Справа № 200/1690/22
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року Справа№200/1690/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому, вважаючи свої права порушеними, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо невиплати йому компенсації за невикористану додаткову відпустку із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів як учаснику бойових дій за 2021 рік в загальному розмірі 11294,50 грн. та щодо невиплати йому додаткової доплати як поліцейському, який у період проходження служби забезпечував життєдіяльність населення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати йому додаткову доплату як поліцейському, який у період проходження служби забезпечував життєдіяльність населення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, за період проходження служби в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області з січня 2020 року по 24 грудня 2021 року (з урахуванням раніше виплачених сум);

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на його користь компенсацію за невикористану додаткову відпустку із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів як учаснику бойових дій за 2021 рік в загальному розмірі 11294,50 грн.;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 усю суму додаткових доплат як поліцейському, який у період проходження служби забезпечував життєдіяльність населення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, за період проходження служби в ГУНП в Донецькій області в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області з січня 2020 року по 24 грудня 2021 року (з урахуванням раніше виплачених сум).

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що станом на день звільнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області відповідач протиправно не виплатив йому грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, що передбачена п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2021 рік, яка за підрахунками позивача становить 11294,50 грн.

Також відповідач протиправно не повністю виплатив йому додаткову доплату як поліцейському, який у період проходження служби забезпечував життєдіяльність населення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, що передбачена п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375. Так, остання виплата додаткової доплати відбулася у липні 2021 року за період з 01 по 17 лютого 2021 року в розмірі 1631,21 грн.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав наступне.

Щодо стягнення додаткової доплати за період дії карантину, то вимоги позивача щодо періоду з березня 2020 року по лютий 2021 року вважав безпідставними, оскільки за цей період йому було нараховано та виплачено всього 36 315,23 грн., що підтверджується довідкою УФЗБО Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 07 лютого 2022 року № 233, відомостями УФЗБО Головного управління Національної поліції в Донецькій області, платіжними дорученням від 24 липня 2020 року № 4465, від 18 серпня 2020 року № 5184, від 23 грудня 2020 року № 9583, від 29 липня 2021 року № 5351.

Виплату додаткової доплати за період з лютого по грудень 2021 року (з 18 лютого 2021 року по 24 грудня 2021 року включно) позивачу дійсно не проведено з огляду на те, що головним розпорядником коштів не було виділено фінансування зі спеціального фонду на вказані виплати. Проте, відповідачем було вжито всіх належних заходів щодо реалізації права позивача на отримання передбаченої йому доплати: документально зафіксовано виконання позивачем відповідних обов`язків протягом лютого - грудня 2021 року, яке надає йому право на отримання доплати, протягом зазначеного періоду щомісяця було надано до Національної поліції України інформацію щодо потреби у грошових коштах для здійснення таких виплат поліцейським Донецької області, в тому числі і позивачу. Також подано потребу у коштах для нарахування та виплати позивачу такої доплати за цей період. При надходженні фінансування, зазначені кошти, у встановлений законодавством строк, будуть нараховані та виплачені позивачу. Тому вважав, що протиправна бездіяльність з боку відповідача відсутня.

Щодо компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій, то нормами спеціального законодавства - Законом України «Про Національну поліцію» визначено надання поліцейським щорічної основної відпустки, щорічної додаткової відпустки та інших відпусток, що визначені законодавством про відпустки, тобто нормами Закону України «Про відпустки». Як положеннями Кодексу законів про працю України, так і Законом України «Про відпустки» визначено, що компенсації підлягають тільки щорічна основна та щорічна додаткова відпустка. Вважав, що додаткова відпустка окремим категоріям громадян - учасникам бойових дій - не віднесена до виду щорічних додаткових, а віднесена до додаткових, які відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки» компенсації не підлягають.

Також п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що відпустка окремим категоріям громадян - учасникам бойових дій є пільгою. При цьому законодавством не встановлено, що особа має право монетизувати наявні у неї пільги, за умови їх невикористання (тобто отримати за їх невикористання грошову компенсацію). Отже, така пільга, у разі її невикористання не компенсується.

Під час проходження служби в поліції з питання надання додаткової відпустки як учаснику бойових дій позивач протягом спірного періоду з відповідними рапортами не звертався, відповідно така відпустка йому не надавалася.

Тому вважав, що відсутні підстави для задоволення позову в частині компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій. Крім того, така компенсація позивачем розрахована не вірно.

Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач подав відповідь на відзив, якою підтримав доводи позовної заяви. Також зазначав, що твердження відповідача в частині того, що додаткова відпустка як учаснику бойових дій є пільгою, вважав неприйнятним, оскільки надання вказаного виду відпустки закріплене у нормативно-правових актах, в тому числі, в нормах трудового законодавства, та її надання гарантується державою. Право на відпочинок є гарантованим правом, яке закріплене у Конституції України, тому його порушення є недопустимим. Право поліцейського на отримання компенсації за неотриману додаткову відпустку як учаснику бойових дій підтримано і Верховним Судом в постанові від 29 квітня 2021 року в справі № 200/602/20-а. Вважав, що оскільки в нормах спеціального законодавства відсутній порядок розрахунку компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, тому при розрахунку такої компенсації повинні застосовуватися норми загального законодавства, якими врегульований порядок розрахунку компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, а саме положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Щодо додаткової доплати, яка протиправно була не виплачена йому відповідачем, то така доплата є належним позивачу майном, і він як власник має право на мирне володіння належним йому майном.

Просив задовольнити позов.

Судом встановлено, що в період з 21 січня 2020 року по 24 грудня 2021 року позивач проходив службу в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 24 грудня 2021 року № 729 о/с з 24 грудня 2021 року позивача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.

Вказані обставини не є спірними.

Згідно з довідкою відповідача від 14 січня 2022 року № 167/12/03-2022 у період з 01 жовтня 2020 року по 24 грудня 2021 року позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів на території Донецької області.

Під час проходження служби в поліції йому надано статус учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 13 серпня 2021 року).

Під час проходження служби в поліції позивач мав право на додаткову відпустку учасника бойових дій, що передбачена п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таку відпустку за спірний 2021 рік позивач не використав.

Грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за вказаний спірний період позивачу не нарахована, та, відповідно, під час звільнення позивача зі служби не виплачена (вказані обставини підтверджуються довідкою відповідача від 11 січня 2022 року № 48, в даті якої допущена описка - замість «січня» зазначено «лютий).

Під час проходження служби в поліції позивач щомісяця як поліцейський забезпечував життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням, в період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Вказані обставини відповідачем визнаються.

У зв`язку з цим він мав право на додаткову доплату до грошового забезпечення, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни».

Відповідно до довідок відповідача від 07 лютого 2022 року № 233 та від 11 лютого 2022 року № 46 про розмір такої додаткової доплати позивача за період з 21 січня 2020 року по 24 грудня 2021 року, за відповідну кількість днів/діб/змін, протягом яких поліцейський забезпечував правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах, позивачу нарахована додаткова доплата за період з 12 березня 2020 року (дня, з якого встановлено карантин) по 17 лютого 2021 року, а саме за:

березень 2020 року - за 20 днів/діб/змін в розмірі 50 % - 1838,71 грн.;

квітень 2020 року - за 26 днів/діб/змін в розмірі 50 % - 2470 грн.;

травень 2020 року - за 31 днів/діб/змін в розмірі 50 % - 2850 грн.;

червень 2020 року - за 30 днів/діб/змін в розмірі 50 % - 2850 грн.;

липень 2020 року - за 31 днів/діб/змін в розмірі 30 % - 1952,71 грн.;

серпень 2020 року - за 31 днів/діб/змін в розмірі 31,48 % - 4113,20 грн.;

вересень 2020 року - за 30 днів/діб/змін в розмірі 30,36 % - 3871,23 грн.;

жовтень 2020 року - за 31 днів/діб/змін в розмірі 30,77 % - 3923,51 грн.;

листопад 2020 року - за 30 днів/діб/змін в розмірі 30 % - 3825,33 грн.;

01-10 грудня 2020 року - за 10 днів/діб/змін в розмірі 27,78 % - 1139,48 грн.;

січень 2021 року - за 19 днів/діб/змін в розмірі 30,56 % - 2109,32 грн.;

01-17 лютого 2021 року - за 17 днів/діб/змін в розмірі 30,77 % - 1631,21 грн.;

Всього сума нарахованої додаткової доплати за цей період становила 36315,23 грн.

Вказана сума додаткової доплати позивачу виплачена, що підтверджується відповідними відомостями Головного управління Національної поліції в Донецькій області на виплату доплати на рахунок позивача в ПАТ КБ «Приватбанк», а саме відомостями:

за липень 2020 року - виплачено 9858,58 грн. (за березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року);

за серпень 2020 року - виплачено 1923,42 грн. (за липень 2020 року);

за грудень 2020 року - виплачено 15 675,20 грн. (серпень 2020 року, вересень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року);

за липень 2021 року - виплачено 3684,42 грн. (за грудень 2020 року, січень 2021 року, за 01-17 лютого 2021 року).

Крім того позивач сам визнав, що остання виплата додаткової доплати відбулася у липні 2021 року за період з 01 по 17 лютого 2021 року.

За подальший період служби з 18 лютого 2021 року по 24 грудня 2021 року така додаткова доплата до грошового забезпечення позивачу нарахована, однак не виплачена через відсутність фінансування зі спеціального фонду на вказані виплати, що визнається відповідачем у відзиві.

Згідно з інформацією про розрахунок потреби к коштах щодо позивача про розмір такої додаткової доплати за період з 18 лютого 2021 року по 24 грудня 2021 року, що відповідачем подана до суду, така доплата становила:

з 18 по 28 лютого 2020 року - за 11 днів - 1055,49 грн.;

березень 2020 року - за 16 днів - 1739,08 грн.;

квітень 2020 року - за 30 днів - 3446,53 грн.;

травень 2020 року - за 31 день - 3526,41 грн.;

червень 2020 року - за 15 днів - 1398,49 грн.;

липень 2020 року - за 31 день - 3853,38 грн.;

серпень 2020 року - за 31 день - 3545,69 грн.;

вересень 2020 року - за 15 днів - 1686,37 грн.;

жовтень 2020 року - за 22 дні - 2693,78 грн.;

листопад 2020 року - за 30 днів - 3274,34 грн.;

01-24 грудня 2020 року - за 24 дні - 2779,87 грн.

Всього сума нарахованої додаткової доплати за цей період становила 28999,34 грн.

Щомісячно щодо вказаного періоду відповідач подавав до Національної поліції України (як головного розпорядника коштів на ці цілі) листи, в яких просив надати відповідне фінансування на виплату доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни.

Станом на час розгляду справи сума додаткової доплати за період з 18 лютого 2021 року по 24 грудня 2021 року позивачу не виплачена.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Проходження служби в поліції регулюється Законом України «Про Національну поліцію» та іншими нормативно-правовими актами (ст. 60 Закону).

Відповідно до ст. 92 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Статтею 4 Закону України «Про відпустки» передбачені такі види щорічних відпусток, як: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством (п. 1 ст. 4 Закону).

Відповідно до ст. 162 вказаного Закону, зокрема, учасникам бойових дій, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 93 Закону України «Про Національну поліцію», яка регулює питання обчислення тривалості відпусток, тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються.

Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

Згідно з ч. 8 ст. 93 Закону поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку.

Частиною 11 ст. 93 Закону визначено, що за бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Отже, законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. При цьому не передбачено позбавлення такої особи права на відпустку, яке вона вже отримала в попередньому календарного році.

Відповідно до ч. 10 ст. 93 Закону за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Відповідно до п. 8 розд. III Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, що затверджений наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 11 жовтня 2018 року у справі №806/829/17, від 24 жовтня 2018 року у справі №806/277/16.

З огляду на не врегулювання положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, що затверджений наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, питання компенсації невідбутої частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного питання підлягають застосуванню положення Кодексу законів про працю України, Закону України «Про відпустки», Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 23 жовтня 2019 року в справі №826/8185/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 Кодексу законів про працю України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки».

Як вже зазначалося, до щорічних відпусток належать додаткові відпустки, передбачені законодавством (п. 1 ст. 4 Закону України «Про відпустки»), зокрема додаткова відпустка учасникам бойових дій із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік. В разі невикористання такої відпустки особою, яка має право на таку відпустку, їй повинна виплачуватися грошова компенсація.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплаті компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

Вказані норми в сукупності свідчать про те, що, у випадку звільнення поліцейського - учасника бойових дій, йому виплачується компенсація за всі невикористані ними дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ст. 162 Закону України «Про відпустки» та ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У даному випадку положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 29 квітня 2021 року в справі № 200/602/20-а.

Оскільки право позивача на компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій порушено, тому воно підлягає відновленню в судовому порядку.

Разом з тим, нарахування такої компенсації належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця. І оскільки така компенсація позивачу не нараховувалася, тому суд позбавлений можливості стягнути на користь позивача її суму.

З огляду на наведене з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача основні позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за спірний період (2021 рік), а похідні позовні вимоги (задоволення яких відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України залежить від задоволення основної вимоги) задоволенню іншим шляхом - шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за спірний період з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (п. 10 ч. 2, ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вирішуючи спір в частині компенсації за невикористану додаткову відпустку особі, яка проходила службу в поліції, судом враховані правові висновки, що викладені у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року в справі №826/8185/18, від 29 квітня 2021 року в справі № 200/602/20-а, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Щодо позовних вимог, які стосуються додаткової доплати до грошового забезпечення як поліцейському, який у період проходження служби забезпечував життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року, кінцева дата якого з урахуванням відповідних постанов Кабінету Міністрів України (постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 та внесених до неї змін) неодноразово змінювалася та продовжувалася, збільшуючи строк дії карантину.

Зокрема, станом на час звільнення позивача зі служби в поліції карантин тривав.

Пунктами 1 - 5 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 342 «Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, як, зокрема:

військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу, поліцейські, працівники, службові і посадові особи, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

працівники, службові і посадові особи, військовослужбовці, особи рядового та начальницького складу, поліцейські, які безпосередньо задіяні у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Згідно з п. 2 та 3 цієї Постанови визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.

Персональний перелік працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, визначається керівником (керівником державної служби) відповідної установи, організації, органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2020 року № 485 затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я, що затверджений (далі - Порядок використання коштів).

Відповідно до абз. 6 п. 1 Порядку використання коштів цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету, зокрема за програмою «Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками» (далі - бюджетні кошти).

Згідно з п. 2 Порядку використання коштів, головним розпорядником бюджетних коштів є МВС.

Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).

Відповідно до п. 4 Порядку використання коштів, кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно, зокрема для доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Пунктами 1 - 4 наказу Міністерства внутрішніх справ від 03 червня 2020 року № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину» керівникам, в тому числі, Національної поліції, наказано забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Виплату додаткової доплати здійснювати, зокрема поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України.

Нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер.

Персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу.

Дорученням голови Національної поліції України від 25 червня 2020 року № 7789/01/29-2020 «Про організацію заходів, спрямованих на забезпечення встановлення додаткової доплати поліцейським, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375» керівникам міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Автономній республіці Крім та м. Севастополі, областях та м. Києві, установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (за винятком органів та установ поліції охорони), доручено забезпечити формування керівниками підпорядкованих підрозділів даних (погоджених із відповідними заступниками керівників органів та установ поліції за напрямком службової діяльності) щодо виконання підлеглими поліцейськими службових обов`язків на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, без урахування періоду, протягом якого поліцейський перебував у відпустці, на навчанні, лікарняному (самоізоляції), був відсторонений від виконання службових обов`язків.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та визнається відповідачем, позивачу додаткова доплата до грошового забезпечення як поліцейському, який у період проходження служби забезпечував життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, нарахована та виплачена за період з 12 березня 2020 року (дня, з якого встановлено карантин) по 17 лютого 2021 року,

За подальший період служби з 18 лютого 2021 року по 24 грудня 2021 року така додаткова доплата до грошового забезпечення позивачу становила 28999,34 грн., проте вона не виплачена через те, що на рахунок відповідача не надійшли відповідні кошти на вказані виплати.

З метою виплати вказаної суми доплати відповідачем вчинялися відповідні дії. Так, щомісячно щодо вказаного періоду відповідач подавав до Національної поліції України (як головного розпорядника коштів на ці цілі) листи, в яких просив надати відповідне фінансування на виплату вказаної додаткової доплати. Проте, вказані дії не призвели до бажаного результату.

Активність дій відповідача, спрямована на виплату позивачу невиплаченої суми додаткової доплати, не може свідчити про допущення відповідачем бездіяльності в цій частині.

Разом з тим, оскільки право позивача на вказану суму додаткової доплати за період з 18 лютого 2021 року по 24 грудня 2021 року порушено, тому позов в цій підлягає задоволенню частково та іншим шляхом - шляхом стягнення на користь позивача невиплаченої суми додаткової доплати.

Суд вважає, що в спірних правовідносинах саме такий спосіб захисту порушеного права є повним, належним та ефективним, і унеможливить подальше звернення до суду з позовом.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, тому виходячи з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (87517, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Нахімова, 86) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2021 рік.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2021 рік з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», за період служби з 18 лютого 2021 року по 24 грудня 2021 року в сумі 28999,34 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 13 червня 2022 року.

Суддя Т.В. Логойда