Справа № 320/1215/22
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року Київ №320/1215/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Білоцерківського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області ДМС України про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 з позовом до Білоцерківського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області ДМС України, у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Білоцерківського відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області ДМС України у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

- зобов`язати Білоцерківський відділ Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області ДМС України оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про дитину і про мене, його матір до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона 09.10.2021 верталася до відповідача з заявою видати паспорт у вигляді паспортної книжечки зразка 1994 року, її сину ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліду дитинства. Однак, їй було надано відповідь, в якій зазначено про неможливість видати паспорт у формі книжечки, посилаючись на п.3 постанови КМУ №302 від 25.03.2015 та ст. 1 розділу 111 Наказу МВС України №456 від 06.06.2019. На думку позивача, такі дії є протиправними, оскільки вони суперечать діючому законодавству.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 2 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

03 травня 2022 року відповідачем наданий відзив на позов, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначив, що відповідач відмовив позивачеві у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, зокрема із посиланням на наказ МВС України від 06.06.2019 №456, яким затверджений "Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України", де у розділі ІІІ п. 1 визначено перелік необхідних документів, що подаються заявником для оформлення паспорта, а саме, у зв`язку із поданням відповідних документів не у повному обсязі та у зв`язку з подачею заяви, сформованною не в установленій формі.

Розглянувши позовну заяву, відзив відповідача на позовну заяву, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 20 квітня 2006 року.

У вказаному свідоцтві зазначено, що батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

З матеріалів справи випливає, що 09.10.2021 позивач ОСОБА_1 звернулись до Білоцерківського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області ДМС України із заявою, у якій просила видати паспорт її синові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда дитинства, проживаючому разом з нею, паспорт-книжечку зразка 1994 року (а.с 7, Том1)

Судом встановлено, що заява написана в довільній формі, позивачем від руки, будь-яких додатків вона не містить.

Білоцерківський відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області ДМС України листом від 09.10.2021 року №Д-6824/6/8012-21, посилаючись на п.3 постанови КМУ №302 від 25.03.2015 та ст. 1 розділу 111 Наказу МВС України №456 від 06.06.2019 повідомив позивача про те, що реалізація особою права отримання паспорта у формі книжечки є можливою за умови подання заяви для видачі паспорта у формі книжечки, сформованої у встановленій формі та доданим до неї обов`язковим переліком документів, що є передумовою розгляду питання про оформлення та видачу паспорта громадянина України встановленого зразка.

З листа від 09.10.2021 року №Д-6824/6/8012-21з випливає, що відповідач фактично не відмовляв заявникам у видачі документа, а зазначив про те, які документи повинні бути надані для можливості оформлення паспорта у вигляді книжечки.

Не погоджуючись з відмовою, позивач звернулась з даним позовом до суду про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначаються Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 №5492-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №5492-VI).

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону №5492-VI, документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення, зокрема, поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься і паспорт громадянина України. Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 14 Закону №5492-VI передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету.

Частиною 1 статті 21 Закону №5492-VI встановлено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону №5492-VI кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 5 ст. 21 Закону №5492-VI, оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону.

Відповідно до п. 13 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII, для одержання паспорта громадянин подає: - заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України, - свідоцтво про народження, - дві фотокартки розміром 35 х 45 мм, - у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Згідно з п. 2 Положення №2503-ХІІ паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства після досягнення 16-річного віку. Отже, право на оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ виникає у особи після досягнення 16-річного віку за умови звернення особисто з відповідною заявою, передбаченою цим Положенням.

Станом на день виникнення спірних правовідносин оформлення та видача паспорта регулюється також Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 (далі - Порядок №302) Згідно з п. п. 1 п. 7 Порядку №302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Пунктом 35 Порядку №302 визначений перелік документів, які заявнику необхідно подати для оформлення паспорта. Відповідно до п. 37 Порядку №302 працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби, на якого покладаються функції з оформлення паспорта, вчиняє дії, передбачені пунктами 24 - 29, 32 і 33 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи. Таким чином, передумовою оформлення та видачі паспорта громадянина України є звернення особи до уповноваженого органу з відповідною заявою встановленого зразка та з долученням до неї визначеного переліку документів.

Як зазначено вище, відповідач відмовив позивачу посилаючись на наказ МВС України №456 від 06.06.2019 "Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України".

Наказом Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України" від 06.06.2016 №456 відповідно до абзацу 5 пункту 3 Постанови №302, Постанови №398 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Тимчасовий порядок №456).

Згідно з пунктом 1 Тимчасового порядку №456, цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до Постанови №302, Постанови №398, Положення №2503-XII, визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Тимчасового порядку №456, паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1994 року №353 "Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України".

Оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, зокрема, особі, яка досягла 16-річного віку, - на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто (п. 3 Розділу І Тимчасового порядку №456).

Згідно з пунктами 4 та 5 Розділу І Тимчасового порядку №456, оформлення і видача паспорта здійснюються протягом 30 календарних днів з дня подання особою до територіального підрозділу ДМС заяви та документів для оформлення і видачі паспорта.

Заява та документи для оформлення і видачі паспорта (у тому числі для вклеювання фотокартки) подаються заявником до територіального підрозділу ДМС за зареєстрованим місцем проживання особи.

Відповідно до пунктів 8 та 11 Розділу І Тимчасового порядку №456, після заповнення заявником заяви працівник територіального підрозділу ДМС перевіряє правильність заповнення заяви та її відповідність наданим документам, про що вчиняє відповідний запис у графі 9 заяви.

Після проведення перевірок та прийняття рішення про оформлення паспорта за заявою особи територіальний підрозділ ДМС отримує від територіального органу ДМС бланк паспорта громадянина України для його заповнення та подальшої видачі.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІІ Тимчасового порядку №456, для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник (далі - заявник) подає:

1) заяву;

2) рішення суду;

3) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави;

4) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували (в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або в разі, якщо батьки (чи один із батьків) такої особи на момент її народження були (був) іноземцями (ем) або особами (ою) без громадянства, або в разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України;

5) дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см;

6) довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи;

7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Рішення про оформлення паспорта приймається територіальним підрозділом ДМС за результатами проведених перевірок та перевірки факту належності особи до громадянства України (п. 5 Розділу ІІІ Тимчасового порядку №456).

У той же час, як вже було встановлено судом, заявник не подавала відповідачу заяву - анкету за встановленим зразком, а також необхідні додатки, відтак визначена законом процедура не була дотримана. У зв`язку з цим, заявникам була надана не відмова, а роз`яснення щодо того переліку документів, які необхідно подати для видачі паспорта у формі книжечки. З огляду на це, суд не вбачає ознаки протиправності у діях відповідачів, оскільки за відсутності необхідних документів останні були позбавлені можливості прийняти законне рішення про видачу запитуваного документа. Одночасно з цим, зі змісту наданого повідомлення не вбачаються ознаки дискримінації заявників за будь - якою ознакою.

Суд звертає увагу на те, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність попередньо встановленого судом факту їх порушення, що має існувати на момент звернення до суду та підтверджуватись належними доказами. Тому для того, щоб особі був наданий судовий захист, суд повинен встановити, чи дійсно щодо особи мало місце порушення права, свободи чи інтересу відповідним суб`єктом влади ( правова позиція щодо аналогічних відносин наведена у постанові Верховного Суду України від 01.12.2015 у справі №800/134/15 та постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №820/3327/16)

Отже, оскільки судом не встановлено ознак протиправності у діях відповідачів і право позивачки та її неповнолітнього сина відповідачем порушене не було, позовні вимоги щодо зобов`язання оформити та видати паспорт є передчасними та задоволенню не підлягають.

Аналогічна позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №0840/3992/18, від 19.07.2019 у справі №2340/2876/18, від 25.07.2019 у справі №807/85/18, від 27.11.2019 у справі №589/4905/17, від 29.11.2019 у справі №260/1414/18 та від 21.08.2020 №260/99/19.

При цьому суд наголошує, що заявник не позбавлена права на звернення до суду за судовим захистом у разі, коли нею буде дотримано всіх необхідних процедур, проте за наслідками буде відмовлено у видачі паспорта у формі книжечки.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд констатує, що відповідач довів суду правомірність оскаржуваного рішення.

Згідно з ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен доводів (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України від 28.10.2010).

Беручи до уваги обставини даної справи у сукупності з наведеними нормами законодавства, а також те, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.