Справа № 460/256/20
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/256/20 пров. № А/857/4875/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року, прийняте суддею Гудима Н.С. у місті Рівному, повний текст складений 23.07.2021 року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Рівненський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

встановив:

ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі - позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (надалі - ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення № від 28.11.2019 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що внаслідок накладеного на позивача арешту, останнє не має можливості самостійно здійснювати сплату єдиного соціального внеску, тому 05.11.2019 року філією «Любомирський асфальтобетонний завод» ДП «Рівненський облавтодор» було сплачено кошти у сумі 140000 грн., як єдиний соціальний внесок за ДП «Рівненський облавтодор», що підтверджується платіжним дорученням від 05.11.2019 року №2856. Суд звернув увагу на те, що філія «Любомирський АБЗ» не має статусу юридичної особи та не є платником єдиного внеску.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 року визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано ГУ ДПС у Рівненській області вчинити дії із зарахування платежу Філії «Любомирський АБЗ», здійсненого відповідно до платіжного доручення №2856 від 05.11.2019 року на суму 140000 грн., в рахунок сплати єдиного соціального внеску ДП «Рівненський облавтодор».

Сама лише обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника, не свідчить про порушення платником вимог ч. 9 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДПС у Рівненській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що філія «Любомирський АБЗ» є відокремленим підрозділом із статусом окремої юридичної особи, а, отже, окремим платником єдиного внеску.

Згідно з п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Зазначає, що передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством. Законодавством передбачено вичерпний перелік випадків, коли сплата єдиного внеску може бути здійснена іншими особами.

Звертає увагу на те, що у разі, якщо мало місце здійснення фактичної сплати єдиного внеску однією особою за зобов`язанням іншої, облік сум буде проведено відповідно до Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів.

ГУ ДПС у Рівненській області позбавлене законної можливості здійснити зарахування сплачених філією «Любомирський АБЗ» коштів як сплату єдиного внеску за позивача.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст. 229, ст. 313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП «Рівненський облавтодор» є окремою юридичною особою (), що входить до сфери управління Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () і має ряд відокремлених підрозділів, а саме:

ФІЛІЯ «ГОЩАНСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» (код ЄДРПОУ ВП: 26206561),

ФІЛІЯ «ДУБРОВИЦЬКИЙ РАЙАВТОДОР» (код ЄДРПОУ ВП: 26206644),

ФІЛІЯ «КОРЕЦЬКИЙ РАЙАВТОДОР» (код ЄДРПОУ ВП: 26206615),

ФІЛІЯ «ЗАРІЧНЕНСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» (код ЄДРПОУ ВП: 26206526),

ФІЛІЯ «РАДИВИЛІВСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» (код ЄДРПОУ ВП: 26206578),

ФІЛІЯ «БЕРЕЗНІВСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» (код ЄДРПОУ ВП: 26206503),

ФІЛІЯ «РОКИТНІВСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» (код ЄДРПОУ ВП: 26206532),

ФІЛІЯ «КОСТОПІЛЬСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» (код ЄДРПОУ ВП: 26206609),

ФІЛІЯ «МЛИНІВСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» (код ЄДРПОУ ВП: 26206727),

ФІЛІЯ «ОСТРОЗЬКИЙ РАЙАВТОДОР» (код ЄДРПОУ ВП: 26206710),

ФІЛІЯ «РІВНЕНСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» (код ЄДРПОУ ВП: 26206584),

ФІЛІЯ «РІВНЕНСЬКА ДЕД» (код ЄДРПОУ ВП: 26206466),

ФІЛІЯ «САРНЕНСЬКА ДЕД» (код ЄДРПОУ ВП: 26206555),

ФІЛІЯ «ДУБЕНСЬКА ДЕД» (код ЄДРПОУ ВП: 26206957),

ФІЛІЯ «КОЛОДЕНСЬКА ДЕД» (код ЄДРПОУ ВП: 33723787),

ФІЛІЯ «ЛЮБОМИРСЬКИЙ АСФАЛЬТОБЕТОННИЙ ЗАВОД» (код ЄДРПОУ ВП: 39255066).

28.11.2019 року ГУ ДПС у Рівненській області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №05, яким до ДП «Рівненський облавтодор» застосовано штраф у розмірі 24647,23 грн. за період з 21.11.2019 року по 26.11.2019 року та нараховано пеню у розмірі 739,42 грн.(а.с.4).

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку,

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2464 дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються зокрема: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску (частина друга статті 2).

Статтею 3 Закону №2464 визначено принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, зокрема, наступні: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Пунктом першим частини першої статті 4 Закону №2464 до платників єдиного внеску віднесено роботодавців, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

До визначених частиною другою статті 6 Закону №2464 обов`язків платника єдиного внеску зокрема віднесено: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1); подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 4).

Частиною четвертою статті 8 Закону №2464 визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону №2464-VІ, якою передбачено, що:

- сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті зокрема шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування (частина п`ята статті 9);

- для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску; обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина шоста статті 9);

- єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (частина сьома статті 9);

- днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (пункт 1 частини десятої статті 9);

- єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу) (частина дванадцята статті 9).

Частиною дев`ятою статті 25 Закону №2464 встановлено, що передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Закон №2464, який є спеціальним, покладає на позивача, як платника єдиного соціального внеску, безумовний, пріоритетний (частина дванадцята статті 9) обов`язок зі сплати єдиного соціального внеску шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів (частина п`ята статті 9) з його банківського рахунку або на єдиний рахунок (частина сьома статті 9) .

Водночас, в ході судового процесу у справі встановлені обставини, які унеможливлюють виконання позивачем зазначеного обов`язку (арешт розрахункового рахунку), у спосіб, визначений Законом №2464, тобто шляхом перерахування відповідних коштів з рахунку платника на рахунок органу доходів і зборів.

Суд враховує, що спірні правовідносини, які стосуються збору (справляння) єдиного соціального внеску, за своєю суттю є публічно-правовими. При цьому Законом №2464 не врегульовано випадки наявності обставини, що виключають (унеможливлюють) виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску.

Тобто у спеціальному законі, виключно яким визначається порядок сплати єдиного внеску (частина друга статті 2), наявні прогалини щодо порядку виконання встановленого Законом №2464 обов`язку платника єдиного внеску щодо його сплати в умовах, зокрема, неможливості застосування регламентованого цим Законом способу виконання відповідного обов`язку.

Наявність таких прогалин обумовлює безпосереднє застосування регламентованих цим Законом принципів: обов`язковості сплати та захисту прав і законних інтересів застрахований осіб (стаття 3), а також положень інших нормативно-правових актів в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 1).

За встановлених обставин у справі, колегія суддів виходить також з того, що позивач мав на меті виконання покладеного на нього безумовного та пріоритетного (частина дванадцята статті 9) обов`язку зі сплати єдиного соціального внеску, а тому здійснювало пошук шляхів виконання цього обов`язку з тим, щоб забезпечити відповідний страховий стаж своїх працівників.

Зазначене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 січня 2019 року у справі №812/59/16.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 року у справі №460/3558/19 (а.с68-71), яке набрало законної сили, позов ДП «Рівненський облавтодор» задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Рівненській області щодо не зарахування сплачених Філією «Любомирський АБЗ» коштів у розмірі 140000 грн. відповідно до платіжного доручення №2856 від 05.11.2019 року, як сплату єдиного соціального внеску за ДП «Рівненський облавтодор». Зобов`язано ГУ ДПС у Рівненській області вчинити дії із зарахування платежу Філії «Любомирський АБЗ», здійсненого відповідно до платіжного доручення №2856 від 05.11.2019 року на суму 140000 грн., в рахунок сплати єдиного соціального внеску ДП «Рівненський облавтодор».

Суд у зазначеному рішенні дійшов висновку, що сплата єдиного соціального внеску відокремленим підрозділом юридичної особи за таку юридичну особу не може розглядатися як передача платником єдиного внеску своїх зобов`язань по його сплаті третій особі.

Зазначене підтверджується рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року у справі №460/2601/18 (а.с. 14-27), що набрало законної сили, в якому встановлено, що сплата єдиного соціального внеску однією філією юридичної особи за іншу філію тієї ж юридичної особи не може розглядатися як передача платником єдиного внеску своїх зобов`язань по його сплаті третій особі.

Верховний Суд у постановах від 21 грудня 2018 року по справі № 805/1429/17-а, від 25 січня 2019 року по справах № 812/59/16, № 817/85/16, від 29 січня 2019 року по справі №812/15/17 та від 06 лютого 2020 року по справі №812/1281/17 прийшов до висновку про те, що позивач не порушував вимоги частини дев`ятої статті 25 Закону №2464, оскільки укладення останнім договорів доручення з метою своєчасної сплати єдиного внеску не суперечить зазначеному Закону, а, навпаки, надає законодавчо визначену можливість виконання страхувальнику свого обов`язку щодо сплати єдиного внеску у разі неможливості використання власних рахунків через їх арешт.

У вказаних постановах Верховний Суд, виходячи із аналізу положень норм цивільного законодавства та Закону № 2464-VI, дійшов висновку, що в результаті реалізації між Товариством та Повіреними взаємовідносин за договорами доручення, не відбулось передачі третім особам обов`язку платника (Товариства) по сплаті єдиного внеску, позаяк власником коштів, від імені якого здійснено відповідні платежі в рахунок сплати сум єдиного соціального внеску, є саме позивач, а не будь-яка третя особа. Сама лише обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника (що не є спірним між сторонами), не свідчить про порушення платником вимог частини дев`ятої статті 25 Закону № 2464-VI.

З огляду на наведене, встановивши обставини, які унеможливлювали виконання позивачем зазначеного обов`язку (арешт коштів підприємства), а також те, що метою укладення договору доручення було саме виконання покладеного на позивача обов`язку зі сплати єдиного внеску і власником коштів є саме позивач.

Зазначений вище висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 24 лютого 2022 року у справі № 360/893/20.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, приймаючи рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №05 від 28.11.2019 року, яким до ДП «Рівненський облавтодор» застосовано штраф у розмірі 24647,23 грн. за період з 21.11.2019 року по 26.11.2019 рік та нараховано пеню у розмірі 739,42 грн., діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, відтак, таке підлягає скасуванню.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційних скарг та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі №460/256/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 10.06.2022 року.