Справа № 120/4342/22
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

13 червня 2022 р. Справа № 120/4342/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 1, 2 статті 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Частиною 5 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тому, передумовою вирішення питання про дотримання позивачем строків звернення до суду є оцінка характеру спірних правовідносин з метою визначення категорії спору.

Правова оцінка зазначеному питанню надана Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13.02.2019 року у справі № 636/93/14-ц, від 05.12.2018 року у справі № 11-892апп18 та від 12.12.2018 року в справі № 14-481цс18. Зміст висновку суду касаційної інстанції полягає у наступному: "спір за позовом військової частини до військовослужбовця (у тому числі звільненого зі служби) підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби".

Аналіз висновку Великої Палати Верховного Суду дає підстави вважати, що по-перше спір за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди є публічно - правовим, а по - друге виникає із відносин публічної служби.

Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що станом на момент виникнення спірних правовідносин відповідач підполковник ОСОБА_1 займав посаду військового комісара Крижопільського районного військового комісаріату.

Отже, з огляду на те, що відшкодування шкоди за даним позовом пов`язано із зобов`язанням, яке виникло під час проходження особою (відповідачем) публічної служби, до спірних правовідносин застосуванню підлягає саме місячний строк звернення до суду, встановлений частиною 5 статті 122 КАС України.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом і в ухвалі від 29.05.2020 року у справі № 620/2818/19.

З матеріалів справи встановлено, 20.04.2021 року Вінницьким окружним адміністративним судом винесено рішення у справі №120/7532/20-а за позовом ОСОБА_3 до Крижопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, Крижопільського районного військового комісаріату, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вінницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (далі - Вінницький ОТЦК та СП) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 року.

Даним рішенням суду визнано протиправним та скасовано наказ Крижопільського районного військового комісаріату №59 від 11.11.2020 року в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби, відповідно до п.1 статті 87 Закону України «Про державну службу», поновлено ОСОБА_3 на посаді головного спеціаліста відділення комплектування Крижопільського районного військового комісаріату з 11.11.2020 року та стягнуто з Крижопільського районного військового комісаріату на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.11.2020 року по 20.04.2021 року включно в сумі 48539,44 грн (сорок вісім тисяч п`ятсот тридцять дев`ять гривні 44 копійки) з відрахуванням при його виплаті податків, інших загальнообов`язкових платежів та виплат.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.04.2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 року здійснено наступні виплати:

- 29.04.2021 на особовий рахунок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (як установою на фінансовому забезпеченні якої перебував Крижопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України) перераховано 9450,32 грн. (з вирахуванням податків та зборів - 7604,51 грн; платіжне доручення №1617 від 29.04.2021; розрахунковий лист за квітень 2021; список перерахувань в банк №132);

19.10.2021 року 39089,12 грн (з вирахуванням податків та зборів - 31466,74 грн; платіжне доручення №3924 від 18.10.2021).

З метою уточнення причин і умов, що сприяли незаконному звільненню ОСОБА_3 з Крижопільського районного військового комісаріату та виплати на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу було проведено службове розслідування, за результатами якого начальника другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_1 , який на час вчинення правопорушення займав посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 за незаконне звільнення зі служби ОСОБА_3 , що потягло за собою шкоду, завдану у зв`язку з виплатами такій особі матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, притягнуто до повної матеріальної відповідальності (наказ військового комісара №622 від 02.12.2021 року «Про результати службового розслідування»).

Тобто, про факт наявності підстав для відшкодування спірних витрат з відповідача, позивач був обізнаний з 02.12.2021 року, тобто з дня закінчення службового розслідування та прийняття наказу про притягнення відповідача до матеріальної відповідальності № 622.

Таким чином останнім днем звернення до суду з даним позовом, з урахуванням вихідних днів, був 04.01.2022 року.

В той же час з відповідним позовом до суду позивач звернувся (подав на відділення поштового зв`язку) лише 03.06.2022 року, тобто з пропуском визначеного місячного строку, передбаченого частиною 5 статті 122 КАС України. В цьому випадку суд зважає на термін такого пропуску, а саме: період з 04.01.2022 року по 03.06.2022 року, який не тільки свідчить про пропущення позивачем спеціального місячного строку, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України, а й підтверджує пропуск ним загального трьохмісячного строку, встановленого частиною 2 статті 122 КАС України.

Разом з тим, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору, 17.12.2021 року відповідачу вручено лист з пропозицією добровільного відшкодування шкоди, однак суд вважає за необхідне звернути увагу, що досудове врегулювання спору в даній категорії справ не передбачене.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач заяву про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску не надав.

Згідно із частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, враховуючи що позовна заява не відповідає вимогам частини 6 статті 161 КАС України, вважаю, що її необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення вказаних недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску цього строку.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
1. Позовну заяву Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди, залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна