Справа № 460/1397/22
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2022 року м. Рівне №460/1397/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп"
доРівненської митниці
про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп" звернулося до суду з позовом до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості №204060/2021/000003/2 від 13.12.2021.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.11.2021 декларантом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромоторс Груп», ОСОБА_1 до Рівненської митниці була подана митна декларація №UA204060/2021/024112 на запчастини до автомобілів, бувші у вжитку, згідно переліку за заявленою митною вартістю за ціною договору на загальну суму поставки 13228,40 Євро.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом Позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, визначені статтею 53 Митного кодексу України: зовнішньо економічний контракт з додатком; інвойси, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; банківський платіжний документ про оплату, митну декларацію країни відправлення, документи що підтверджують порядок та вартість перевезення, рахунок-проформу, зовнішньоекономічний договір (контракт), комерційну пропозицію, протокол погодження ціни тощо.

У процесі здійснення процедури митного контролю та оформлення, 23.11.2021 року посадовою особою митниці повідомленнями №370723 було вказано на наявність цінової інформації відмінної від заявленої, виявлення розбіжностей та витребувано у декларанта додатково виписку із бухгалтерської документації, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією та рахунок-фактуру від 15.11.2021 року із номером, що кореспондується із заявленим у експортній митній декларації.

Листом №23 від 23.11.2021 року декларантом надано на вимогу митниці платіжне доручення із відміткою банківської установи, бухгалтерську інформацію стосовно формування ціни товару, копію митної декларації країни відправлення, довідку з банку від 20.10.2021 року та лист №25 від 23.11.2021 року, яким декларантом надано митниці детальні роз`яснення щодо поставлених вимог.

Зазначені документи не були враховані митницею та згідно повідомлення №370742 від 23.11.2021 року митницею проінформовано декларанта про наявність цінової інформації, відмінної від заявленої декларантом за 19 митними деклараціями згідно переліку та відповідно про неможливість визнання митної вартості за ціною договору. 24.11.2021 прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №204000/2021/000150/2 та винесено Картку відмови у митному оформленні товарів №UA204000/2021/00277.

Позивач не погоджується з Рішенням про коригування митної вартості товарів №204000/2021/000150/2 (та похідним документом Карткою відмови), вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать вимогами чинного законодавства, просить скасувати.

Ухвалою від 26.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Відповідач адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Пояснив, що надані до митного оформлення документи містили неточності та невідповідності, а на вимогу надати додаткові документи декларантом були надані документи, які не спростували сумнівів митниці у правильності декларування митної вартості товарів. Також покликався на наявність у митниці цінової інформації згідно переліку митних декларацій із рівнем вартості вищим, аніж було заявлено до митного оформлення. Із врахуванням цих обставин посадовою особою митниці було оформлено картку відмови у митному оформленні та скориговано митну вартість із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ до рівнів, наявних у ціновій базі даних.

Вважає відмову у митному оформленні та коригування митної вартості законними, обґрунтованими та такими, що не порушують законних прав, свобод та інтересів позивача.

Ухвалою суду від 23.02.2022 постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та відкладено розгляд справи до 23.03.2022.

Ухвалою суду від 01.04.2022 розгляд справи відкладено до 19.04.2022.

Ухвалою суду від 20.04.2022 розгляд справи відкладено до 18.05.2022.

До початку судового засідання 18.05.2022 представник позивача подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.4 ст.229 КАС України).

Враховуючи подане клопотання та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу №460/1397/22 в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

12.03.2021 року між італійською фірмою F.I.R. SAS DI F.I.R SERVIZI SRL, як Продавцем та товариством з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп", як Покупцем, було укладено договір купівлі-продажу товарів №3/2021 (далі Договір).

Предметом Договору згідно пункту 1.1 є товар запасні частини, номерні агрегати та аксесуари до автомобілів. Відповідно до п. 2.1 Договору, ціна за товар встановлюється у євро та зазначається у інвойсах по кожній окремій поставці. Пунктом 2.2 Договору визначені умови поставки товарів FCA ROVERTO (TN) Італія. Згідно пункту 2.4 загальна сума контракту становить 10405,00 Євро. Доповненням №2к від 01.07.2021 року встановлено, що загальна сума контракту становить підсумкову вартість всіх інвойсів Продавця на кожну окрему партію товарів, що поставляється. Відповідно до Розділу 4 Договору Покупцем здійснюється 100% передоплата за товар до відвантаження згідно проформи-інвойсу. В рамках даного Договору Продавцем було продано Покупцеві частини до легкових моторів, бувші у вжитку, які потребують ремонту та не придатні до експлуатації (описові частини граф митної декларації).

Відповідно до рахунку-фактури Продавця №33/FVES від 15.11.2021 за платіжним дорученням від 17.11.2021 за №20JBKLLВ Покупцем перераховано 13228,40 євро на рахунок Продавця (код SWIFT-транзакції JBKLLВНО5GIK05). Відповідно умов Договору за повною передоплатою товар був відправлений Покупцеві.

При прибутті в України декларантом, з метою митного оформлення товару за ціною договору, до митної декларації були долучені: митна декларація країни відправлення №21ITQTI010001545E2 від 17.11.2021, зовнішньоекономічний договір (контракт) №3/2021 від 12.03.2021, доповнення до контракту №1 від 17.03.2021 та №2 від 01.07.2021, рахунок-проформа №33/FVES від 15.11.2021, рахунок-фактура №33/FVES від 15.11.2021, декларацію про походження товару №33/FVES від 15.11.2021, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №1048 від 18.11.2021, комерційну пропозицію б/н від 05.11.2021, Протокол погодження ціни від 12.11.2021, банківський платіжний документ, що стосується товару №20JBKLLВ (SWIFT-транзакція JBKLLВНО5GIK05), договір про перевезення від 25.11.2019, прибуткова накладна №186 від 03.08.2021, бухгалтерська інформація формування ціни б/н від 15.11.2021, інформаційна специфікація Продавця, Покупця від 15.11.2021 тощо.

22.11.2021 року декларантом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромоторс Груп», ОСОБА_1 до Рівненської митниці була подана митна декларація №UA204060/2021/024112 на запчастини до автомобілів, бувші у вжитку, згідно переліку за заявленою митною вартістю за ціною договору на загальну суму поставки 13228,4 0 Євро.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, визначені статтею 53 Митного кодексу України: зовнішньо економічний контракт з додатком; інвойси, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; банківський платіжний документ про оплату, митну декларацію країни відправлення, документи що підтверджують порядок та вартість перевезення, рахунок-проформу, зовнішньоекономічний договір (контракт), комерційну пропозицію, протокол погодження ціни тощо.

У процесі здійснення процедури митного контролю та оформлення, 23.11.2021 року посадовою особою митниці повідомленнями №370723 було вказано на наявність цінової інформації відмінної від заявленої, виявлення розбіжностей та витребувано у декларанта додатково виписку із бухгалтерської документації, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією та рахунок-фактуру від 15.11.2021 року із номером, що кореспондується із заявленим у експортній митній декларації.

Листом №23 від 23.11.2021 року декларантом надано на вимогу митниці платіжне доручення із відміткою банківської установи, бухгалтерську інформацію стосовно формування ціни товару, копію митної декларації країни відправлення, довідку з банку від 20.10.2021 року та лист №25 від 23.11.2021 року, яким декларантом надано митниці детальні роз`яснення щодо поставлених вимог.

24.11.2021 прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №204000/2021/000150/2 та винесено Картку відмови у митному оформленні товарів №UA204000/2021/00277.

Підставою для коригування стали виявлення «розбіжностей та неточностей» (пункт 1 арк.19 Рішення), ненадання декларантом додаткових документів, витребуваних митницею та наявність у митного органу інформації стосовно митної вартості аналогічних товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби за дев`ятнадцятьма митними деклараціями, а також згідно змісту відзиву на позов відмінність у номері рахунку-фактури №IT-2021-33 #33у митній декларації країни відправлення, наявність реквізитів банків MORGAN CHASE BANK та SPARKASSE filiale di Rovereto, відсутність на банківському платіжному документі дати переведення коштів та відмітки банку та відсутність у бухгалтерській документації балансової вартості товару тощо. Відповідно, вартість товару визначено на підставі раніше визнаних митницею вартостей за 19 (шістнадцятьма) митними деклараціями.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною другою статті 53 Митного кодексу України до переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів може письмово витребувати у декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи.

Судом встановлено, що сторонами спочатку опрацьовано комерційну пропозицію до контракту від 05.11.2021 року. Далі 12.11.2021р. погоджено ціну шляхом укладання Протоколу узгодження ціни контракту. В подальшому 15.11.2021 року складено інформаційні специфікації до інвойсу Продавця та Покупця.

Платіж за вказані товари проведений у безготівковому порядку шляхом SWIFT -транзакції JBKLLВНО5GIK05, із наданням митному органу відповідного платіжного документу. Крім того, банком додатково для митного органу надано детальне роз`яснення порядку використання кореспондентських рахунків в іноземній валюті відповідно до норма чинного законодавства України (лист АТ КБ «Приватбанк» від 20.10.2021 року №20.1.0.0.0/7-20211020/1423), що також був долучений до комплекту документів для митного оформлення.

Водночас, посадовою особою митного органу було поставлено вимогу про надання додаткових документів. Додаткові документи згідно вимоги буди надані декларантом листами №23 та 25 від 23.11.2021р., експертний висновок не надавався, враховуючи ту обставину, що за однією із попередніх поставок на вимогу митниці ТОВ «Євромоторс Груп» було надано два експертні висновки (спочатку за вагою товару (Покупцем ТОВ «Євромоторс Груп» оплачений експертний висновок Рівненської ТПП від 22.03.2021 року в сумі 9 540, 00 грн.), потім по кожній позиції ввезених б/в запчастин (Покупцем ТОВ «Євромоторс Груп» оплачений експертний висновок Рівненської ТПП від 29.03.2021 року в сумі 45 720,00 грн.). Жодна із наданих оцінок не була прийнята до уваги митним органом.

Також суд не бере до уваги посилання відповідача про відмінності у нумерації рахунку-фактури №IT-2021-33 #33у митній декларації країни відправлення як на обставину, що впливає на рівень митної вартості товарів, враховуючи відсутність підтвердженого неспівпадіння змісту даних документів.

Щодо наявності реквізитів банків MORGAN CHASE BANK та SPARKASSE filiale di Rovereto, суд враховує роз`яснення АТ КБ «Приватбанк» про відповідність нормам чинного законодавства України проведення розрахункових операцій із використанням рахунків банків-посередників та перевірку дійсність платежу банком-респондентом (у даному випадку АТ КБ «Приватбанк», який є на 100% державним банком) із проведенням обов`язкового фінансового моніторингу. Аналогічно формування банківського платіжного документу, зокрема і в частині вказання дати переведення коштів та відмітки банку є сферою відповідальності державного банку, при чому здійснення самого платежу відповідачем не оспорювалась та не спростована. Відповідно суд вважає доведеним факт належної оплати товару згідно умов Договору та вимог законодавства України.

Таким чином суд дійшов висновку, що посадовою особою митниці не виконано обов`язку із перевірки формування митної вартості імпортованого товару, не виявлено ознак підробки документів або відсутності у них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Митний орган покликався лише на наявність неточностей, які були спростовані наданими декларантом документами та матеріалами справи.

Суд погоджується, що фактично, єдиною підставою для коригування стала наявність у митного органу інформації щодо цінових рівнів вищих, аніж заявлено до митного оформлення з спірною поставкою.

При цьому, відповідно до приписів статті 74 КАС України, адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Водночас, відповідачем не долучено до відзиву на позов та не долучено до справи копій митних декларацій, які стали підставою для коригування митної вартості, що унеможливлює прийняття таких декларацій судом в якості доказу правомірності дій митного органу.

Статтею 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 МК України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 1 статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів визначений у частині другій статті 53 МК України.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Однозначно трактує цю норму і Вищий адміністративний суд України, яким зазначено, що орган доходів і зборів має право вимагати надання додаткових підтверджень лише у випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Це пов`язано з тим, що такі вади не дозволяють органу доходів і зборів здійснити визначений законом мінімум митних формальностей.

Якщо ж декларантом надані всі документи, необхідні для визначення вартості товару за першим методом, а також, якщо зауваження митного органу (щодо наявності розбіжностей, неточностей у документах) не стосуються числових значень вартості товару, то вимога про надання додаткових документів, відмова у прийнятті декларації, застосування іншого методу визначення митної вартості є безпідставними. До подібних висновків прийшов ВАСУ у своїх постановах від 20.06.2017 року по справі №814/2068/15, від 12.07.2017 року - по справі №815/6984/15, від 05.04.2017 року - по справі №804/1642/15.

Крім того, у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 р. за №2 «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року») вказано, що факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МКУ, є підставою для витребування додаткових документів.

Суд вважає, що для митного оформлення митної декларації від 22.03.2021 року №UA204060/2021/005187 декларантом були надані всі документи, які дозволяли точно і однозначно встановити вартість, яка була сплачена за товар, що імпортується.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані стороною позивача та відповідача у їх сукупності, суд дійшов висновку, що рішення про неможливість визнання заявленої митної вартості товарів за митною декларацією №UA204060/2021/024112 від 22.11.2021 та коригування митної вартості за шостим (резервним) методом є безпідставним та протиправним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на суб`єкті владних повноважень. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим витребувати митниця має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Отже враховуючи вищенаведене та проводячи системний аналіз правових норм, суд прийшов до висновку щодо відповідності вимог позивача чинному законодавству України.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано доказів законності дій посадових осіб митниці при винесенні оскаржуваних Рішення про коригування митної вартості та Картки відмови, у той час як Позивачем належними та допустимими доказами доведено правомірність своїх доводів та вимог. Відповідно, позов слід задоволити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп" до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості №204060/2021/000003/2 від 13.12.2021.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп" за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судовий збір в сумі 6830,10 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп" (вул. Чехова, буд.4-І,м. Ірпінь,Київська область,08205, ЄДРПОУ/РНОКПП 43275900)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, 104,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Повний текст рішення складений 09 червня 2022 року

Суддя У.М. Нор