Справа № 140/3115/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3115/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними щодо відмови в призначенні пенсії відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці; зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи з 02.06.2015 по 25.09.2019 на ДП Шахта № 1 Нововолинська та з 04.08.2020 по 30.09.2021 на ВП Шахта Бужанська ДП Волиньвугілля та призначити і виплачувати пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з 17.02.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В січні 2022 року звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про проведення перерахунку на пільгових умовах відповідно до норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням від 17.02.2022 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу роботи не менше 15 років, а певні періоди не зараховані у зв`язку з відсутністю за даними персоніфікованого обліку інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду.

Позивач вважає, що такими діями відповідача порушено його право на отримання пенсійного забезпечення, оскільки в спірні періоди з 02.06.2015 по 25.09.2019 він працював на ДП Шахта № 1 Нововолинська та з 04.08.2020 по 30.09.2021 на ВП Шахта Бужанська ДП Волиньвугілля, за що була нарахована та сплачена заробітна плата, з якої нарахований єдиний соціальний внесок. Водночас, обов`язок по сплаті страхових внесків законом покладено на страхувальника.

З наведених підстав просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов відповідач його вимог не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що позивачу ОСОБА_2 24.11.2021 призначено пенсію по 3 групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва, відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 (далі Закон №1058), страховий стаж становить 50 років 00 місяців 07 днів (в кратному обчисленні), в тому числі до страхового стажу зараховано 12 років 03 місяці 20 днів по Списку №1 (шахтарі), додатковий стаж 21 рік 02 місяці 11 днів.

17.01.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про надання інформації про призначену пенсію, її розмір та зараховані періоди стажу. За результатами розгляду якої відповідач повідомив ОСОБА_3 про те, що пенсія обчислена відповідно до частини 1 статті 33 Закону України № 1058, а також про не зарахування до пільгового та страхового стажу періодів роботи з 02.06.2015 по 25.09.2019 у Державному підприємстві Шахта № 1 Нововолинська та з 04.08.2020 по 30.09.2021 у Відокремленому підрозділі Шахта Бужанська Державного підприємства Волиньвугілля у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Вважає, що відповідач приймаючи таке рішення не допустив порушень норм чинного законодавства.

При цьому зазначає, що подані позивачем довідки, видані ДП «Шахта №1 «Нововолинська» від за № 238 та ДП Волиньвугілля Відокремленого підрозділу Шахта «Бужанська» за № 215 від 09.12.2021, а також витяги з наказів по цих шахтах про результати проведення атестації робочих місць не можуть бути належними доказами, в розумінні статей 72-76 КАС України, на підставі яких можна зробити висновок про сплату страхових внесків, оскільки такими доказами є індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 (подані позивачем до позовної заяви), де у клітинці страховий стаж стоять нулі.

Також звертає увагу не те, що позивач за перерахунком пенсії до органів Пенсійного фонду України згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме зарахування спірних періодів роботи до страхового стажу із заявою не звертався. При цьому, лист-відповідь ГУ ПФУ у Волинській області від 17.02.2022 № 2584-824/Т-02/8-0300/22 про надання інформації складових пенсійної виплати позивача, не є рішенням по суті питання.

З врахуванням наведеного просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по 3 групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.11.2021.

17.01.2022 позивач звернувся із клопотанням (заявою) про надання роз`яснення причин не зарахування до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 періодів його роботи на ДП «Шахта № 1» Нововолинська з 02.06.2015 по 24.11.2019 та на ВП «Шахта Бужанська» з 04.08.2020 по 24.11.2021.

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 17.02.2022 № 2584-824/Т-02/8-0300/22 повідомило позивача про те, що при призначенні пенсії до страхового та пільгового стажу не враховано періоди роботи з 02.06.2015 по 25.09.2019 на ДП «Шахта № 1» Нововолинська та з 04.08.2020 по 30.09.2021 на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного Фонду України. Зауважено, що за період з 01.10.2021 по 24.11.2021 в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про нарахування заробітної плати (доходу) та не відображено дані про страховий стаж та сплату страхових внесків до Пенсійного Фонду України.

Водночас роз`яснено, що зарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи можливе за умови повної сплати страхових внесків роботодавцем та відображення їх у системі персоніфікованого обліку.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Так, статтею 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, Законом України Про підвищення престижності шахтарської праці передбачено право шахтарів у разі наявності 15 років стажу на підземних роботах за списком №1 на встановлення мінімального розміру пенсії 80% від заробітної плати (доходу).

Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи зі змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача як застрахованої особи, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 у справі №414/736/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо відмови у зарахуванні до пільгового та страхового стажу періоду роботи позивача з 02.06.2015 по 25.09.2019 на ДП «Шахта № 1» Нововолинська та з 04.08.2020 по 30.09.2021 на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , зокрема, 02.06.2015 прийнятий на роботу електрослюсарем підземним 5 розряду у ДП «Шахта № 1» Нововолинська та 25.09.2019 звільнений з роботи за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) в зв`язку з невиконанням підприємством законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору з виплатою вихідної допомоги; та 04.08.2020 прийнятий на роботу електрослюсарем підземним 4 розряду у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля»; 26.08.2020 переведений електрослюсарем підземним 5 розряду та 24.11.2021 - звільнений з роботи за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) в зв`язку з невиконанням підприємством законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору з виплатою вихідної допомоги (а.с. 9-10).

Факт зайнятості ОСОБА_1 у спірний період з 02.06.2015 по 25.09.2019 на ДП «Шахта № 1» Нововолинська» та з 04.08.2020 по 30.09.2021 на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» підтверджується також довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповдних записів у ній ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» від 09.12.2021 № 215, ДП «Шахта № 1» Нововолинська» від 03.12.2021 № 238; витягами з наказів про результати проведення атестації робочих місць (а.с. 15-20).

Як слідує з реєстру застрахованих осіб форми ОК-5 позивачу у період з 02.06.2015 по 25.09.2019 на ДП «Шахта № 1» Нововолинська» та з 04.08.2020 по 30.09.2021 на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» була нарахована та виплачена заробітна плата (а.с. 11-14).

Отже з наявних у справі письмових доказів вбачається, що у спірний період роботодавцями позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача були відсутні підстави не зараховувати до пільгового та страхового стажу позивача вказаних періодів його роботи.

Водночас суд зазначає, що відсутність за даними системи персоніфікованого обліку відомостей про сплату страхових внесків за спірний період роботи з 02.06.2015 по 25.09.2019 на ДП «Шахта № 1» Нововолинська» та з 04.08.2020 по 30.09.2021 на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» не може бути підставою для не зарахування цих періодів до пільгового та страхового стажу при проведенні перерахунку призначеної пенсії позивачу.

Оскільки з наявних у справі письмових доказів вбачається, що у спірні періоди роботодавцями позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача були відсутні підстави не зараховувати до пільгового та страхового стажу позивача вказаних періодів його роботи.

Необхідно звернути увагу, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Виходячи із змісту наведених вище правових норм, суд зазначає, що порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до пільгового та страхового стажу позивача такого періоду роботи.

Відтак, беручи до уваги зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Пенсійним органом безпідставно не зараховано до пільгового та страхового стажу періодів роботи позивача з 02.06.2015 по 25.09.2019 на ДП «Шахта № 1» Нововолинська» та з 04.08.2020 по 30.09.2021 на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та не проведено перерахунку призначеної пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з мотивів несплати страхувальником страхових внесків, оскільки належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у справі у їх сукупності підтверджується стаж роботи позивача у вказані періоди, виплату йому заробітної плати за ці періоди із відрахуванням страхових внесків.

Таким чином, із зарахуванням до пільгового та страхового стажу по Списку № 1 періоду роботи з 02.06.2015 по 25.09.2019 на ДП «Шахта № 1» Нововолинська» та з 04.08.2020 по 30.09.2021 на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» позивач набуває право на перерахунок пенсії згідно з Законом України Про підвищення престижності шахтарської праці.

При цьому суд зауважує, що наявність необхідного спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком №1 є підставою для застосування норм статті 8 Закону № 345-VI при перерахунку пенсії.

Відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відносно тверджень представника відповідача про відсутність звернення позивача до органу пенсійного фонду із відповідною заявою щодо зарахування спірних періодів до страхового та пільгового стажу, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 24.11.2021 призначена пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону № 1058-IV, проте до страхового та пільгового стажу позивача пенсійним органом не було зараховано періоди його роботи з 02.06.2015 по 25.09.2019 на ДП «Шахта № 1» Нововолинська» та з 04.08.2020 по 30.09.2021 на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» з підстав несплати страхових внесків.

Тобто, рішення про неврахування зазначених вище періодів пенсійний орган прийняв при розгляді поданих позивачем документів при призначення пенсії у листопаді 2021 року.

Суд зазначає, що згідно із частинами першою, третьою статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За приписами частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.7 Порядку № 22-1 заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Наведені вище норми Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1, які регламентують порядок звернення за пенсією, зокрема, порядок подання та оформлення документів, не передбачають подання окремої заяви про врахування всіх періодів роботи особи, що звертається за призначенням пенсії, поряд з документами, що підтверджують набутий особою стаж.

Відмова пенсійного органу зарахувати спірні періоди роботи позивача підтверджується і листом ГУ ПФУ у Волинській області від 17.02.2022 № 2584-824/Т-02/8-0300/22, який було направлено на звернення позивача від 17.01.2022, яке і містило прохання надати письмове роз`яснення щодо неврахування стажу при призначенні пенсії.

Наведені обставини вказують на те, що пенсійний орган досліджував документи, що підтверджують стаж роботи позивача у спірний період та не врахував його при призначенні пенсії позивача з 24.11.2021, а відтак приймав рішення про відмову в зарахуванні спірного стажу роботи до страхового та пільгового.

А тому твердження відповідача про те, що перед Пенсійним органом не ініціювалося і останнім не вирішувалося питання щодо зарахування спірних періодів роботи до страхового та пільгового стажу, є безпідставним.

Протилежного судом не встановлено.

Щодо позовної вимоги позивача про призначення пенсії з 17.02.2022, то суд зазначає наступне.

Статтею 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 4 статті 45 Закону № 1058-IV визначено порядок перерахунку призначеної пенсії.

З аналізу вищенаведеного випливає, що пенсії в Україні, при настанні певних юридичних фактів (вік, стаж, пільги тощо), призначаються лише в одноразовому порядку.

У разі виникнення необхідності у зміні певних складових пенсії або зміни її виду в цілому, законодавством передбачено лише два механізми - переведення з одного виду пенсії на інший (ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") та перерахунок пенсії (ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Тобто, в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття перепризначення, повторного призначення або будь-якого іншого призначення пенсії, окрім поняття "призначення пенсії", яким є первинне та єдине її призначення, а всі подальші зміни та доповнення відбуваються виключно шляхом перерахунку або переведення.

Таким чином, оскільки пенсія позивачу уже призначена, тому відсутні підстави для повторного її призначення. Відтак, права позивача належать захисту саме шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії з 24.11.2021, а не повторно її призначати з 17.07.2022. Отже, в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відтак, на підставі аналізу норм чинного законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, та встановлених обставин справи, перевірених письмовими доказами, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах, спір між сторонами буде остаточно вирішений шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового страхового стажу періодів роботи з 02.06.2015 по 25.09.2019 на ДП «Шахта № 1» Нововолинська» та з 04.08.2020 по 30.09.2021 на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та зобов`язання зарахувати до пільгового страхового стажу позивачу вказаний період роботи, здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням вказаного пільгового страхового стажу відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дня призначення пенсії, тобто з 24.11.2021.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 992,40 грн, сплачений згідно з квитанцією від 28.03.2022 № 16 (а. с. 5). Суд звертає увагу, що сума судового збору підлягає стягненню з відповідача 2 в повному обсязі, оскільки, часткове задоволення позову стосується лише способу захисту порушеного права обраного судом.

Керуючись статтями 243-246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового та страхового стажу періодів роботи з 02.06.2015 по 25.09.2019 на ДП «Шахта № 1» Нововолинська» та з 04.08.2020 по 30.09.2021 на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 02.06.2015 по 25.09.2019 на ДП «Шахта № 1» Нововолинська» та з 04.08.2020 по 30.09.2021 на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням вказаного пільгового та страхового стажу відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з дня її призначення, тобто з 24.11.2021.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Р.С. Денисюк