Справа № 280/1910/22
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2022 року м. Дніпросправа № 280/1910/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року в адміністративній справі №280/1910/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Запорізька дистанція сигналізації та зв`язку» про визнання протиправним наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, компенсації матеріальної та моральної шкоди, поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року відмовлено у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Запорізька дистанція сигналізації та зв`язку» про визнання протиправним наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, компенсації матеріальної та моральної шкоди, поновлення на роботі.

Не погодившись з ухвалою суду першої позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати та справу направити для розгляду до адміністративного суду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що даний позов підлягає розгляду саме в адміністративному порядку електромеханік адміністративно підпорядковується в.о. начальника дистанції Артему Резнікову, відтак сторони не рівні. Зміст спору виходить за межі трудових відносин, оскільки були грубо порушені не тільки норми законів, а і конституційні права позивача.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Запорізька дистанція сигналізації та зв`язку» про визнання протиправним наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, компенсації матеріальної та моральної шкоди, поновлення на роботі.

Як вбачається зі змісту позову, наказом Регіональної Філії "Придніпровська Залізниця" структурний підрозділ "Запорізька дистанція сигналізації та зв`язку" Акціонерного Товариства "Українська залізніця" № 08.12.2021 № 48 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1», позивача відсторонено від роботи з 09.12.2021 без збереження заробітної плати до дня фактичного щеплення проти COVID-19 або висновку лікаря щодо наявності протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 (форми №028-1/0) .

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не є публічно-правовим, та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства адже він виник з трудових відносин та не пов`язаний з проходженням публічної служби.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Проте юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку іншого судочинства (пункт 2 частини другої статті 19 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, спори щодо проходження публічної служби, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як правильно вказав суд першої інстанції, суть спірних відносин, що становлять предмет розгляду у даній справі, полягає у відсторонені позивача від роботи на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати, тобто спірний наказ винесено не суб`єктом владних повноважень, не є публічно-правовими, а діяльність електромеханіка - не належить до публічної служби, визначеної КАС України.

Тобто, як свідчить зміст позовної заяви, позивач звернувся до адміністративного суду з метою захисту трудових прав, та у даній справі існує спір з трудових відносин, що в свою чергу виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України до юрисдикції загальних судів відносяться, зокрема, справи, які розглядаються у порядку цивільного судочинства, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 6 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Згідно статті 221 Кодексу законів про працю України трудові спори розглядаються, у тому числі районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами.

В силу положень статті 107 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Враховуючи наведене суд першої інстанції роз`яснив позивачу, що пред`явлені вимоги мають розглядатись відповідним районним місцевим судом в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування ухвали суду - відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року в адміністративній справі №280/1910/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай