Справа № 640/4675/22
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4675/22 Суддя (судді) першої інстанції: Вовк П.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кучми А.Ю., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Університету банківської справи на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року у справі за заявою Університету банківської справи, особи, які можуть отримати статус учасника справи - Кабінет Міністрів України, Міністерство освіти і науки України, Львівський національний університет ім. Івана Франка, про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ

Університет банківської справи (далі - Університет, заявник) звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якому просив:

- заборонити Міністерству освіти і науки України, Львівському національному університету імені Івана Франка та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1806-р «Про реорганізацію Університету банківської справи», зокрема, але не обмежуючись: створювати чи формувати комісію з реорганізації Університету банківської справи (ідентифікаційний код за ); затверджувати персональний склад комісії з реорганізації Університету банківської справи (ідентифікаційний код за ); подавати кандидатури до складу комісії з реорганізації Університету банківської справи (ідентифікаційний код за ); ухвалювати порядок/регламент роботи комісії з реорганізації Університету банківської справи (ідентифікаційний код за ); проводити засідання комісії з реорганізації Університету банківської справи (ідентифікаційний код за ); приймати та затверджувати акти чи рішення комісії з реорганізації Університету банківської справи (ідентифікаційний код за ); здійснювати переоформлення ліцензій на провадження освітньої діяльності та сертифікатів про акредитацію освітньої програми, виданих Університету банківської справи (ідентифікаційний код за ), чи припиняти або зупиняти їх дію;

- заборонити державним реєстраторам у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» вчиняти будь-які реєстраційні дії та приймати будь-які рішення щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань будь-яких змін стосовно Університету банківської справи (ідентифікаційний код за ).

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову тягнутиме за собою неефективність судового захисту, оскільки вчинення Міністерством освіти і науки України дій, направлених на реалізацію рішення щодо реорганізації Університету банківської справи, призведуть до припинення адміністрації та органів управління Університету, передачі його активів до Львівського національного університету імені І.Франка, переведення студентів до іншого закладу вищої освіти, змін у організації виробництва та праці існуючого закладу, вивільнення його працівників та припинення існування Університету як юридичної особи. В свою чергу, для реального поновлення своїх прав на практиці заявнику доведеться вживати додаткових заходів, із непрогнозованою перспективою.

Крім того, заявник вказував про наявність ознак протиправності розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1806-р «Про реорганізацію Університету банківської справи», оскільки таке прийнято з порушенням процедури та без урахування позиції Університету.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Університет банківської справи, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам заяви про забезпечення позову.

Міністерством освіти і науки України подано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє зазначає, що оскаржувана ухвала винесена судом першої інстанції при повному та всебічному дослідженні доказів, висновки суду є правомірними, а доводи апелянта хибними, тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Також, Головою Комісії з реорганізації університету банківської справи подано клопотання про закриття апеляційного провадження з підстав відмови від апеляційної скарги.

Враховуючи, що Університет банківської справи має намір звернутись зо суду з позовом про визнання протиправним розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1806-р «Про реорганізацію Університету банківської справи», тобто правового акту який став підставою для формування Комісії з реорганізації, ухвалою суду від 09.06.2022 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, у задоволенні клопотання про закриття апеляційного провадження відмовлено.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За приписами частин 1, 2 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 статті 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Звертаючись до фактів цієї справи колегія суддів звертає увагу на позовні вимоги з якими заявник мав намір звернутися до суду та зазначає, що спірне рішення Кабінету Міністрів України, у разі задоволення позовних вимог, втратить чинність з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, а тому невжиття заходів забезпечення даного позову не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання такого рішення суду.

Разом з цим, до заяви про забезпечення позову заявником не було надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких останній звернувся до суду, а тому доводи заявника щодо ризику істотного ускладнення або унеможливлення ефективного захисту та поновлення порушених прав є непідтвердженими.

В свою чергу, доводи заявника щодо невідповідності оскаржуваних дій та рішення суб`єктів владних повноважень вимогам чинного законодавства становлять предмет доказування і мають досліджуватись під час розгляду справи по суті. Наявність ознак протиправності дій відповідачів в межах оскаржуваного рішення та їх наслідків може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Колегія суддів також вважає за необхідне наголосити, що забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб фактично є зупиненням акту Кабінету Міністрів України, що відповідно до пункту 1 частини 3 статті 151 КАС України не допускається.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є беззаперечними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду попередньої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, частини 1 статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Університету банківської справи залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 13 червня 2022 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя А.Ю.Кучма

Суддя В.П.Мельничук