Справа № 204/600/22
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/600/22
Провадження № 2-а/204/39/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, заступника командира взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Курило Віктора Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, заступника командира взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Курило Віктора Вікторовича, в якій він просив визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 861725 від 16 липня 2021 року, за ч. 1 ст. 122 КУпАЛ, відносно ОСОБА_1 , протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити за відсутністю події та в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 17 січня 2022 року він дізнався про те, що відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №861725 від 16 липня 2021 року. За наявною інформацією, зазначені постанови були направлені до м. Кривого Рогу з невідомих для нього причин, адже він проживає у АДРЕСА_1 . 16 липня 2021 року відносно нього заступником командира 1-го взводу 2-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Курилом Віктором Вікторовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 861725, якою його було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відповідно до зазначеної постанови, позивач 16 липня 2021 року, о 01.10 год. в м. Миколаєві по вул. Слобідська, керуючи транспортним засобом «DAF XF 105/460», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив поворот праворуч, не виконавши вимог дорожнього знаку 4,5 рух прямо та праворуч з таблиці 5, 7, 2. Вказану постанову вважає необґрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Викладені в оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсності. 16 липня 2021 року він дійсно рухався на автомобілі марки «DAF XF 105/460», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по вул. 6-а Слобідська, де був зупинений працівниками патрульної поліції. Після зупинки його транспортного засобу його одразу було звинувачено у порушенні Правил дорожнього руху. Але, він наполягав, що рухався в межах ПДР України та нічого не порушував, їхав по вулиці Пограничній в сторону з вулиці Маршала Василевського в сторону вулиці 6-ї Слобідської. Відповідно патрульні помилились, зупинивши його. У зв`язку з цим, він попросив надати докази здійснення ним правопорушення. Але, працівник поліції таких доказів йому не надав та заявив, що нічого доводити не повинен. Момент правопорушення зафіксовано не було, правопорушення, за яке позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, є надуманим та вигаданим. Жодних правопорушень він не вчиняв. Крім того, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як не було і оголошення посадової особи, яка розглядає справу, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 861725 від 16 липня 2021 року, винесена з порушеннями моїх прав та чинного законодавства України, є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відзиви на позовну заяву від відповідачів до суду не надходили.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16 липня 2021 року поліцейським батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Курило була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 861725 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 13).

Відповідно до вказаної постанови серії ДП18 № 861725 від 16 липня 2021 року, водій ОСОБА_1 , 16 липня 2021 року, о 01.10 год., в м. Миколаїв по вул. Слобідська, 116, керував транспортним засобом DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , та здійснив поворот праворуч, не виконав вимог дорожнього знаку 4.5 рух прямо та праворуч з таблиці 5, 7, 2.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У частині 1 статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач керував транспортним засобом DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , та здійснив поворот праворуч, не виконав вимог дорожнього знаку 4,5 рух прямо та праворуч з таблиці 5, 7, 2.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач у позовній заяві наполягав на тому, що 16 липня 2021 року він дійсно керував транспортним засобом DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , в місті Миколаєві, але жодних вимог Правил дорожнього руху він не порушував, докази вчинення ним порушення вимог Правил дорожнього руху відсутні, відповідач відмовився надати йому докази вчинення позивачем порушення та натомість одразу ж почав складати відносно нього оскаржувану постанову.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Однак, стороною відповідача на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не було надано суду жодного доказу, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, а саме дорожнього знаку 4.5 та дорожнього знаку 5.7.2.

Більш того, дорожній знак 4.5, який відноситься до наказових знаків, означає «Рух прямо або ліворуч», в той час як в оскаржуваній постанові відповідачем зазначено, що позивач не виконав вимоги дорожнього знаку «Рух прямо та праворуч», який насправді є дорожнім знаком 4.4, а не 4.5, розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху. Дорожній знак 5.7.2, який відноситься до інформаційно-вказівних знаків означає «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом» та показує напрямок руху на перехрещуваній дорозі, якщо на ній організовано односторонній рух, рух транспортних засобів по цій дорозі або проїзній частині дозволяється лише у напрямку, показаному стрілкою.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року було відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , запропоновано відповідачу подати протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження відзив на позов та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення.

Однак правом на подання відзиву на позов відповідач як суб`єкт владних повноважень не скористався та доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, до суду не надав, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що 16 липня 2021 року, керуючи транспортним засобом DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , в місті Миколаєві, він не порушував жодних вимог Правил дорожнього руху, стороною відповідача суду не надано, хоча в даній категорії справ обов`язок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем 16 липня 2021 року було порушено вимоги Правил дорожнього руху, а саме дорожнього знаку 4.5 та дорожнього знаку 5.7.2 та що о 01.10 год. в м. Миколаїв по вул. Слобідська, 116, керуючи транспортним засобом DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 здійснив поворот праворуч, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову серії ДП18 № 861725 від 16 липня 2021 року.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 861725 від 16 липня 2021 року підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У постанові по справі № 543/775/17 від 18 березня 2020 року Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто в даному випадку 496,20 грн.).

За таких обставин, оскільки відповідач по справі заступник командира взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Курило В.В. є посадовою особою Департаменту патрульної поліції, а відповідач Управління патрульної поліції в Миколаївській області є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, який є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір у розмірі 496,20 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме сплачено 992,40 грн., в той час як позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 496,20 грн., то позивачу слід повернути з державного бюджету 496,20 грн. (992,40 грн. 496,20 грн. = 496,20 грн.) судового збору, сплаченого ним при звернення до суду з даним позовом.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 139, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, заступника командира взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Курило Віктора Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 861725 від 16 липня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень, 20 копійок).

Судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень, 20 копійок), сплачений на розрахунковий рахунок ГУК у Дніпропетровській області/Чечелівський район/22030101, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0004632, квитанцією № 0.0..1 від 27 січня 2022 року повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез