Справа № 160/14234/21
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКадникової Г. В.
за участі секретаря судового засіданняПасічника Т.В.
та учасників справи: представника позивачаБіднягіної К.В.
представника відповідача Стець А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, про протиправність проведення перевірки, оскільки відповідно до наказу №322 від 05.03.2020 р., перевірка повинна була проведена з 16.03.2020 р. тривалістю 13 робочих днів, рішення щодо поновлення чи продовження проведення перевірки в порушення норм ПК України відповідачем прийнято не було.
Також, позивач зазначає, що відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення на підставі хибних висновків акта перевірки від 02.03.2021 р. №150/32-0007-01-02-11/00383372.
Ухвалою суду від 20.08.2021 р. позовну заяву ПрАТ «Дніпровський КПК» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
31.08.2021 р. від представника позивача до суду надійшла заява про зміну предмета позову, відповідно до якої позовні вимоги викладені наступним чином:
Ухвалою суду від 06.09.2021 р. прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову та вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Від відповідача надійшов відзив на позов, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, за змістом якого заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на проведення перевірки з урахуванням мораторію на проведення перевірок, встановленого Законом України від 17.03.2020 р. №533 ІХ «Про внесення змін до ПКУ та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19)» та постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню та території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-COV-2».
Також, відповідачем зазначено, що в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинах з ТОВ «СУ-СТРОЙ» за січень 2019р., ТОВ «ІЗОЛМОНТАЖ» за лютий 2019 р., ТОВ «КАНГАРО-ГРУП» за січень, березень 2019 р., ТОВ «МЕТАЛУРГБУД» за липень, серпень 2019 р., ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НОВОБУД» за листопад 2019 р. показників у декларації з податку на додану вартість за січень березень, липень, серпень, листопад 2019 р. або в наступних податкових періодах (місяцях), та показників фінансової звітності з їх відображанням у деклараціях з податку на прибуток підприємств за 2019 р., або в наступних податкових періодах (роках) згідно з правилами податкового обліку, встановлені порушення норм Податкового кодексу України; Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність у в Україні»; Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88; розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку, активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року № 291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.1999 року за № 893/4183; п.3.10, п.3.20 «Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», затверджених наказом Мінфіну від 28.03.2013 року №433, в результаті чого, встановлено заниження податку на прибуток, завищення суми податкового кредиту по взаємовідносинах з контрагентами, завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідач зазначає, що проведеною перевіркою та зібраними даними не підтверджено реальність взаємовідносин між позивачем та контрагентами ТОВ «СУ-СТРОЙ», ТОВ «ІЗОЛМОНТАЖ», ТОВ «КАНГАРО-ГРУП»,ТОВ «МЕТАЛУРГБУД», ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НОВОБУД». Окрім того, згідно аналізу інформації, що міститься в базах даних ДПС, контрагенти позивача не мали необхідних матеріальних, трудових ресурсів щоб виконувати обсяг робіт відповідно до укладених договорів. У зв`язку з чим просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
22.10.2021 представником відповідача засобами електронного зв`язку до суду були подані додаткові пояснення по справі.
23.10.2021 представником відповідача засобами електронного зв`язку до суду подано клопотання про залишення позову без розгляду.
Ухвалою суду від 25.10.2021 р. у задоволенні клопотання відповідача про залишення без розгляду позову ПрАТ «Дніпровський КПК» відмовлено.
03.11.2021 р. представником позивача подані письмові пояснення по справі.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши наявні докази, при розгляді справи суд виходить з наступного.
Згідно з висновками означеного акта, перевіркою ПрАТ «Дніпровський КПК» встановлені порушення:
п.44.1, п.44.2. ст.44, пп.134 ст.134, пп.140.4.2 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу України, п.7, 10 МСБО 18 «Дохід», ст.1, 3, 8, 9, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність у в Україні», п.1, 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88. Розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку, активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року № 291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.1999 року за № 893/4183, п.3.10, п.3.20 «Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», затверджених наказом Мінфіну від 28.03.2013 року № 433, в результаті чого, встановлено заниження податку на прибуток всього на загальну суму 707'596грн. 00коп. в т.ч.:
за І квартал 2019 р. 66'596грн. 00коп.;
за три квартали 2019 р. 335'203грн. 00коп.;
за 2019 рік 707'596грн. 00коп.;
п.192.1 ст.192. пп. «а» п.198.1, абз. 1-3 п.198.2, абз 1,2 п.198.3 ст.198 з урахуванням норм п.44.1 ст.44 ПК України, що призвело до завищення суми податкового кредиту по взаємовідносинах з контрагентами на суму 655'182грн. 00коп., в тому числі:
лютий 2019 р. 92'356грн. 00коп.;
березень 2019 р. 66'475грн. 00коп.;
липень 2019 р. 33'333грн. 00коп.;
серпень 2019 р. 191'784грн. 00коп.;
вересень 2019 р. 80'066грн. 00коп.;
листопад 2019 року 196'101грн. 00коп.;
лютий 2020 року 21'734грн. 00коп.;
квітень 2020 року 33'333грн. 00коп.;
абз. в) п.200.4 ст.200 ПК України, внаслідок чого підприємством завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду:
у лютому 2019 р. на суму 92'356грн. 00коп.;
у березні 2019 р. на 66'475грн. 00коп.;
у липні 2019 р. на суму 33'333грн. 00коп.;
у серпні 2019 р. на суму 131'784грн. 00коп.;
у вересні 2019 р. на суму 80'066грн. 00коп.;
у листопаді 2019 р. на суму 196'101грн. 00коп.;
у лютому 2020 р. на 21'734грн. 00коп.;
у квітні 2020 р. на 33'333грн. 00коп.
Встановлені порушення мали наслідком прийняття:
При розгляді спору по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі ПК України).
Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з положенням п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Порядок оподаткування податком на додану вартість визначений розділом V Податкового кодексу України.
Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
За приписами п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кодекс України передбачає лише такі випадки для не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), як не підтвердження податковими накладними та/або відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або порушення порядку заповнення податкової накладної оформлення їх з порушенням вимог (п. 198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 цього Кодексу).
Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:
а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).
Відповідно до пункту 201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг. на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Не відноситься до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 ст.201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Згідно з п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно зі ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів/робіт/послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Пунктом 137.1 ст.137 ПК України визначено, що податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною ст.136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі ст. 135 цього Кодексу.
За приписами п.138.1 ст.138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з п. 138.4, 138.6 - 138.9, пп. 138.10.2 - 138.10.4 п.138.10, п. 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з п. 138.5, пп. 138.10.5, 138.10.6 п.138.10, п.138.11, 138.12 цієї статті, п.140.1 ст.140 і ст.141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у п. 138.3 цієї статті та у ст. 139 цього Кодексу.
Пунктом 138.2 ст.138 ПК України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ №88).
Відповідно до п.1.2 Наказу №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу №88).
Згідно з п.2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.
Так, пунктом 3.10 «Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», затверджених наказом Мінфіну від 28.03.2013 року № 433 встановлено, що у статті "Інші операційні доходи" відображаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг): дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття, дохід від списання кредиторської заборгованості, одержані штрафи, пені, неустойки тощо.
До цієї статті можуть наводитись додаткові статті:
«Дохід від зміни вартості активів, які оцінюються за справедливою вартістю», в якій відображається дохід від зміни вартості всіх активів (фінансових інструментів, інвестиційної нерухомості, біологічних активів та інших), які оцінюються за справедливою вартістю. Підприємства, основною діяльністю яких є торгівля цінними паперами, у цій статті відображають дохід від зміни вартості фінансових інструментів, які оцінюються за справедливою вартістю.
«Дохід від первісного визнання біологічних активів і сільськогосподарської продукції», в якій відображається дохід від первісного визнання біологічних активів і сільськогосподарської продукції, одержаних унаслідок сільськогосподарської діяльності.
До розрахунків приймається загальна сума інших операційних доходів.
Відповідно до п.3.20 вищезазначених методичних рекомендацій у статті "Інші витрати" відображаються собівартість реалізації фінансових інвестицій; втрати від неопераційних курсових різниць; втрати від уцінки фінансових інвестицій та необоротних активів; витрати підприємств (крім тих, основною діяльністю яких є торгівля цінними паперами) від зміни балансової вартості фінансових інструментів, які оцінюються за справедливою вартістю; інші витрати, які виникають у процесі господарської діяльності (крім фінансових витрат), але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.
Із змісту ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» також вбачається, що первинні документи обов`язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Так, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
З матеріалів справи вбачається, що у перевіряємому періоді ПрАТ «Дніпровський КПК» мало взаємовідносини з ТОВ «СУ-СТРОЙ», ТОВ «ІЗОЛМОНТАЖ», ТОВ «КАНГАРО-ГРУП»,ТОВ «МЕТАЛУРГБУД», ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НОВОБУД».
Між ТОВ «ІЗОЛМОНТАЖ» (Виконавець) та ТОВ ПрАТ «Дніпровський КПК»(Замовник) було укладено договір підряду від 15.01.2018 р. №000025, згідно умов якого підрядник зобов`язується своїми силами або за допомогою залучених на свій ризик силами та засобами якісно виконати наступні роботи: виготовлення монтаж/демонтаж теплоізоляційних конструкцій.
Виконання укладеного договору підряду від 15.01.2018 р. № ІНЖ-000025, (додаток №14.1 від 26.12.2018 р.) підтверджується податковою накладною від 12.02.2019 р. № 1 на суму 347'044грн. 12коп. в т.ч. ПДВ 57'840грн. 69коп., платіжним доручення № 902060076 від 12.02.2019 р., рахунком на оплату № 6 від 01.02.2019 р., податковою накладною №12 від 31.10.2019 р. на суму 119'030грн. 47коп. в т.ч. ПДВ 19'838грн. 41коп., платіжним дорученням № 911150013 від 27.11.2019 р., рахунком на оплату №36 від 13.05.2019 р., актом №1 приймання виконаних робіт за жовтень 2019 р. за формою КБ-2в, довідкою за формою КБ-3 за жовтень 2019 р.;
додаток до договору № 07.1 від 08.02.2019 р., виконання якого підтверджується податковою накладною №2 від 15.02.2019 р. на суму 52'054грн. 26коп. в т.ч. ПДВ 8'675грн. 71коп., платіжним дорученням № 902130028 від 15.02.2019 р., рахунком на оплату №7 від 08.02.2019 р., податковою накладною №8 від 29.03.2019 р. на загальну суму 13'755грн. 18коп. в т.ч. ПДВ 2'292грн. 53коп, платіжним дорученням № 903290039 від 01.04.2019 р., рахунком № 13 від 12.03.2019 р., актом виконаних робіт за березень від 2019 р. за формою КБ-2в, довідкою за формою КБ-3;
додаток до договору №19 від 08.02.2019 р., виконання якого підтверджується податковою накладною №4 від 21.02.2019 р. на суму 155'037грн. 46коп. в т.ч. ПДВ 25'839грн. 58коп., платіжним дорученням № 902130030 від 21.02.2019 р., рахунком на оплату №8 від 08.02.2019 р., податковою накладною №7 від 29.03.2019 р. на загальну суму 36'865грн. 20коп. в т.ч. ПДВ 61 44,20 грн., платіжним дорученням № 903290040 від 01.04.2019 р. рахунком №14 від 12.03.2019 р.; актом виконаних робіт за березень 2019 р. форми КБ-2в, довідкою за формою Кб-3 за березень 2019 р.;
додаток до договору №18 від 11.12.2018 р., виконання якого підтверджується податковою накладною №10 від 28.02.2019 р. на суму 38'085грн. 37коп., в т.ч. 6'347грн. 56коп. ПДВ, платіжним дорученням № 904040023 від 05.04.2019 р., рахунком №3 від 28.02.2019 р., актом приймання виконаних робіт за лютий 2019 р. за формою КБ-2в, довідкою за формою КБ-3 за лютий 2019 року; копією декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці від 16.07.2018 р., копією штатного розпису ТОВ «Ізолмонтаж» від 02.01.2018 р., листом від 15.10.2018 р. №171 щодо долучення субпідрядника, копію Договору субпідряду №11/06-18 від 14.06.2018 р., листом вих № 01/06-19 від 13.06.2019 р. щодо кількості осіб, відомостями про нарахування заробітної плати ТОВ «ТСК Груп Україна», довідкою від 09.08.2019 р. №26 щодо обладнання, відомості по розрахункам з контрагентами.
Між ТОВ «КАНГАРО-ГРУП» (Виконавець) та ТОВ ПрАТ «Дніпровський КПК» (Замовник) було укладено договір підряду від 12.12.2018 р. №1212-МК, згідно умов якого підрядник зобов`язується своїми силами або за допомогою залучених на свій ризик силами та засобами якісно виконати комплекс робіт відповідно до вимог ДБН.
Виконання укладеного договору підряду від 12.12.2018 р. №1212-МК (додаткова угода №3 від 28.01.2019 р., додаток №1 до додаткової угоди №3 від 28.01.2019 р., додаток №2 до додаткової угоди №3 від 28.01.2019 р.,)підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2019 р. за формою КБ-2в; довідкою за липень 2019 р. за формою КБ-3, підсумковою відомістю ресурсів за липень 2019 р., копією виписки ТОВ «Трейнком», копією ліцензії ДАБІ від 31.10.2018 р. № 64-Л, копією ліцензії ДАБІ України № 53-Л від 07.09.2018 р. із додатком до ліцензії, відомістю по розрахункам із контрагентом, податковою накладною від 01.03.2019 р.№ 1 на суму 398'850грн. 78коп. в т.ч. ПДВ 66'475грн. 13коп., платіжним дорученням № 902270054 від 01.03.2019 р., рахунком №СФ-1202-1 від 121.02.2019 р.
Між ТОВ «МЕТАЛУРГБУД» (Виконавець) та ТОВ ПрАТ «Дніпровський КПК» (Замовник) було укладено договір підряду від 17.01.2019 р. №ІНЖ-000023, згідно умов якого підрядник зобов`язується своїми силами та засобами якісно виконати наступні роботи: монтаж механічної та електричної частини технічного та вантаж під`ємного обладнання, виготовлення та монтаж нестандартного обладнання, металоконструкцій, роботи по ремонту обладнання.
Між ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НОВОБУД» (Виконавець) та ТОВ ПрАТ «Дніпровський КПК» (Замовник) було укладено договір підряду від 15.06.2018 р. №7 (ІНЖ - 000225) (додаткова угода №13 від 05.08.2019 р. до договору, договірна ціна на додаткові роботи до додаткової угоди №13; додаткова угода №15 від 23.09.2019 р. до договору, договірна ціна на додаткові роботи до додаткової угоди №15), згідно умов якого підрядник зобов`язується власними силами та/або залученими силами виконати роботи по будівництву Адміністративно-побутового корпусу відповідно до умов цього Договору, вимог ДБН для такого роду робіт, технічної документації і кошторису в строки, передбачені Договором.
Також між ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НОВОБУД» (Виконавець) та ТОВ ПрАТ «Дніпровський КПК» (Замовник) було укладено договір підряду від 15.11.2018 р. №21 (ІНЖ - 000497) (додаткові угоди: № 6 від 11.03.2019 року та договірна ціна до неї (додаток 1), № 8 від 23.05.2019 р. та договірна ціна до неї (додаток 1), №10 від 30.05.2019 р. та договірна ціна до неї, №12 від 02.09.2019 р. та договірна ціна до неї, №13 від 02.09.2019 р. та договірна ціна до неї) згідно умов якого підрядник зобов`язується власними силами та/або залученими силами виконати оздоблювальні роботи «Будівництво нового цеху з виробництва модифікованого крохмалю. Нове будівництво»
Щодо взаємовідносин ПрАТ «Дніпровський КПК» з ТОВ «СУ-СТРОЙ», то згідно з даних акту перевірки, питання правомірності віднесення до складу податкового кредиту з ПДВ в сумі 186'562грн. 00коп. не є предметом поточної перевірки.
В силу ч.1 ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Аналогічну норму містить ч.2 ст.2та ст.17 КК України.
За положеннями ч.6 ст.78 КАС України - вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Щодо правомірності проведення перевірки суд зазначає наступне, на підставі наказу Офісу великих платників податків ДПС від 05.03.2020 р. № 322, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України розпочато проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Дніпровський КПК» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «СУ-СТРОЙ» за січень 2019 р., ТОВ «ІЗОЛМОНТАЖ» за лютий 2019 р. ТОВ «КАНГАРО-ГРУП» за січень, березень 2019 р. ТОВ «МЕТАЛУРГБУД» за липень, серпень 2019 р. ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НОВОБУД» за листопад 2019 р. показників у декларації з податку на додану вартість за січень - березень, липень, серпень, листопад 2019 р. або в наступних податкових періодах (місяцях), та показників фінансової Звітності з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємств за 2019 рік, або в наступних податкових періодах (роках) згідно з правилами податкового обліку.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин.
Строк дії такого карантину продовжувався постановами Кабінету Міністрів України № 239 від 25.03.2020 року (до 24 квітня 2020 р.), № 291 від 22.04.2020 року (до 11 травня 2020 р.), № 343 від 04.05.2020 року (до 22 травня 2020 р.), № 392 від 20.05.2020 року (до 22 червня 2020 р.), № 500 від 17.06.2020 року (до 31 липня 2020 р.), № 641 від 22.07.2020 року (до 31 серпня 2020 р.), № 760 від 26.08.2020 року (до 31 жовтня 2020 р.), № 956 від 13.10.2020 року (до 31 грудня 2020 р.), № 1236 від 09.12.2020 року (до 28 лютого 2021 р.), № 104 від 17.02.2021 року (до 30 квітня 2021 р.), № 405 від 21.04.2021 року (до 30 червня 2021 р.), № 611 від 16.06.2021 року (до 31 серпня 2021 р.).
Відповідно до вимог абз.1 п.522 підр.10 розд. XX ПК України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), окрім виключень, передбачених вказаною нормою.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої Коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 р. № 89 «Про скорочення обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» скорочені обмеження, встановлені п.522 підр.10 розд.XX «Перехідні положення» ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок (тимчасово зупинених документальних, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними) дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб.
Офіційне опублікування Постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 здійснено в газеті «Урядовий кур`єр» № 26 від 09.02.2021, у зв`язку з чим документальна позапланова перевірка підлягала поновленню, про що ПрАТ «Дніпровський КПК» було листом від 09.02.2021 р. №505/6/32-00-07-01-01-09.
Згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною особою за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Суд зазначає, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу №88.
Таким чином, здійснення правочинів підтверджується належним чином складеними первинними документами, тому підстави для нарахування зобов`язань з податку на прибуток та зменшення від`ємного значення з податку на додану вартість у відповідача відсутні.
Згідно із п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1, ч.4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положення КАС України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідач у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України), з урахуванням наведених положень КАС України позивачем доведено протиправність винесених відповідачем податкових повідомлень-рішень.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 22'700грн. 00коп. відповідно до платіжного доручення від 03.08.2021 р. №912310232 підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 257,262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03.12.2021 року.

Суддя Г. В.Кадникова