Справа № 460/13068/22
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2022 року м. Рівне №460/13068/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив:

-зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, провести перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 (з урахуванням раніше виплачених сум) в повному обсязі, виходячи із основного розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів відповідно до рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016;

-зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, провести перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 (з урахуванням раніше виплачених сум) в повному обсязі, виходячи із основного розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення згідно довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області" від 09.06.2021 №391, без обмеження її максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016.

Мотивуючи вимоги позову, позивач зазначив, зокрема, що при перерахунку пенсії на виконання рішень суду у справах №460/8730/21 та 460/8912/21, відповідачем враховано 70% сум його грошового забезпечення та застосовано обмеження максимальним розміром, що є протиправним, суперечить вимогам чинного законодавства та порушує право позивача на отримання пенсії в належному розмірі. З огляду на викладене, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 20.04.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позиція Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позов від 09.06.2022, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. В обґрунтування заперечень вказано, що 16.02.2022, на виконання рішення суду у справі № 460/8912/21 вiд 29.09.2021, позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області" № 391 від 09.06.2021, виходячи з 70% сум грошового забезпечення, оскільки ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осiб", що діє на момент перерахунку пенсії, визначено, що максимальний розмір пенсії за вислугу рокiв з цієї дати не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Також зазначав, що відсутні підстави для виплати пенсії позивачеві без обмеження її максимального розміру, оскільки на законодавчому рівні дане питання врегульовано та встановлено максимальний розмір пенсії, що підлягає до виплати. Просив повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, то у відповідності до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є пенсіонером, якому 11.03.2005 була призначена пенсія у розмірі 90% сум грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З 01.01.2016 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з розміру 70 % грошового забезпечення.

Рішенням суду від 18.08.2021 у справі №460/8730/21, що набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.01.2016 раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2016 пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням довідки Ліквідаційної комісії №5/462 від 22.03.2018 виходячи з розрахунку 90 % сум грошового забезпечення без обмеження граничного розміру пенсії.

09.06.2021 Державна установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Рівненській області" підготувала і направила відповідачу нову довідку за №391 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 19.11.2019 для перерахунку пенсії позивача в сумі 25678,00 грн.

Рішенням суду від 29.09.2021 у справі №460/8912/21, що набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні з 01.12.2019 перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки від 09.06.2021 №391, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Рівненській області".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 09.06.2021 №391, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Рівненській області".

Листом від 12.04.2022 відповідач, у відповідь на заяву позивача, повідомив про те, що на виконання рішення суду у справі № 460/8730/21 управлінням проведено перерахунок розміру пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсію перераховано з 01.01.2016 з урахуванням довідки Ліквідаційної комісії №5/462 від 22.03.2018, виходячи з розрахунку 90% сум грошового забезпечення без обмеження граничним розміром пенсії. Розмір пенсії після перерахунку склав 16557,80 грн. Також відповідач повідомив, що на виконання рішення суду у справі № 460/8912/21 управлінням проведено перерахунок розміру пенсії позивача. Пенсію перераховано з 01.12.2019 з врахуванням резолютивної частини рішення на підставі довідки від 09.06.2021 №391, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області". Однак, звертав увагу на те, що ч.7 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (в редакції, що діяла у 2016 році) встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Оскільки резолютивна частина рішення суду у справі №460/8912/21 не містить зобов`язання щодо проведення виплати пенсії позивача з 01.12.2019 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення та без обмеження граничного розміру, то розмір пенсії після перерахунку є максимально допустимим і складає 19 340,00 грн.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" або Закон №2262-XII).

Відповідно до положень ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції,чинній станом на час призначення пенсії позивачеві) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" ( 1763-15 ) (пункт "в" статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Перерахунок призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений ст.63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).

Відповідно до ч.2 ст.63 цього Закону у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до п.4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

11.11.2015 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", яка набрала чинності 02.12.2015 та якою затверджені схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10.

У подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як убачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, відсоткове співвідношення, установлене ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Як встановлено судом, пенсія позивачеві була призначена відповідачем у розмірі 90% від грошового забезпечення. Відповідно до ч.2 ст.13 указаного Закону в редакції, чинній на час призначення, загальний розмір пенсії був обмежений 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій урегульований нормами ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 та від 21.02.2018 № 103, тому застосування ст.13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії з 01.01.2016 зменшено відсотковий розмір грошового забезпечення, що враховується при визначенні основного розміру пенсії, з 90% до 70%.

Рішенням суду від 18.08.2021 у справі №460/8730/21, що набрало законної сили, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зобов`язано провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2016 пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням довідки Ліквідаційної комісії №5/462 від 22.03.2018 виходячи з розрахунку 90 % сум грошового забезпечення без обмеження граничного розміру пенсії.

На виконання вказаного судового рішення, відповідачем перераховано пенсію позивача з 01.01.2016, з урахуванням довідки Ліквідаційної комісії №5/462 від 22.03.2018, виходячи з розрахунку 90% сум грошового забезпечення та без обмеження граничним розміром пенсії.

Отже, рішенням суду від 18.08.2021 у справі №460/8730/21 відновлено порушене право позивача, шляхом перерахунку пенсії без зменшення відсоткового значення її розміру та без застосування обмеження граничного розміру - з 01.01.2016.

Листом від 12.04.2022 відповідач повідомляв позивача про виконання вказаного рішення суду.

Відповідно, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 (з урахуванням раніше виплачених сум) в повному обсязі, виходячи із основного розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів у суду відсутні.

Щодо позовних вимог, що стосуються зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019, виходячи із основного розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення згідно довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області" від 09.06.2021 №391, без обмеження її максимальним розміром, то суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, рішенням суду від 29.09.2021 у справі №460/8912/21, що набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 09.06.2021 №391, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Рівненській області".

На виконання вказаного рішення суду, пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням довідки від 09.06.2021 №391, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Рівненській області", повторно застосувавши для обрахунку основного розміру пенсії - 70% грошового забезпечення.

При цьому, заперечено право позивача на перерахунок пенсії без обмеження її граничним розміром.

Як було зазначено судом, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії), не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Відповідно до Закону України від 27.03.2014 за №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", який набрав чинності 01.04.2014 було внесено зміни до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", де число "80" замінили на число "70" (максимальний розмір пенсії), що, на думку відповідача, передбачає необхідність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% від грошового забезпечення.

Отже, зміна встановленого законом максимального розміру пенсії з 90% до 80% і згодом до 70% відбувалася вже після призначення позивачу пенсії.

При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-17 обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

З системного аналізу вказаних норм слідує, що положення статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", якими встановлено розмір пенсії, виходячи з 70% від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014, тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Всупереч наведеному, при здійснені перерахунку пенсії позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 за №103 управління пенсійного фонду застосувало норми, які визначають максимальний відсотковий розмір пенсії, які були чинні на момент перерахунку пенсії, а не її призначення.

При цьому, суд наголошує, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а тому внесені до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення стосуються лише порядку призначення пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяких інших осіб, у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, та в жодному разі не перерахунку вже призначеної пенсії. При перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі №686/12623/17 (№К/9901/849/17), в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №583/2264/17 (№К/9901/1786/18).

Крім того, слід зазначити, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У Рішенні від 05.04.2001 Конституційний Суд України витлумачив зміст принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч.1 ст.58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Так, згідно із ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки в даному випадку перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, то при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Отже, застосувавши відсоток - 70 при визначенні розміру пенсії після проведення перерахунку, відповідач повторно порушив право позивача, оскільки при призначенні пенсії первісно встановлено для її обрахунку розмір 90 відсотків від розміру грошового забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Вказана позиція щодо застосування норм права до спірних правовідносин, міститься в постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі № 21-420а13.

Також 04.02.2019 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийняте зразкове рішення у справі №240/5401/18, де суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ. Тому, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку. Постановою Великої Палати Верховного суду від 16.10.2019 це рішення залишене без змін.

Суд критично оцінює покликання відповідача на те, що оскільки у рішенні суду щодо перерахунку пенсії з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки у справі №460/8912/21 не було зазначено відсоткові значення грошового забезпечення, яке слід враховувати, відповідач правомірно знову застосував обмеження 70%.

Суд наголошує, що у даному випадку висновки суду у справі щодо відсоткового значення пенсії є обов`язковими для відповідача не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням позивача.

Зважаючи на це, відповідач не має права повторно зменшувати відсотковий розмір пенсії позивача, тобто знову вчиняти ті ж самі дії, які вже були визнані судом протиправними, умисно ігноруючи рішення суду, яке набрало законної сили.

Суд зауважує, що в справі №460/8730/21 зазначена дата, з якої здійснюється перерахунок та виплата пенсії у розмірі 90% (з 01.01.2016), однак не встановлена будь-яка кінцева або гранична дата, до якої діють ці відсотки. Це означає, що відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення, незалежно від того, згідно з якою довідкою здійснюється її перерахунок, і що це за перерахунок.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Зважаючи на це, відповідач повинен при кожному наступному перерахунку пенсії позивача застосовувати належний відсоток розміру його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, право на який останній здобув задовго до внесення відповідних змін до закону, а саме: 90%.

Також виплата перерахованої пенсії повинна здійснюватися без її обмеженням граничним розміром з 01.12.2019, позаяк Конституційний Суд України Рішенням від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 зі змінами, а саме ч.7 ст.43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Так, у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 №522/3049/17, суд зазначав, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у ч.7 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Верховним Судом вказано, що це означає, що протягом 2017 року ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Тому, на переконання суду, подальше повторне запровадження максимального розміру пенсії у ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, яке Конституційний Суд визнав неконституційним, не може створювати підстав для обмеження максимального розміру пенсії позивача.

Даний висновок також узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17 та від 31.01.2019 у справі №638/6363/17.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Враховуючи положення ч.3 ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст.241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинення дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення з 01.12.2019 раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а також щодо застосування максимального розміру пенсії, при проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області" від 09.06.2021 №391.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основного розміру пенсії - 90% відповідних сум грошового забезпечення, згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області" від 09.06.2021 №391, а також виплачувати з 01.12.2019 перераховану пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням проведених раніше виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 13 червня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя С.А. Борискін