Справа № 580/1460/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року справа № 580/1460/22

11 годин 46 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Мельникової О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №580/1460/22 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Уманьпиво» (вул. Успенська 29, м. Умань, Черкаська область, 20300, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, проспект Перемоги 14, ) відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області (18001, м.Черкаси, вул. Хрещатик 223) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, ухвалив рішення.

21.02.2021 вх.8207/22 позивач, звернувшись до Державної служби України з безпеки на транспорті з урахуванням усунення недоліків від 15.03.2022 вх.9164/22, просить: визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01.02.2022 №303814.

Додатково позивач просить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 21.03.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначене на 13.04.2022 - оголошено перерву у підготовчому провадженні до 17.05.2022 (у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON представником позивача) - протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено засідання з розгляду справи по суті на 09.06.2022.

В обгрунтуванні позовних вимог, представником позивача зазначено, що за наслідками проведення перевірки, оскаржуваною постановою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 грн за здійснення перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»: у водія відсутня роздруківка даних роботи цифрового тахографа за 20.12.2021, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385. Позивач вважає спірну постанову протиправною, позивача не було повідомлено про час та місце розгляду справи, чим було порушено право позивача бути належним чином повідомленим, право брати участь в розгляді справи, подати пояснення, клопотання, заперечення, додаткові докази. По суті встановленого порушення вказано, що водієм, на вимогу працівників управління було надано усі документи згідно ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у тому числі надано доступ до цифрового тахографа, де наявна особова картка водія та надано роздруківку, оригінал якої інспектором вилучено без зазначення помітки в акті, у зв`язку із чим позивачем було направлено відповідачу скаргу для повернення вилученого у водія транспортного засобу оригіналу роздруківки тахографа, відповідь на яку не надано. Посадові особи відповідача, усупереч вказаному, в акті зазначили про відсутність особової картки водія та роздруківки, що не відповідає дійсності, позаяк до Акту перевірки додано копію роздруківки. Обставина відсутності особової картки водія, що зазначалась в акті, виключена в подальшому відповідачем зі спірної постанови. Відповідачем під час прийняття рішень не надано належних обґрунтувань вчинення адміністративного правопорушення та відсутні посилання на пункти, абзаци статей Закону, або конкретні пункти наказу, що порушено позивачем. Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Відповідач позов не визнав, 08.04.2022 подав до суду відзив на позов, де просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що за результатами здійснення рейдової перевірки встановлено здійснення перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385, про що складено акт проведення перевірки. Позивача було належним чином (рекомендованим повідомленням за адресою, що відображена у ЄДР) та завчасно (18.01.2022) повідомлено про розгляд справи на 01.02.2022, проте явку свого представника позивач не забезпечив. Під час проведення перевірки у водія була відсутня чинна особиста картка водія (як вбачається з копії роздруківки строк ії картки закінчився 03.09.2021), що і стало підставою не оформлення роздруківки роботи даних роботи цифрового тахографа, що встановлено Актом від 20.12.2021. Особиста картка водія та роздруківка даних роботи тахографа підпадають під перелік інших документів, передбачених законодавством, що відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» повинен мати водій для здійснення внутрішніх перевезень, і пред`являти їх особам, уповноваженим здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху. Роздруківка, що міститься в матеріалах справи вказує на те, що особиста картка водія на момент перевірки була вставлена в тахограф транспортного засобу 20.12.2021, але ця картка була недійсною - закінчився строк дії 03.09.2021, тому на роздруківці даних роботи цифрового тахографа не містилося інформації про режим праці та відпочинку водія за 20.12.2021. На момент перевірки, 20.12.2021 надана водієм роздруківка вказує на те, що транспортний засіб не здійснював свій рух, позаяк у роздруківці стоять нулі, натомість згідно акту перевірки від 20.12.2021 №327088 у цей день о 12 год 00 хв транспортний засіб Позивача знаходився на а/д М. - 03 Київ -Харків-Довжанський 210 км+450 м, дана обставина позивачем не заперечується. Перевірити дотримання водієм режиму праці та відпочинку за 20.12.2021 неможливо, позаяк відповідно до наданої роздруківки до цифрового тахографа водій ОСОБА_1 20.12.2021 взагалі не перебував за кермом транспортного засобу, так як водій в цей день, згідно роздруківки, не здійснював свій рух. Позивачем не надано підтверджуючого доказу, що би вказував на те, що на момент проведення перевірки у водія була чинна на момент перевірки особиста картка водія до цифрового тахографа і вона була пред`явлена інспектору, особисту картку водія до цифрового тахографа, що би була чинна на момент здійснення перевірки (20.12.2021) позивачем також не надано і до суду.

20.04.2021 позивачем подано відповідь на відзив, де зазначається про безпідставність доводів відповідача у відзиві на позов, що надходження до позивача листа 18.01.2022 не підтверджує того, що вміст листа містив повідомлення про розгляд справи. Позивач зазначає, що 18.01.2022 лист містив Акт перевірки. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши наявні в матеріалах справи доводи та аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з огляду на таке.

Конвенцією про основні цілі та норми соціальної політики № 117 (набрання чинності для України 10.12.2016) у статті 1 Розділу I (Загальні принципи) передбачено, що частина 1 - уся політика повинна, передусім, спрямовуватися на досягнення добробуту й розвитку населення, а також на заохочення його прагнення до соціального прогресу; частина 2 - уся політика більш загального застосування визначається з належним урахуванням її впливу на добробут населення.

Конституція України (стаття 45) визнaчає, що кожен, хто прaцює, має право на відпочинок.

Конвенцією Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті термін «тривалість робочого часу» означає час, витрачений працюючими найманими водіями на: а) водіння та інші види робіт під час пересування транспортного засобу; b) допоміжну роботу, пов`язану з транспортним засобом, його пасажирами або його вантажем. Жодному водію не дозволяється керувати транспортним засобом без перерви більше чотирьох годин (ч.1 статті 5).Тривалість перерви, про яку йдеться в цій статті, та, у разі потреби, її дроблення визначаються компетентними властями чи органами в кожній країні (ч.2 статті 5). Компетентні власті чи органи в кожній країні: а) передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями; b) установлюють процедуру оголошення годин, відпрацьованих відповідно до положень пункту 1 статті 9 цієї Конвенції та умов, що їх обґрунтовують (частина 1 статті 9).

Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень (стаття 2); рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (стаття 1). Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах (стаття 5).Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, прийняті в межах його компетенції, обов`язкові до виконання на території України (стаття 6).

Суд встановив, що 1) на підставі направлення на рейдову перевірку від №015065 від 20.12.2021 службовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 20.12.2021 на а/д М-03 Київ-Харків 471км здійснено перевірку транспортного засобу марки MAN, р.н. НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належать позивачу (водій - ОСОБА_1 ). За наслідками перевірки складено Акт проведення перевірки від 20.12.2021 №327088 згідно якого встановлено порушення, відповідальність передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі Закон № 2344-III), а саме: роздруківки даних роботи тахографа за 20.12.2021/водій не використовує особисту картку водія передбачену п.6.1 наказу №340, п.3.3 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385.

06.01.2022 Державною службою України з безпеки на транспорті (відділ державного нагляду (контролю) у Черкаській області) видано повідомлення (ідентифікатор 877 - вручено за довіреністю 18.01.2022) про розгляд справи за наслідками здійснення 20.12.2021 державного контролю на автомобільному транспорті на 01.02.2022.

01.02.2022 відділом державного нагляду (контролю) у Черкаській області Укртрансбезпеки прийнято постанову №303814 про застосування адміністративно-господарського штрафу згідно абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону №2344 в сумі 17000,00 грн, за відсутність у водія роздруківки даних роботи цифрового тахографа за 20.12.2021.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом № 2344. Згідно із статтею 1 Закону № 2344 визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону № 2344 державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Згідно зі статтею 18 Закону №2344 з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством. Відповідно до статті 34 Закону № 2344 автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства, забезпечувати безпеку дорожнього руху. Згідно з частиною другою статті 48 Закону № 2344 визначені документи для здійснення внутрішніх перевезень вантажів: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок №1567), згідно якого державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Згідно з п. 2 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Відповідно до п. 15 Порядку №1567 здійснення державного контролю на автомобільному транспорті під час проведення рейдової перевірки перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Відповідно до п. 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (п. 21 Порядку). Відповідно до пункту 25 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно з пунктом 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення № 340), це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку. Відповідно до пункту 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ). Згідно з пунктом 6.1 Положення №340 встановлено, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Відповідно до пунктів 1.2,1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року №385 (далі - Інструкція №385) встановлено, що ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Згідно з пунктами 3.3, 3.6 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. У разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів. Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Аналіз положень Пункту 6.1 Положення №340 та пунктів 3.3, 3.6 Інструкції №385 вказує на те, що перевізник, який здійснює перевезення вантажним автомобілем з повною масою понад 3,5 тонн, повинен обладнати автомобіль діючим та повіреним тахографом, у разі використання цифрового тахографа водій транспортного засобу використовує особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом чи має роздруківку даних роботи тахографа. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Під час вирішення даного спору по суті, суд врахував таке. Позивач у обгрунтування позову зазначає, що у водія була наявна особова картка водія та надано роздруківку, оригінал якої інспектором вилучено без зазначення помітки в акті, у зв`язку із чим, на думку позивача, відображення у Акті перевірки про відсутність особової картки водія та роздруківки, не відповідає дійсним обставинам, при цьому до Акту перевірки додано копію роздруківки.

Надаючи оцінку вказаному твердженню, суд встановив фіксацію в Акті перевірки від 20.12.2021 №327088, що перевезення вантажу відбувалось за відсутності, на момент перевірки, роздруківки даних роботи тахографа за 20.12.2021/водій не використовує особисту картку водія.

Суд зазначає, що особиста картка водія та роздруківка даних роботи тахографа підпадають під перелік інших документів, передбачених законодавством, що відповідно до статті 48 Закону №2344 повинен мати водій для здійснення внутрішніх перевезень, і пред`являти їх особам, уповноваженим здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.

Суд встановив, що матеріали справи містять роздруківку даних роботи цифрового тахографа (а.с.52), що вказує на те, що особиста картка водія на момент перевірки була недійсною, позаяк строк її дії закінчився 03.09.2021, роздруківка даних роботи цифрового тахографа не містить інформації про режим праці та відпочинку водія за 20.12.2021, що нівелює твердження представника позивача. Досліджена судом роздруківка вказує на те, що транспортний засіб не здійснював рух - в роздруківці стоять відомості про « 0 км», проте фактично транспортний засіб марки MAN, р.н. НОМЕР_1 , належний позивачеві 20.12.2022 здійснював рух, про що свідчить зафіксоване місцезнаходження о 12 год 00 хв 20.12.2021 на а/д М. - 03 Київ -Харків-Довжанський 471км, підтвержене Актом перевірки від 20.12.2021 №327088.

Суд врахував, що обставина здійснення перевезення позивачем 20.12.2021 не заперечується.

Встановлені обставини вказують на те, що під час проведення перевірки, у водія була відсутня чинна особиста картка водія, що стало підставою не оформлення роздруківки роботи даних роботи цифрового тахографа за 20.12.2021 та призвело до неможливості здійснення перевірки відповідачем дотримання водієм режиму праці та відпочинку за 20.12.2021.

Доводи позивача про те, що під час перевірки водієм було надано посадовим особам особову картку водія та роздруківку роботи цифрового тахографа, суд вважає не обгрунтованими, позаяк як встановлено вище, сформована роздруківка не відображає жодних відомостей про рух транспортного засобу позивача та про режим праці та відпочинку водія на дату проведення перевірки 20.12.2021, що свідчить про порушення вимог пункту 6.1 Положення №340 (водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення) з урахуванням застосування принципу превалювання змісту над формою.

Суд врахував, що позивачем не надано належних доказів, що підтверджували би наявність, на момент проведення перевірки у водія чинної особистої картки водія до цифрового тахографа та роздруківки даних роботи цифрового тахографа із відображенням відомостей про рух транспортного засобу та про режим праці та відпочинку водія.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. З огляду на відсутність належних доказів на підтвердження доводів зазначених позивачем, суд доходить висновку про їх не обгрунтованість. Надаючи оцінку твердженню представника позивача щодо відсутності у спірній постанові посилань на пункти, абзаци статей Закону, або конкретні пункти наказу, що порушено позивачем, суд зазначає, що відсутність у спірній постанові посилання на конкретний пункт Інструкції №385, за наявності відображеного в повному обсязі змісту і характеру порушення у контексті дефектів оформлення не свідчить про необґрунтованість чи невмотивованость акта індивідуальної дії та не призводить саме по собі до його протиправності, позаяк стосуються формальних підстав для оцінки правильної за змістом оціненого правоворушення позивачем вимог законодавства у спірній постанові.

Оцінюючи доводи позивача про порушення права бути присутнім під час розгляду справи та надавати відповідні заперечення у контексті права бути почутим і дотримання процедур розгляду справ, встановлених Порядком №1567, суд зазначає таке.

06.01.2022 Державною службою України з безпеки на транспорті (відділ державного нагляду (контролю) у Черкаській області) видано повідомлення про розгляд справи за наслідками здійснення 20.12.2021 державного контролю на автомобільному транспорті - на 01.02.2022. (згідно відомостей інтернет ресурсу Укрпошти поштове відправлення - 877 вручено позивачу - 18.01.2022).

Позивач вказує, що надходження до позивача листа 18.01.2022 не підтверджує того, що вміст листа мав повідомлення про розгляд справи, позаяк відповідачем не надано опису вкладення, тому на переконання позивача лист містив лише Акт перевірки. Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що встановлений КАС України обов`язок доведення суб`єктом владних повноважень правомірності своїх дій, покладає процесуальні обовязки активної поведінки позивача, який зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч.4 ст. 161 КАС України), а не припущення. Оцінюючи вказані доводи позивача в контексті принципу змагальності, встановленого ч.1 ст. 9 КАС України, суд вважає їх непереконливими, з огляду на відсутність належних доказів на підтвердження доводів окреслених позивачем. Суд зазначає, що вказане представником позивача припущення не спростовує встановлене порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт та не може слугувати належною, єдиною, об`єктивно достатньою підставою для визнання протиправною оспорюваної постанови.

Беручи до уваги, що під час перевірки посадовоми особами Укртрансбезпеки встановлено відсутність роздруківки даних роботи тахографа за 20.12.2021 та відсутність чинної особистої картки водія до цифрового тахографа, що є обов`язковими під час перевезення вантажу у спірних правовідносинах, тому суд доходить висновку, що постанову від 01.02.2022 №303814 про застосування адміністративно-господарського штрафу згідно абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у сумі 17000,00 грн, прийнято відповідачем у межах, спосіб та у відповідності до Закону, протиправності у діях відповідача не встановлено.

Відповідно до частин 1,2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, на підставі наданих доказів сукупно, системного аналізу положень законодавства, доходить висновку, що порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт є доведеними відповідачем, у зв`язку із чим позовні вимоги необґрунтованими, у задоволенні яких належить відмовити.

Згідно статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 6-16, 90, 139, 241-246, 255, 263, 295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи». Копію рішення направити учасникам справи.

Учасники справи:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Уманьпиво» (вул. Успенська 29, м. Умань, Черкаська область, 20300, );

відповідач 1: Державна служба України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, проспект Перемоги 14, ); відповідач 2: відділ державного нагляду (контролю) у Черкаській області (18001, м. Черкаси, вул. Хрещатик 223). Судове рішення складене 10.06.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА