Справа № 336/7159/21
Суддя: Галущенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/7159/21
Провадження № 2-а/336/14/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти 4 батальйону капрала поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Циплякова Михайла Максимовича про визнання про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4642863 від 16 серпня 2021р. про накладення адміністративного стягнення та закрити справу.

В обґрунтування позову зазначив, що 16.08.2021 року поліцейським 2 роти 4 батальйону капрала поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Циплякова М.М. винесено постанову серія ЕАО № 4642863, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 20400,00 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, 16.08.2021 року о 00 год. 37 хв., м.Запоріжжя, пр.Моторобудівників, 31, водій керуючи транспортним засобом будучи позбавленим правом керування, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування, що передбачено ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач з вказаною постановою не згоден, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню на підставі наступного.

Позивач зазначає, що 16.08.2021р. перебував в салоні автомобіля ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , але не як водій, а в якості пасажира. Стверджую, що за кермом вищезазначеного автомобіля він не перебував, тобто не керував цим транспортним засобом. За кермом перебувала інша особа. Після того як останній здійснив ДТП, водій автомобіля ВАЗ 2108 втік з місця події, а позивач залишався в салоні автомобіля на місці ДТП, тому і постанова про накладення адміністративного стягнення була складена на нього працівниками поліції, які згодом прибули на місце ДТП. Відтак зазначає, що дія ст. 126 КУпАП стосовно керування транспортним засобом не може розповсюджуватись на позивача, тому як він не керував транспортним засобом та не виконував функції водія.

Ухвалою судді від 02.09.2021 прийнято до розгляду адміністративний позов, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи.

04.02.2022 на адресу суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову зазначаючи, що, твердження позивача вводять суд в оману, що наводить на думку, що позивач бажає ухилитися від адміністративної відповідальності та вчинене адміністративне правопорушення. До відзиву на позовну заяву представником відповідача було долучено диск з відео з нагрудного реєстратора інспектора.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 262 КАС України).

Позивач вказує, що Правила дорожнього руху не порушував та не він був за кермом автомобіля при зіткненні, однак, жодних доводів та обставин в обгрунтування даного твердження у позові не зазначає.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Заперечення позивача проти притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху стосуються відсутністю доказів вчинення правопорушення, не врахування усних пояснень.

Досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст.55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАСУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, виклавши її по справі №760/2846/17 від 14.03.2018.

Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до постанови серії ЕАО №4642863, 16.08.2021 року о 00 год. 37 хв., м.Запоріжжя, пр.Моторобудівників, 31, водій керуючи транспортним засобом будучи позбавленим правом керування, чим порушив п. 2.1.а ПДР України чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення в розмірі 20400,00 грн.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 2.3 Розділу 2 ПДР водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.01.2021 визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Окрім того, постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.11.2021 ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та встановлено, що що зіткнення автомобілів ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_1 та KIA MAGENTIS р.н. НОМЕР_2 (власник ОСОБА_2 )сталося під керуванням ОСОБА_1 у дворі будинку АДРЕСА_1 бригади, під час руху у дворовому проїзді ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху,не врахував дорожньої обстановки та допустив наїзд на припаркований автомобіль KIA MAGENTIS р.н. НОМЕР_2 .

Згідно з частинами 4, 5 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, постановою суду від 01.11.2021 встановлено, що саме ОСОБА_1 здійснював керування ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 під час здійснення ДТП, а постановою від 29.01.2021 ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем не надано жодного доказу в підтвердження протиправності дій відповідача, чи в спростування підстав притягнення його до адміністративної відповідальності.

Докази, які б спростовували факт порушення позивачем ч.4 ст. 126 КУпАП, судом не встановлені, за таких підстав суд вважає вимоги позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення необґрунтованими.

Положеннями ст.90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови від 16.08.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн., та вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не було встановлено.

Керуючись ст. ст. 7, 33, 122, 251, 280 КУпАП, та ст.ст. 77, 90, 242-246, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти 4 батальйону капрала поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Циплякова Михайла Максимовича про визнання про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.А.Галущенко