Справа № 807/941/17
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2022 року м. Ужгород№ 807/941/17
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

позивача - не з`явився;

представника позивача - Мухомедьянова Є.А.

представника відповідачів - Рапіта О.В.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 (до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання неправомірним рішення та скасування наказу про звільнення, поновлення на публічній службі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання неправомірним рішення та скасування наказу про звільнення, поновлення на публічній службі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

В ході розгляду справи по суті було залучено в якості співвідповідача Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання наказу від №143-ос від 06.07.2017, згідно наказу від 10 липня 2017 року № 145-ос позивач був звільнений з військової служби відповідно до п. «е» ч.6 (із застосуванням ч.8) ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Підставою прийняття наказу про звільнення позивача з військової служби слугував наказ Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 325-аг від 08.06.2017 «Про результати службового розслідування», згідно з яким позивача за неналежне виконання вимог ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (в частині не здійснення доповіді своєму безпосередньому начальнику про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків;) абзацу 1,5,8 підпункту 4 пункту 17, розділу 5, глави 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України (в частині незадовільної організації служби прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон і керівництва нею, контролю виконання завдань, не виявлення злочинних дій, кримінальних та адміністративних правопорушень в пункті пропуску через державний кордон ; неналежного підтримання взаємодії із співробітниками контрольних органів і служб які беруть участь у пропуску через кордон осіб, транспортних засобів і вантажів;) п.4.19.13 Технологічної схеми пропуску осіб, автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів , що переміщуються ними у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Малий Березний», затв. наказом начальника Чопського прикордонного загону від 18.05.15 №171 (в частині не здійснення інформування уповноваженої посадової особи митного органу про можливе порушення митних правил) притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно п. «є» ст.62 Дисциплінарного статуту збройних сил України та оголошено дисциплінарне стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю». Позивач вважає, що обставини зазначені за результатом проведеного службового розслідування не відповідають дійсності, а відтак і накази про звільнення позивача з військової служби є незаконним та підлягають скасуванню. Зокрема, позивач вказує, що як в оскаржуваних наказах так і у висновку службового розслідування зазначено виключно про імовірні порушення, які можливо вчинялися в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Малий Березний» та які на думку відповідача можливо кваліфікувати до окремих складів злочину передбачених кримінальним законодавством. Так, позивач наголошував, що всі обставини службового розслідування зазначено виключно зі слів співробітників військової прокуратури та працівників відповідача без наведення будь-яких письмових чи інших доказів які б підтверджували заявлені припущення. З огляду на зазначене позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача 1 та відповідача 2 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з мотивів викладених у запереченях (відзивах) на позов, вказавши на те, що наказ начальника Чопського прикордонного загону про звільнення позивача був виданий на підставі, та з метою реалізації дисциплінарного стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю», яке було оголошено старшому прапорщику ОСОБА_1 наказом старшого начальника - начальника Західного регіонального управління. На виконання вказаних наказу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №325-аг від 08 червня 2017 року «Про результати службового розслідування» та наказу Чопського прикордонного загону №143- ос від 06 липня 2017 року - Чопським прикордонним загоном був виданий наказ №145-ос від 10 липня 2017 року, яким старшого прапорщика ОСОБА_1 було виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення. Представник відповідачів наголошував, що відповідач 1 та відповідач 2 діяли в межах наданих повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством, а тому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у Чопському прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.

На підставі наказу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 02 червня 2017 року № 313-аг «Про призначення службового розслідування» було призначено службове розслідування з метою з`ясування умов та обставин, що призвели до здійснення військовою прокуратурою певних слідчих дій відносно старшого прапорщика ОСОБА_1 (а.с. 19-21, Т.1).

Так, в ході службового розслідування було встановлено наступне: « 1. Факт проведення невідкладних слідчих дій представниками Прокуратури Ужгородського гарнізону 01.06.2017 року в рамках кримінального провадження від 02.11.2016 року №0000123 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального Кодексу України, на підставі Ухвали суду за місцем проживання старшого прапорщика ОСОБА_2 дійсно мав місце. 2. Неправомірність дій з боку інспектора прикордонної служби І категорії - начальника 3 групи молодших інспекторів прикордонної служби 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Великий Березний» старшого прапорщика ОСОБА_1 , під час виконання ним службових обов`язків в пункті пропуску Малий Березний станом на 07.06.2017 року, підтвердити або спростувати, враховуючи проведення слідства не представляється можливим. Разом з тим, відповідно до пояснень старшого сержанта П. та Ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 01.06.2017 року, а також зібраних матеріалів, в діях старшого прапорщика ОСОБА_2 вбачаються ознаки порушення технологічної схеми пункту пропуску (відсутність письмового інформування представників митниці про переміщення товарів через державний кордон з порушенням митних правил), що підтверджено відсутністю будь яких документів за результатами служби по охороні державного кордону зміною прикордонних нарядів в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Малий Березний» та вказує на формальні ознаки правопорушення, яке можливо кваліфікувати за ст. 419 ККУ «Порушення правил несення прикордонної служби». 3. Наявність причинного зв`язку між подіями, з приводу яких було призначено службове розслідування та неправомірними діями старшого прапорщика ОСОБА_1 - підтвердились.» (а.с. 19-21, Т.1).

Зокрема, як зазначено у Витязі з висновку службового розслідування в ході такого було встановлено та підтверджено те, що позивач порушив вимоги ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; абзацу 1,5,8 підпункту 17, розділу 5, глави 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ (затвердженої наказом МВС 19 жовтня 2015 р, № 1261 та зареєстрованого в МЮУ 06 листопада 2015р за № 1391/27836) ; пункту 4.19.13 Технологічної схеми пропуску осіб, автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Малий Березний» (затвердженої наказом начальника Чопського прикордонного загону 18 травня 2015р. за № 171) в частині: а) не здійснення доповіді своєму безпосередньому начальнику про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків; б) незадовільної організації служби прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон і керівництва нею, контролю виконання завдань; не виявлення злочинних дій, кримінальних та адміністративних правопорушень в ПП через державний кордон; неналежного підтримання взаємодії зі співробітниками контрольних органів і служб, які беруть участь у пропуску через кордон осіб, транспортних засобів і вантажів; в) не здійснення інформування уповноваженої посадової особи митного органу про можливе порушення митних правил.

Як встановлено в ході службового розслідування, до військової прокуратури Західного регіону України звернувся гр. ОСОБА_3 , із заявою про вимагання у нього інспектором прикордонної служби Чопського прикордонного загону ОСОБА_1 , неправомірної вигоди за безперешкодне переміщення товарів через державний кордон України без будь-якого митного оформлення та вчинення інших дій, що входять в межі його повноважень». А також: «Поряд із цим встановлено, що ОСОБА_1 , для реалізації свого злочинного умислу, з метою неправомірного збагачення, вступив у злочинну змову з старшим державним інспектором митного посту «Малий Березний » Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 » В поясненні старшого сержанта ОСОБА_5 , зазначено, що 15 листопада 2016 року під час здійснення огляду транспортного засобу «Пежо», нею був виявлений автомобільний двигун, про що вона доповіла старшому зміни прикордонних нарядів в ПП ст. пр-ку ОСОБА_1 . Підтвердженням того, що виявлені товари в ході оглядової роботи в ПП представникам митниці по акту позивач не передавав, а також те, що за звітний період таких випадків не зафіксовано - є пояснення (стор.4) майора ОСОБА_6 . Також, майор ОСОБА_7 , у своєму поясненні зазначає, що від ст.пр - ка ОСОБА_1 , інформації про звернення до нього осіб щодо сприяння у протиправній діяльності - не надходило. На виконання вищезазначених: закону та нормативно-правових актів, після отримання доповіді про виявлення двигуна, позивач повинен був доповісти по команді старшому зміни прикордонних нарядів, повідомити митницю та скласти відповідний акт про передачу останній виявленого товару.

Згідно п. 8 наказу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08.06.2017 року №325-аг за неналежне виконання вимог статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (в частині не здійснення доповіді своєму безпосередньому начальникові про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків); абзацу 1,5,8 підпункту 4, пункту 17, розділу 5, глави 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2015 року №1261 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1391/27836), (в частині незадовільної організації службу прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон і керівництва нею, контролю виконання завдань; не виявлення злочинних дій, кримінальних та адміністративних правопорушень в пункті пропуску через державний кордон; неналежного підтримання взаємодії зі співробітниками контрольних органів і служб, які беруть участь у пропуску через кордон осіб, транспортних засобів і вантажів); пункту 4.19.13 Технологічної схеми пропуску осіб, автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Малий Березний», затвердженої наказом начальника Чопського прикордонного загону від 18.05.2015 року №171 (в частині не здійснення інформування уповноваженої посадової особи митного органу про можливе порушення митних правил), інспектора прикордонної служби І категорії - начальника 2 групи молодших інспекторів прикордонної служби 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Великий Березний» старшого прапорщика ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності згідно пункту «є» статті 62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та оголосити дисциплінарне стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю» (а.с. 21, Т.1).

Згідно наказу 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 06.07.2017 року №143-ос «По особовому складу» було звільнено з військової служби за ст. 26 ч. 6 (із застосуванням ч. 8) пунктом «е» (через службову невідповідність) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 06 липня 2017 року, у запас: старшого прапорщика ОСОБА_1 (а.с. 82, Т.1).

Відповідно до наказу 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10.07.2017 року №145-ос «По особовому складу», на підставі наказу 94 прикордонного загону від 06.07.2017 року №143-ос, старшого прапорщика ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу загону та усіх видів забезпечення з 10.07.2017 року (а.с. 18, Т.1).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Військова служба являється публічною службою, зокрема згідно п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України - публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Прийняття громадян на публічну службу (військову), її проходження, звільнення з публічної (військової) служби - це публічно-правові правовідносини, які урегульовано спеціальними нормами законодавства України у зв`язку зі спеціальним статусом даної категорії громадян.

Таким чином, дані правовідносини регулюються статутами Збройних Сил України, Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про Державну прикордонну службу України» та відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 5 Закону України «Про дисциплінарний статут збройних сил України» визначає, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до дисциплінарної відповідальності.

Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність (абзац 6 статі 5 Закону України «Про дисциплінарний статут збройних сил України»).

Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом (стаття 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999року № 548-ХІУ).

Право начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України накладати дисциплінарні стягнення на підлеглих прапорщиків передбачено ст.ст. 62, 67 цього ж статуту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дисциплінарний статут збройних сил України» військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Обов`язки кожного військовослужбовця визначені статтею 4 Закону України «Про дисциплінарний статут збройних сил України».

Так, згідно ст. 4 Закону України «Про дисциплінарний статут збройних сил України» військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Щодо посилання позивача, на те, що в оскаржуваних наказах і у висновку службового розслідування зазначені виключно імовірні порушення, які можливо вчинялися в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Малий Березний», а всі обставини службового розслідування зазначені виключно зі слів співробітників військової прокуратури та працівників відповідача без наведення будь-яких письмових чи інших доказів які б підтверджували заявлені припущення, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, в ході розгляду даної справи по суті судом встановлено, що згідно Вироку Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 26.09.2018 року по справі №298/1001/17 (за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 02.11.2016 року) встановлено, що ОСОБА_8 займаючи посаду інспектора прикордонної служби І категорії - начальника групи молодших інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Великий Березний" Чопського прикордонного загону, діючи у порушення ст. 68 Конституції України, п.п. 5. 19 ч.1 ст. 15, ч.2 ст. 33 ЗУ «Про Державну прикордонну службу», п. 3 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, 03.11.2016 о 17 годині 30 хвилин, на виконання домовленості, після здійснення ним прикордонного контролю автомобілю, в салоні якого було ввезено двигун до автомобілю «Ауді» через державний кордон України, в районі пункту пропуску «Малий Березний», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3 неправомірну вигоду в сумі 150 доларів США (що за офіційним курсом НБУ становить 3750 гривень), за безперешкодне ввезення останнім двигуна до автомобілю з Словаччини до України, через пункт пропуску «Малий Березний» (а.с. 8-10, Т.2).

Як зазначено у Вироку від 26.09.2018 року по справі №298/1001/17 - обвинувачений ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.368 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що обставини зазначені в обвинувальному акті підтверджує (а.с. 9, Т.2).

Згідно Вироку від 26.09.2018 року по справі №298/1001/17 Великоберезнянський районний суд Закарпатської області ухвалив ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.368 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 21 250 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень з позбавленням права обіймати певні посади строком на один рік (а.с. 10, Т.2).

Таким чином, обставини, встановлені в ході службового розслідування, щодо неправомірності дій з боку інспектора прикордонної служби І категорії - начальника 3 групи молодших інспекторів прикордонної служби 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Великий Березний» старшого прапорщика ОСОБА_1 , під час виконання ним службових обов`язків в пункті пропуску Малий Березний - підтверджуються Вироком суду від 26.09.2018 року по справі №298/1001/17, відтак не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Суд зауважує, що перебуваючи на публічній службі, військовослужбовці представляють державу, виконують її завдання й функції щодо забезпечення суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності. І незважаючи на те, як сприймається відповідальність зазначених суб`єктів під час вирішення питання про її характер та обсяг, повинен обов`язково враховуватися факт перебування вказаних осіб на військовій (державній) службі та особливості наданих їм повноважень.

Дисциплінарна відповідальність, військовослужбовців настає, за правопорушення, які пов`язані з виконанням службових обов`язків.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про дисциплінарний статут збройних сил України» військова дисципліна базується на особистій відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції України, та неухильно виконувати військові статути.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про дисциплінарний статут збройних сил України» у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно з ст.86 Закону України «Про дисциплінарний статут збройних сил України» командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчиненого правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Як зазначила колегія суддів судової палати в адміністративних справах Верховного суду України у справі 21-13а14 (Постанова від 11 березня 2016 року) за службовою невідповідністю можна звільнити особу, що недотримує вимог присяги, нехтує інтересами служби, не виконує покладені на нього обов`язки.

Як вбачається з висновку службового розслідування та підтверджується наявними матеріалами справи, відповідачами виявлено обставини нехтування позивачем інтересами служби та не виконання покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення звільнення зі служби через службову невідповідність.

Отже, в ході службового засідання було встановлено та матеріалами справи підтверджується, що своїми протиправними діями позивач підірвав авторитет, честь та гідність військовослужбовця Державної прикордонної служби України, авторитет Державної прикордонної служби України в цілому

Відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Таким чином, судом встановлено, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду, відповідачами було враховано характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця та враховано термін перебування на посаді.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених обставин даної адміністративної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позов.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (м. Львів, вул. Мечнікова, 16 а, ), Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (м. Чоп, вул. Головна, 55, ) про визнання неправомірним рішення та скасування наказу про звільнення, поновлення на публічній службі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович
Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 13.06.2022 року.