Справа № 640/8820/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8820/21
07 червня 2022 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Висоцький А.М., за участі представника позивача Крикунова Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Крикунова Дмитра Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 р. позов задоволено частково:

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства освіти і науки України від 02.03.2021 № 117-а.

Стягнуто з Міністерства освіти і науки України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.03.2021 по 06.10.2021 в сумі 143638,44 грн.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено. Разом з тим, додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 р. стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України (01135, місто Київ, пр. Перемоги, 10, ідентифікаційний номер 38621185) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 13000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 р. - залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 р. - без змін.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від адвоката Крикунова Дмитра Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 640/8820/21, якою просить ухвалити додаткове рішення у справі про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 800,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України, розгляд заяви було призначено у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, представник відповідача до суду не прибув, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що не перешкоджає розгляду заяви.

Разом з тим, відповідачем надіслані заперечення на заяву про розподіл судових витрат.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви, дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16.

На виконання вказаних вище положень та обов`язку доказування позивачем ще разом із відзивом надано: копію додаткової угоди №2 від 21.01.2022, копію прибуткового ордеру №4 від 21.01.2022, копію прибуткового ордеру №5 від 21.01.2022, копію акту виконаних робіт від 21.01.2022, копію витягу із договору №б/н від 17.05.2021; а до заяви про ухвалення додаткового рішення ще додатково було долучено копію акту виконаних робіт від 31.01.2022 року.

З аналізу наданих представником позивача документів на підтвердження обґрунтованості розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката (а саме у загальній сумі 10800 грн.), колегія суддів вбачає, що розмір таких витрат є документально підтвердженим, але не співмірним складності справи, ціною позову та фактичному обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) з огляду на таке.

Відповідно до акту виконаних робіт, що узгоджується із матеріалами справи, адвокат Крикунов Д.О. склав та подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, разом з відзивом на апеляційну скаргу подав заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі відзиву на апеляційну скаргу, та складено заяву про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат.

За складання відзиву позивач сплатив 5400 грн (витрачений час - 3 год., вартість 1 год.- 1800 грн.,), за складання заяви про поновлення пропущеного строку та заяви про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат адвокату Крикунову Д.О. сплатили 3600,00 грн (витрачений час - по 1 год за кожну заяву.)

Окрім іншого, вартість юридичних послуг, а саме участь в судових засіданнях за одну годину - 1800 грн. є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, відтак також мають ознаки суттєвого завищення.

Отже, колегія суддів вважає, що сплачені позивачем витрати на правову допомогу не є співмірними, виходячи із наданих послуг.

При цьому, на думку колегії суддів, зміст відзиву відповідає скороченому варіанту позовної заяви та відповіді на відзив на позовну заяву, витрати за які разом із наданням різного роду консультацій з одного ж того питання вже були відшкодовані позивачу судом першої інстанції у розмірі 13 000 грн.

Так, Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Разом з тим, апеляційним судом враховано, що інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції спочатку представляв адвокат Крикунов О.В., потім на стадії судового розгляду справи представником став Крикунов Д.О. , однак суд вважає, що цей факт не може бути підставою для покладення зайвого матеріального тягаря на відповідача.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача про розподіл витрат на професійну (правничу) допомогу в частині стягнення 10800 грн. не відповідає критерію розумності, такі витрати не мають характеру необхідних, не співрозмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи № 640/8820/21 матиме надмірний характер.

Також Верховний Суд у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 зазначив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Положеннями ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення заяви про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, визначивши їх у розмірі 2 500 гривень.

Повний текст додаткової постанови складено 13.06.2022.

Керуючись ст. 139, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Крикунова Дмитра Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 640/8820/21 -задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 640/8820/21 у суді апеляційної інстанції.

Вимоги адвоката Крикунова Дмитра Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , щодо стягнення понесених витрат на правову (правничу) допомогу у суді апеляційної інстанції - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України (01135, місто Київ, пр. Перемоги, 10, ідентифікаційний номер 38621185) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн витрат на професійну правничу допомогу.

В решті заяви - відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий О.В. Карпушова

судді Л.В. Губська

О.В. Епель