-МК України) визначено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703 (крім транспортних засобів, що класифікуються за товарними підпозиціями 8703 10, 8703 40), 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, за умови сплати належних митних платежів з дотриманням особливостей, встановлених пунктом 77 підрозділу 2 та пунктом 36 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Так, вищезгаданий транспортний засіб марки Lexus, модeль RX 400, з номером кузова (VIN) НОМЕР_2 був ввезений на митну територію України 17.05.2012 року смугою руху «зелений коридор» в митному режимі «тимчасове ввезення». Тобто, станом на 31 грудня 2020 року перебував у митному режимі тимчасового ввезення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 97 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, та добровільною сплатою до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Позивачем здійснено сплату необхідних митних платежів та добровільно сплачено до Державного бюджету України кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 8500 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями та відміткою в МД-2 у графі 47. Так, відповідно до Договору купівлі-продажу від 08.04.2012 року, позивач є власником відповідного транспортного засобу.

Отже, відповідач неправомірно виніс постанову в справі про порушення митних правил №1560/20900/21 від 19.10.2021 року, оскільки в силу положень пункту 97 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України позивач звільнений від відповідальності за правопорушення, що визначені статтею 485 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що розмір стягнення, який повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, тому необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення розміру митних платежів, які необхідно сплатити порушнику.

За змістом п.1 ч.1 ст.50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 № 142/5/2092 зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (далі - Методика) зазначено, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс - листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL - адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Натомість, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення відповідач керується службовою запискою відділу митних платежів, контролю митної вартості митно тарифного регулювання ЗЕД від 15.11.2021 року №332/7.4/15/44.

Згідно з такою запискою сума митних платежів, яку мав сплатити ОСОБА_1 при ввезенні на митну територію України в митному режимі Іморт становить 232 281 грн 09 копійок.

Суд погоджується із доводами представника позивача, що відомості щодо вартості транспортного засобу марки Lexus, модeль RX 400, з номером кузова (VIN) НОМЕР_2 зазначені у такій службовій записці є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Для отримання точних і достовірних відомостей у такому випадку існує необхідність звертатися до експертів-товарознавців для визначення митної вартості автомобіля.

Відповідно до статті 508 МК України однією із процесуальних дій у справі про порушення митних правил є експертиза, яка в свою чергу відповідно до вимог статей 515, 516 МК України призначається на підставі постанови посадової особи митного органу, у провадження якої знаходиться справа про порушення митних правил, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо.

Відповідно до приписів ст.516 МК України зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Суд звертає увагу на те, що доказів проведення експертного дослідження вартості вищевказаного автомобіля, під час якого було б враховано технічний стан автомобіля, його комплектація та пробіг, визначені джерела інформації про вартість аналогічних автомобілів, у матеріалах справи відсутні, і відповідач на такі обставини не посилається.

Крім того, зі змісту службової записки вбачається, що визначена вартість є орієнтовною, а для більш точної інформації щодо нарахування необхідних до сплати митних платежів потрібно звернутись до спеціалізованої експертної організації. Службова записка підрозділу митниці може використовуватись для службових цілей, однак не відповідає ознакам допустимого доказу в справі про порушення митних правил. Цією ж службовою запискою керується митний орган при визначені коду УКТ ЗЕД для відповідного транспортного засобу.

Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650, визначає порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару.

Відповідно до цього Порядку, класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України Про Митний тариф України (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Рішення про визначення коду товару (далі - Рішення) - документ установленої форми, який оформлюється посадовими особами ВМП, уповноваженими особами ПМО чи митного поста у разі необхідності прийняття рішення про класифікацію товарів. Тобто, відповідач повинен був прийняти відповідне рішення про визначення коду товару у відповідності з процедурою, що передбачена Порядком. Однак, відповідач обмежився лише службовою запискою, що була сформовано вже після здійснення митного оформлення автомобіля, а саме 17.08.2021 року.

Отже, доказом у справі про порушення митних правил згідно з пунктом 4 частини 1 статті 495 МК України може бути висновок експерта, а не службова записка посадової особи митного органу.

Таким чином, висновок про необхідну до сплати суму митних платежів та належного коду УКТ ЗЕД ґрунтується на припущеннях, що є недопустимим при вирішенні питань щодо визначення розміру штрафу у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім цього, транспортний засіб марки Lexus, модeль RX 400, з номером кузова (VIN) НОМЕР_2 13 липня 2021 році був розмитнений, щодо транспортного засобу були завершені всі митні формальності, було сплачені усі необхідні митні платежі, та сам транспортний засіб був випущений у вільний обіг.

Що ж стосується доводів представника відповідача про належне повідомлення позивача про місце, час та дату розгляду справи про порушення митних правил, суд звертає увагу на наступне.

Як стверджує представник відповідача, митний орган належним чином повідомляв позивача про місце, дату та час розгляду справи про порушення митних правил шляхом надсилання на адресу позивача листів. Однак, такі листи поверталися поштою на Львівську митницю у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Разом з тим, відповідач вважає, що належним чином повідомляв позивача про час, дату та місце розгляду справи про порушення митних правил, а відтак жодні права позивача у зв`язку з цим не порушені.

Про те, позивач, як особа, яка притягується до відповідальності, хоч і повідомлявся за коректною адресою, за якою дійсно проживає, однак не отримував викликів до митного органу, що в даному випадку, позбавило його можливості надати свої пояснення, в тому числі щодо вартості транспортного засобу.

Згідно зі статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи в органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

За положеннями статті 494 МК України протокол про порушення митних правил складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил (частина сьома). У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним (частина восьма, десята).

Відповідно до ст.526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний митний орган. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 531 Митного кодексу України підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Отже, в наведених нормах законодавцем чітко закріплено обов`язок митного органу вручити (надіслати) особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, примірник протоколу про порушення митних правил, в якому, крім іншого, зазначаються час та місце розгляду справи про порушення митних правил, а у випадку неповідомлення зазначеної інформації під час вручення протоколу - проінформувати поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

При цьому, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, справа про таке порушення може бути розглянута лише в разі, якщо є докази її своєчасного повідомлення про місце і час розгляду справи та від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного суду, наведеній у постановах від 29.08.2019 року по справі № 461/7815/16-а, від 26.01.2021 року по справі № 444/1667/16-а, від 06.02.2020 року по справі № 679/2278/15-а, та є обов`язковими для застосування судами.

Також в постанові від 03.04.2018 року у справі № 156/404/17 Верховний Суд висловив правову позицію щодо неналежного повідомлення до участі у справі як самостійною і достатньою підставою для скасування постанови митного органу.

Зокрема суд вказав, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в даній справі через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі № 405/7568/16-а (2-а/405/219/16) та від 31 січня 2019 року у справі №760/10803/15-а.

Крім того, 30 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 482/9/17 та справі №308/12552/16-а досліджував принцип належного повідомлення особи про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Верховний суд вказує, що особі до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Наприклад, Верховний Суд у постанові від 12 червня 2019 року по справі № 813/3415/18 щодо застосування положень Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509, дійшов наступних висновків.

Обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим. Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, щодо якої застосовується адміністративне стягнення не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Повідомлення має на меті забезпечити участь особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.

Між тим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року, справа № 461/10610/13-ц, провадження № 14-108цс19, зазначено, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення за закінченням терміну зберігання чи інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення не є доказом належного інформування про час і місце розгляду справи (близький за змістом висновок викладений у пункті 31 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, у пунктах 47-48 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/11896/17 від 12 грудня 2018 року).

Зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що листом від 12.08.2021 року № 7.4/20-01/14/3939 відповідачем було запропоновано прибути позивачу для надання пояснень та участі в складанні протоколу про порушення митних правил. Листом від 17.08.2021 року № 7.4/20-01/10/4256 відповідачем направлено на адресу ОСОБА_1 примірник протоколу про порушення митних правил від 17.08.2021 року № 1560/20900/21 з зазначенням дати розгляду справи 28.09.2021 року о 10 год. 00 хв. Також 26.08.2021 року відповідач направив позивачу лист №7.4/20-10/10/4729 про прибуття до митниці для надання пояснень, а 24.09.2021 митний орган скерував лист №7.4/20-04/10/7515 про перенесення розгляду справи на 19.10.2021 року. Однак згідно повідомлень Укрпошти вищевказані листи митниці були повернуті відправнику та не були вручені адресату з причини за закінченням терміну (встановленого строку) зберігання. Оскаржувана постанова про порушення митних правил № 1560/20900/21, була винесена 19.10.2021 року.

Суд погоджується із доводами представника позивача про те, що достатніх належних та допустимих доказів своєчасного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про місце і час розгляду справи відповідно до вимог частин першої, другої, четвертої статті 526 Митного кодексу відповідачем суду надано не було, а відтак ОСОБА_1 було позбавлено можливості реалізувати свої процесуальні права, та заяв про розгляд протоколу за його відсутності він не подавав.

Враховуючи те, що митним органом не надано суду доказів щодо своєчасного надсилання та отримання позивачем інформації про час та розгляд справи про порушення митних правил, а відтак, суб`єктом владних повноважень не було дотримано законодавчо визначеної процедури притягнення особи до відповідальності, що обумовлює протиправність її наслідків, а саме: оскаржуваної постанови від 19 жовтня 2021 року за № 1560/20900/21.

Зазначене позбавило позивача можливості ознайомитись з правами та обов`язками, надати пояснення, подати докази, скористатись послугами адвоката тощо. Порушення органами державної влади встановленої законом процедури здійснення контрольних повноважень, зокрема позбавлення права на участь особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, є істотним, а не формальним порушенням.

У правовій позиці, яка викладена в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі Рисовський проти України, суд зазначив, що принцип належного урядування, зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Також, у позиції Верховного Суду, що висвітлена в постанові від 31.03.2021 у справі № 676/752/17 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є належно повідомленою про розгляд справи щодо неї, якщо лист із повідомленням повернувся за закінченням терміну зберігання або з інших причин.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, оцінюючи надані стронами на підтвердження позовних вимоги та спростування позовних вимоги, суд звертає увагу на те, відповідачем в ході судового розгляду не наведено переконливих доказів та заперечень щодо протиправності прийнятої постанови про порушення митних правил, хоча обов`язок такого доведення покладений саме на суб`єкта владних повноважень, а тому відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, оскаржувану постанову слід скасувати із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 908,00 гривні, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача згідно з вимогами ч.1 ст.139 КАС України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 19, 72, 77, 78, 99, 139, 242-246, 268-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 49, 50, 489, 494, 498, 508, 516, 526, 531 МК України, ст.ст.7, 2 КУпАП, суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Львівської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (адреса: 79000, м.Львів, вул. Костюшка, 1, ) про скасування постанови про порушення митних правил, - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил винесеної начальником Львівської митниці Ніжніковим І.М. від 19.10.2021 р. в справі про порушення митних правил №1560/20900/21, про притягення ОСОБА_1 за ст.485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 696843,27 грн..

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст. 485 МК України, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (адреса: 79000, м.Львів, вул. Костюшка, 1, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 908,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10 червня 2022 р.

Суддя: Романюк В.Ф.