Справа № 400/2552/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2022 р.м. ОдесаСправа № 400/2552/21

Суддя в суді І інстанції Устинов І.А. Рішення суду І інстанції прийнято у м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню ДПС у Миколаївській області, а саме: визнання протиправним рішення № 1437 від 04 березня 2021 року про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» (код за ) критеріям ризиковості платника податків; зобов`язання виключити ТОВ «Батьківщина» з переліку платників податку, що відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість, без права повторного включення до переліку ризикових платників податку.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у межах спірних правовідносин податковим органом проведено моніторинг зареєстрованих позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та даних інших інформаційно-аналітичних систем, за наслідком якого встановлено факт проведення позивачем операцій з ознаками ризиковості.

При цьому, на переконання податкового органу, отримана ним інформація стала правомірною та достатньою підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків.

В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірність свого рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Батьківщина» зареєстровано у якості юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 05 липня 2001 року.

Основним видом діяльності ТОВ «Батьківщина» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур та інші.

При цьому, платником податку на додану вартість ТОВ «Батьківщина» зареєстровано з 08 серпня 1997 року.

Між тим, рішенням Головного управління ДПС у Миколаївській області № 1437 від 04 березня 2021 року про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку ТОВ «Батьківщина» визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку. Як підставу зазначено податковим органом зазначено п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, тобто у зв`язку з наявністю податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції.

В свою чергу, товариство, не погоджуючись з висновками податкового органу про визнання його ризиковим платником податків, звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлення зазначених обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 201.1. ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 201.2 ст. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому, згідно п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою КМУ від 11 грудня 2019 року № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 6 вказаного порядку встановлено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Між тим, згідно п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, які є додатком № 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у контролюючого органу наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення Головного управління ДПС України у Миколаївській області про відповідність ТОВ «Батьківщина» критеріям ризиковості платника податків № 1437 від 04 березня 2021 року.

В даному випадку, надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню податкового органу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В свою чергу, з аналізу оскаржуваних рішень податкового органу вбачається, що у якості юридичної підстави прийняття таких рішень визначено п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків.

Тобто, колегія суддів робить висновок, що контролюючий орган повинен мати податкову інформацію, яка стала відома йому у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що податковим органом в оскаржуваному рішенні не зазначено з яких фактичних підстав ним зроблено висновок про ризиковість позивача, як платника податків.

В даному випадку, відповідні поля про податкову інформацію, які наявні в оскаржуваних рішеннях, мають лише загальне посилання на наявність податкової інформації, без будь-якого тлумачення такої інформації, або зазначення посилань на службові документи, які містять таку інформацію, що безумовно свідчить про дефектність оскаржуваного рішення.

Тому, на переконання колегії суддів, з оскаржуваних рішень неможливо встановити у якому періоді позивачем проведено ризикові операції та які саме операції на переконання податкового органу є ризиковими.

З іншого боку, всупереч покладеного на податковий орган обов`язку доводити правомірність своїх рішень, останнім не надано до суду доказів, якими можливо підтвердити його посилання на проведення товариством ризикових або незаконних операцій.

В свою чергу, наданий податковим органом протокол засідання комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, окрім послань на попереднє рішення про визнання позивача ризиковим платником, яке скасовано за рішенням суду, містить також інформацію про оскарження позивачем наказу від 20 липня 2020 року № 1030 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Батьківщина».

Проте, на переконання колегії суддів, інформація про реалізацію платником податків свого права на оскарження наказу про проведення його перевірки не може вважатись інформацією, що підтверджує його ризиковість.

Враховуючи вищевикладене, колегією суддів робиться висновок про те, що у межах спірних правовідносин відбулось формальне віднесення платника податків до категорії ризикових, виключно на підставі суб`єктивних висновків та уявлень посадових осіб податкового органу, без встановлення будь-яких фактичних обставин такої діяльності платника податків.

З іншого боку, на переконання колегії суддів, прийняття таких рішень суб`єктом владних повноважень є порушенням прав платника податків.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваних рішень та порушено права позивача.

При цьому, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС у Миколаївській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Єщенко О.В. Крусян А.В.