Справа № 360/8401/21
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/8401/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганський області щодо недолучення до пенсійної справи пакету документів, наданих з адвокатським запитом від 24.11.2021, та незарахування до пільгового стажу за Списком № 1 позивачу період навчання в Ровеньківському гірничому технікумі в період з 01.09.1982 по 23.05.1983 рік (00 років 09 місяців 23 дні) та з 10.06.1985 по 03.06.1987 (01 рік 11 місяців 23 дні), а всього - 02 роки 09 місяців 16 днів; період проходження службу в рядах Радянської армії з 24.05.1983 по 23.05.1985 - 02 роки 00 місяців 00 днів; період з 18.08.1987 по 18.09.1993 роботи на шахті «Майська» - 06 років 00 місяців 26 днів; період з 23.11.2004 по 31.01.2012 роботи на шахті «ім. Я.М. Свердлова» - 07 років 02 місяці 03 дні; період з 01.02.2012 по 20.03.2017 на шахті «їм. Я.М. Свердлова», натепер ВП «Шахтоуправління «Червонопартизанське»» - 04 роки 08 місяців 27 днів, а всього стажу за Списком № 1 - 22 роки 09 місяців 22 днів, та загального стажу- 45 років 07 місяців 12 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганський області, зарахувати позивачу пільговий стаж за Списком № 1, який складається з: період навчання в Ровеньківському гірничому технікумі в період з 01.09.1982 по 23.05.1983 рік (00 років 09 місяців 23 дні) та з 10.06.1985 по 03.06.1987 (01 рік 11 місяців 23 дні), а всього - 02 роки 09 місяців 16 днів; період проходження службу в рядах Радянської армії з 24.05.1983 по 23.05.1985 - 02 роки 00 місяців 00 днів; період з 18.08.1987 по 18.09.1993 року роботи на шахті «Майська» - 06 років 00 місяців 26 днів; період з 23.11.2004 по 31.01.2012 рік роботи на шахті «їм. ОСОБА_2 » - 07 років 02 місяці 03 дні; період з 01.02.2012 по 20.03.2017 на шахті «ім. Я.М. Свердлова», натепер ВП «Шахтоуправління «Червонопартизанське»» - 04 роки 08 місяців 27 днів, а всього стажу за Списком № 1 - 22 роки 09 місяців 22 днів, та загального стажу- 45 років 07 місяців 12 днів та здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням пільгового стажу за Списком № 1 - 22 роки 09 місяців 22 днів, та загального стажу 45 років 07 місяців 12 днів - з 01.12.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області з 01.12.2014.

З 01.07.2016 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області.

24.11.2021 позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 12 (сервісний центр розташований в м. Старобільськ) Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про перерахунок пенсії та пакет документів на підтвердження страхового стажу позивача за Списком № 1.

На адресу представника позивача надійшла відповідь за № 1200-0202-8/55599 від 07.12.2021, в якій, зокрема, зазначено, що первинно ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону управлінням Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівського районі Донецької області з 01.12.2014. З 01.07.2016 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області (сервісний центр № 12) (далі - Управління). Страховий стаж роботи складає 22 роки 1 місяць 6 днів (стаж враховано по 30.11.2016), в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 на підземних роботах - 14 років 9 місяців 24 дні, який обчислено за наданими довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (за винятком відволікань, зазначених як додаткові відомості в цих довідках) детальний розрахунок загального і пільгового стажу надається копією роздруківки стажу, де Список № 1 зазначено пільговий стаж, без позначки ознаки - це загальний стаж). Не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 наступні періоди: На ВП «Шахта ім. Я.М. Свердлова» ДП «Свердловантрацит»: - з 05.12.2012 по 16.12.2012 - у зв`язку з відсутністю атестації робочих місць за умовами праці за Списком № 1 - 12 днів; в ВП «Шахтоуправління» «Червонопартизанське» - з 01.03.2013 по 29.06.2014 - у зв`язку з виключенням пільгового періоду з пільгової довідки, оскільки відсутня атестація робочих місць на даному підприємстві; - з 01.06.2015 по 20.03.2017 - у зв`язку з відсутністю документів про стаж, що визначені пунктом 20 Порядку, але можливо зарахувати за даними спецстажу, наявними в Реєстрі зарахованих осіб на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за особистим зверненням заявника. Надані документи, які видані підприємствами розташованими на тимчасово окупованій території України, є недійсними і не створюють правових наслідків, тому долучити до матеріал якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Ухвалою суду від 10.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ст. 260 КАС України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області позовних вимог не визнало, про що 20.01.2022 надало відзив на позовну заяву, у якому заперечувало проти позовних вимог з огляду на таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію, яку призначено за заявою від 17.02.2015.

Згідно даних електронної справи позивач із заявою про перерахунок пенсії не звертався.

Пільговий стаж заявнику враховано по 09.02.2015, який обчислено за наданими довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній. Загальний стаж роботи позивача складає 22 роки 5 місяців 13 днів, в тому числі за Списком № 1 - 14 років 09 місяців 24 днів.

Період навчання в Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1982 по 23.05.1983 та з 10.06.1985 по 03.06.1987 не можуть бути враховані до пільговому стажу, оскільки техніку не є закладом професійно-технічної освіти.

Період проходження строкової військової служби з 24.05.1983 по 23.05.1985 не підлягає зарахуванню до пільгового стажу у зв`язку з тим, що на момент призову на строкову військову службу не виконуються вимоги, визначені ст. 8 Закону № 2011.

Періоди роботи з 18.08.1987 по 18.09.1993 та з 23.11.2004 по 31.01.2017 зараховано до пільгового стажу на підземних роботах.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію, яку призначено відповідно до норм пункту «а» статті 13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.12.2014 згідно із заявою від 17.02.2015.

24.11.2021 позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 12 (сервісний центр розташований в м. Старобільськ) Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про перерахунок пенсії та пакет документів на підтвердження страхового стажу позивача за Списком № 1.

На адресу представника позивача надійшла відповідь за № 1200-0202-8/55599 від 07.12.2021, в якій, зокрема, зазначено, що первинно ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону управлінням Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівського районі Донецької області з 01.12.2014. З 01.07.2016 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області (сервісний центр № 12) (далі - Управління). Страховий стаж роботи складає 22 роки 1 місяць 6 днів (стаж враховано по 30.11.2016), в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 на підземних роботах - 14 років 9 місяців 24 дні, який обчислено за наданими довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (за винятком відволікань, зазначених як додаткові відомості в цих довідках) (детальний розрахунок загального і пільгового стажу надається копією роздруківки стажу, де Список № 1 зазначено пільговий стаж, без позначки ознаки - це загальний стаж).

Не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 наступні періоди: на ВП «Шахта ім. Я.М. Свердлова» ДП «Свердловантрацит»: - з 05.12.2012 по 16.12.2012 - у зв`язку з відсутністю атестації робочих місць за умовами праці за Списком № 1 - 12 днів; в ВП «Шахтоуправління» «Червонопартизанське» - з 01.03.2013 по 29.06.2014 - у зв`язку з виключенням пільгового періоду з пільгової довідки, оскільки відсутня атестація робочих місць на даному підприємстві; - з 01.06.2015 по 20.03.2017 - у зв`язку з відсутністю документів про стаж, що визначені пунктом 20 Порядку, але можливо зарахувати за даними спецстажу, наявними в Реєстрі зарахованих осіб на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за особистим зверненням заявника. Надані документи, які видані підприємствами розташованими на тимчасово окупованій території України, є недійсними і не створюють правових наслідків, тому долучити до матеріалів пенсійної справи вищевказані документи та розгляд заяви ОСОБА_1 від 24.11.2021 щодо проведення перерахунку, немає законних підстав.

Трудова книжка НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 містить наступні записи щодо спірних періодів роботи:

Запис № 1-2 від 24.05.1983 до 23.05.1985 служба в лавах Радянської армії, військовий квиток НОМЕР_3 ;

Запис № 3 від 16.07.1985 прийнятий підземним гірником 1го розряду на шахті «Северна», наказ № 485-к від 15.07.1985;

Запис № 4 від 23.08.1985 звільнений за власним бажанням, наказ № 584-к від 23.08.1985;

Запис № 5 від 12.05.1986 прийнятий підземним гірником 2го розряду, наказ № 440к від 12.05.1986;

Запис № 6 від 28.09.1986 звільнений, наказ № 935к від 06.10.1986;

Запис № 7 від 23.03.1987 прийнятий підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею, наказ № 210к від 20.03.1987;

Запис № 8 від 30.04.1987 звільнений, наказ № 365-к від 30.04.1987;

Запис № 9 від 18.08.1987 прийнятий гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, наказ № 232/к від 18.08.1987;

Запис № 10 від 01.09.1987 переведений гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, наказ № 264/к від 29.09.1987;

Запис № 11 від 08.07.1993 переведений гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 163/к від 09.07.1993;

Запис № 12 від 18.09.1993 звільнений за власним бажанням, наказ № 209/к від 22.09.1993;

Запис № 13 від 23.11.2004 прийнятий гірником очисного забою 5го розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 194к від 23.11.2004;

Запис № 14 від 31.01.2012 звільнений за переводом, наказ № 20/к від 31.01.2012;

Запис № 15 від 01.02.2012 прийнятий гірником очисного забою 5го розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 44к від 31.01.2012;

Наказ № 593 від 04.12.2007 «Про атестацію робочих місць за Списком № 1»;

Запис № 16 від 01.04.2013 продовжив роботу гірником очисного забою 5го розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 904 від 25.03.2013;

Запис № 17 від 20.03.2017 звільнений за власним бажанням, наказ № 94-к від 20.03.2017.

Згідно даних з Диплома ИТ № 997980 ОСОБА_1 в 1982 році вступив до Ровеньківського гірничого технікуму та закінчив повний курс Ровеньківського гірничого технікуму по спеціальності «Підземна розробка вугільних родовищ» 3 червня 1987 року.

Згідно довідки № 305 від 03.09.2021 позивач навчався на денній формі навчання в Ровеньківському гірничому технікумі за спеціальністю «підземна розробка вугільних родовищ» з 01 вересня 1982 року. Наказом від 23.05.1983 № 81 ОСОБА_1 відрахований з 24.05.1983 у зв`язку з призовом в ряди Радянської армії. З 01.09.1985 поновлений та продовжив навчання в Ровеньківському гірничому технікумі за спеціальністю «підземна розробка вугільних родовищ» (наказ від 10.06.1985 № 83/к). Рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 03.06.1987 надана кваліфікація «гірничого техніка» (наказ від 17.07.1987 № 104/к), наказом від 17.07.1987 № 104/к ОСОБА_1 виданий диплом серії НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Згідно військового квитка серії НОМЕР_3 від 23.05.1983 ОСОБА_1 проходив службу в рядах Радянської армії з 24.05.1983 по 23.05.1985.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення..

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з абзацом першим пункту 1.5 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (абзац п`ятий пункту 1.7 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку 22-1).

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Відповідно до пункту 2.10 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі (абзаци другий, третій пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Згідно з абзацами першим, другим пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (абзац шостий пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що у разі звернення пенсіонера з заявою про перерахунок пенсії, уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії. При цьому, рішення про відмову в перерахунку пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

З зазначених правових норм слідує, що страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

При цьому, значення трудової книжки, як основного документу, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Щодо незарахування відповідачем до пільгового стажу періоду навчання позивача навчання в Ровеньківському гірничому технікумі в період з 01.09.1982 по 23.05.1983 та періоду строкової військової служби в Радянській Армії з 24.05.1983 по 23.05.1985, суд зазначає таке.

Приписами підпунктів з, і та к частини першої, частини третьої пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі - Положення № 590), крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також період навчання в професійно-технічних училищах та служба у складі Збройних сил СРСР. При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти а і б пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт в пункту 16) періоди, зазначені у підпунктах к і л, прирівнюються по вибору особи, що звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті з, прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Пунктами в та д частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР Про професійну (професійно-технічну) освіту час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач 3 червня 1987 року закінчив Ровеньківський гірничий технікум по спеціальності «Підземна розробка вугільних родовищ», а 18 липня 1987 року прийнятий прийнятий гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею. При цьому, перерва між днем закінчення позивачем навчання в середньому професійно-технічному училищі і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3 місяців, а отже відповідач протиправно не зарахував період навчання в Ровеньківському гірничому технікумі в період з 01.09.1982 по 23.05.1983 рік до стажу роботи, що дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Посилання на те, що технікум не є професійно-технічним навчальним закладом відхиляється судом за необгрунтованістю з огляду на те, що Законом передбачено інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

Оскільки на момент призову на строкову військову службу позивач навчався в Ровеньківському гірничому технікумі за спеціальністю «Підземна розробка вугільних родовищ» і період його навчання зараховано судом до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, час проходження строкової військової служби з 24.05.1983 по 23.05.1985 безпідставно не зарахований відповідачем до стажу роботи, що дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Що стосується тверджень відповідача щодо неможливості зарахування до пільгового стажу роботи позивача періодів його роботи з 05.12.2012 по 16.12.2012 та з 01.03.2013 по 29.06.2014 - через відсутність атестації робочих місць.

Щодо документів про проведення атестації робочого місця, Велика Палата Верховного Суду 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а, провадження № 11-1207апп19 чітко висловила свою позицію щодо проведення атестації робочих місць і вказала, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Крім того, як вже вказано вище, пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

За таких обставин періоди роботи позивача з 05.12.2012 по 16.12.2012 та з 01.03.2013 по 29.06.2014 підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Щодо доводів відповідача про неможливість зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду його роботи з 01.06.2015 по 20.03.2017 у зв`язку з тим, що згідно відомостей, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, підприємством зазначені періоди роботи не визначені як спеціальний стаж, та те, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про сплату страхових внесків до Державного реєстру застрахованих осіб.

З метою забезпечення сплати податків платниками у разі зміни місцезнаходження/місця проживання з території Луганської та Донецької областей (територій, де здійснюється антитерористична операція) на інші території України запроваджено механізм, який дозволяє перереєструвати суб`єктів господарювання із зони АТО/ООС в інші регіони України.

Для реєстрації зміни свого місцезнаходження/місця проживання юридична особа або фізична особа - підприємець, яка зареєстрована на території проведення АТО/ООС, звертається до державного реєстратора реєстраційних служб територіальних органів Міністерства юстиції України в областях та місті Києві.

Після отримання відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про зміну місцезнаходження/місця проживання відповідні контролюючі органи в інших областях або місті Києві здійснюють взяття на облік платників.

Після взяття на облік платники сплачують податки, збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, подають податкові декларації (звіти, розрахунки) та виконують інші зобов`язання платників на контрольованих територіях України.

Зазначений механізм нормативно врегульований:

статтею 4 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції";

наказом Міністерства фінансів України від 17.11.2014 № 1127 "Про затвердження Змін до Порядку обліку платників податків і зборів", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за № 1453/26230, який набрав чинності 19.11.2014.

Згідно статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

Несвоєчасне виконання підприємством обов`язку по своєчасній сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України фактично позбавило позивача соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії позивачу за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на призначення йому пенсії.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

Щодо посилання відповідача на неможливість врахування наданих позивачем документів, які видані підприємствами розташованими на тимчасово окупованій території України, оскільки вони є недійсними і не створюють правових наслідків, суд зазначає таке.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову, через захоплення незаконними озброєними формуваннями території Луганської області.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі Ковач проти України від 07 лютого 2008 року, пункт 59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, пункт 50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13 січня 2011 року, пункт 54 рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v. Moldova and Russia), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи намібійський виняток у справі Кіпр проти Туреччини, Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Луганської області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на отримання пенсії з підстави знаходження підтверджуючих первинних документів на окупованій території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності призначення пенсії.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З наведених підстав суд приймає до уваги інформацію, що міститься у вищенаведених документах та довідках, наданих позивачем на підтвердження спірних періодів роботи, оскільки така інформація в повній мірі узгоджується з записами у трудовій книжці.

За таких обставин періоди роботи позивача з 01.06.2015 по 20.03.2017 підлягають зарахуванню до страхового та пільгового стажу.

Щодо тверджень позивача про незарахування відповідачем до пільгового стажу періоду роботи з 18.08.1987 по 18.09.1993, то матеріалами справи вказані твердження спростовуються, з огляду на що в цій частині суд відмовляє в зарахуванні цього періоду роботи до пільгового стажу позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в перерахунку пенсії без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, тобто його бездіяльність є необґрунтованою та такою, що підлягає визнанню протиправною.

Порушене право позивача полягає у відмові суб`єкта владних повноважень здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах. У межах спірних правовідносин способом судового захисту порушеного права є визнання протиправною бездіяльності щодо нездійснення перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах. Дії, які суб`єкту владних повноважень необхідно вчинити у межах спірних правовідносин з метою відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, - здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши періоди роботи до пільгового стажу.

Отже, обраний позивачем спосіб судового захисту в цій частині позовних вимог не відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах не є необхідним.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суд вбачає за можливе з метою належного та ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови в розгляді заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 24.11.2021, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву позивача від 24.11.2021 про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу період навчання в Ровеньківському гірничому технікумі в період з 01.09.1982 по 23.05.1983 та з 10.06.1985 по 03.06.1987, період проходження службу в рядах Радянської армії з 24.05.1983 по 23.05.1985, період з 23.11.2004 по 31.01.2012 роботи на шахті «ім. Я.М. Свердлова», період з 01.02.2012 по 20.03.2017 на шахті «ім. Я.М. Свердлова», натепер ВП «Шахтоуправління «Червонопартизанське».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

При зверненні до суду із позовом, позивачем сплачено судовий збір 908 грн, відповідно до квитанції від 14.12.2021 № 0.0..1.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 908 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, місцезнаходження: 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, б. 9) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови в розгляді заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 24.11.2011.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2021 про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу період навчання в Ровеньківському гірничому технікумі в період з 01.09.1982 по 23.05.1983 та з 10.06.1985 по 03.06.1987, період проходження службу в рядах Радянської армії з 24.05.1983 по 23.05.1985, період з 23.11.2004 по 31.01.2012 роботи на шахті «ім. Я.М. Свердлова», період з 01.02.2012 по 20.03.2017 на шахті «ім. Я.М. Свердлова», натепер ВП «Шахтоуправління «Червонопартизанське».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

У задоволенні решти позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов