Справа № 200/18290/21
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

13 червня 2022 року Справа №200/18290/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кравченко Т.О., вирішуючи питання про наявність підстав для прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

15 грудня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), надісланий на адресу суду 10 грудня 2021 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправним рішення Військової частини НОМЕР_1 від 06 вересня 2021 року № 225/33/47 про відмову Чубарову С.В. в наданні довідки про вартість неотриманого речового майна, що належало до вдачі станом на 21 червня 2021 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати Чубарову С.В. довідку про вартість неотриманого речового майна, що належало до видачі станом на 25 червня 2021 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести розрахунок за неотримане Чубаровим С.В. речове майно, що належало до видачі станом на 25 червня 2021 року, та виплатити Чубарову С.В. компенсацію за неотримане речове майно, що належало до виплати станом на 25 червня 2021 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суддя після одержання позовної заяви, крім іншого, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011).

Згідно з ч. 2 ст. 1-2 Закону № 2011 у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 9-1 Закону № 2011 речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, в тому числі - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 (далі Порядок № 178) грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Завданням адміністративного судочинства в силу ч. 1 ст. 2 КАС є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

П. 17 ч. 1 ст. 4 КАС визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ч. 5 ст. 122 КАС передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Чинне законодавство України, що регулює проходження військової служби, гарантує військовослужбовцям забезпечення їх речовим майном та передбачає грошову компенсацію вартості речового майна, неотриманого під час проходження військової служби, яке має бути виплачене не пізніше дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Спірні правовідносини у цій справі виникли, зокрема у зв`язку з невиплатою позивачу у день звільнення з військової служби грошової компенсації вартості речового майна.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в постанові від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19 визначив правову природу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та строки її виплати.

При визначені правової природи грошової компенсації за неотримане речове майно Верховний Суд зазначив, що таку слід розглядати як особливий, окремий вид належних військовослужбовцю сум. Чинне законодавство передбачає обов`язок виплати військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини. Умовою для виникнення такого обов`язку є подання військовослужбовцем відповідного рапорту під час проходження служби.

Отже, компенсація вартості за неотримане речове майно належить до складу належних звільненому працівникові сум у розумінні ст. 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч. 2 ст. 122 КАС передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 5 ст. 122 КАС для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у ч. 2 ст. 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений ч. 5 ст. 122 КАС.

З урахуванням правової природи грошової компенсації за неотримане речове майно, яка визначена в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19, спеціальним строком звернення до суду є місячний строк, визначений ч. 5 ст. 122 КАС.

У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постановах від 26 травня 2021 року у справі № 380/5093/20, від 30 серпня 2021 року у справі № 520/7668/20, від 12 жовтня 2021 року у справі № 380/6200/20.

Як свідчить витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25 червня 2021 року № 133, солдат Чубаров С.В., водій-електрик радіотехнічного поста радіолокаційного вузла Військової частини НОМЕР_2 , звільнений наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 27 травня 2021 року № 13-РС з військової служби у запас за пп. «а» п. 2 ч. 5 (у зв`язку з закінченням строку контракту) ст. 26 Закону України «про військовий обов`язок і військову службу», виключений зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення 25 червня 2021 року.

Звільнення позивача з військової служби та виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення зумовило виникнення у Військової частини НОМЕР_1 обов`язку провести з позивачем повний розрахунок, в тому числі виплатити грошову компенсацію, з приводу якої виник спір.

Наказ наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25 червня 2021 року № 133 не передбачав виплату грошової компенсації за неотримане речове майно.

При звільненні така компенсація позивачу не виплачена.

Як наслідок, про порушення своїх прав позивач повинен був дізнатися під час розрахунку при звільненні.

29 липня 2021 року Чубаров С.В. звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою, в якій, серед іншого, просив виплатити йому грошову компенсацію за неотримане речове майно.

Листом від 06 вересня 2021 року № 225/33/47 Військова частина НОМЕР_1 відмовила у проведенні такої виплати.

До суду з цим позовом Чубаров С.В. звернувся 10 грудня 2021 року, про що свідчить штамп підприємства поштового зв`язку на конверті, в якому здійснено поштове відправлення.

Таким чином, позовна заява Чубарова С.В. подана після спливу місячного строку звернення до суду, визначеного ч. 5 ст. 122 КАС.

Ч. 1 ст. 123 КАС установлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В порушення вимог ч. 6 ст. 161 КАС України заява про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог, які стосуються компенсації за неотримане речове майно, до позовної заяви не додана.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, що передбачено ч. 1 ст. 169 КАС.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна подана з пропуском строку звернення до суду, визначеного ч. 5 ст. 122 КАС та не відповідає вимогам ч. 1 ст. 123, ч. 6 ст. 161 цього Кодексу, ухвалою від 24 травня 2022 року була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Ухвала від 24 травня 2022 року доставлена представнику позивача адвокату Дяченку О.В. в його електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» 25 травня 2022 року о 13:33.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 120 КАС, десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви розпочався 26 травня 2022 року і сплинув 06 червня 2022 року (останній день строку 04 червня 2022 року припадав на суботу).

Суд враховує, дату отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху та констатує, що станом 13 червня 2022 року особа, яка подала позовну заяву, не усунула недоліки цієї заяви у спосіб і строк, зазначені судом, з заявою про продовження встановленого судом процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви не зверталася.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з ч. 6 ст. 169 КАС про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Отже, наявні передбачені п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС для повернення позовної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 4, ч. ч. 6-8 ст. 169, ст. ст. 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалила:

1. Позовну заяву Чубарова Сергія Володимировича до Військової частини НОМЕР_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

2. Роз`яснити особі, яка подала позовну заяву, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою та доданими до неї документами не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати особі, яка подала позовну заяву.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

5. Повне судове рішення складено 13 червня 2022 року.

Суддя Т.О. Кравченко