Справа № 480/8914/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"10" червня 2022 р. Справа № 480/8914/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Шевченко І.Г., розглянувши у приміщенні суду в м. Суми заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський кабельний завод Енерго" про стягнення судових витрат у адміністративній справі №480/8914/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський кабельний завод Енерго" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі №480/8914/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський кабельний завод Енерго" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень позовні вимоги було задоволено, зокрема, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Сумській області від 10.06.2021 за №04 від 10.06.2021 та від 10.06.2021 за №04.

Крім того, вказаним рішенням було стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський кабельний завод Енерго" в рахунок повернення сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 5076 грн. 95коп.

Разом з тим, 10.06.2022 представником позивача до суду було подано заяву про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судових витрат з надання правової допомоги у розмірі 47000,00грн.. При цьому, до такої заяви було подано докази на підтвердження таких витрат, понесених позивачем, зокрема, платіжне доручення на суду 47000,00грн., акт приймання-передачі виконаних робіт за договором.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та поданої заяви, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. ч.1 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, при поданні до суду заяв/клопотань, такі мають відповідати певній формі та змісту, визначених процесуальним законом, зокрема, загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначає стаття 167 КАС України.

Так, частиною 1 статті 167 КАС України визначено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Крім того, згідно ч.9 ст.79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

Однак, заявником, всупереч вказаних вище приписів ст.ст.167, 79 КАС України не додано до заяви доказів її надіслання (надання), разом з документами, які відсутні у відповідача, іншим учасникам справи (провадження).

Суд наголошує, що оскільки нормами КАС України передбачений обмежений строк для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, необхідною передумовою дотримання судом основних засад адміністративного судочинства під час розгляду зазначеної категорії заяв є направлення заявником учасникам справи тексту самої заяви та доказів на підтвердження викладених в ній обставин, позаяк сторони у справі повинні бути заздалегідь повідомленні про таку заяву для надання їм достатнього часу для ознайомлення з її змістом та можливості підготовити свої пояснення (заперечення) на відповідну заяву.

Таким чином, неотримання учасником справи - відповідачем копії заяви про стягнення судових витрат порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє його можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Конституційний Суд України у рішенні від 12 червня 2007 року №2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини). При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Таким чином, зазначені вимоги до заяв, передбачені КАС України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом свої порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Згідно ч.2 ст.167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З урахуванням того, що заявником не надано доказів направлення заяви про стягнення судових витрат відповідачу для ознайомлення та, відповідно, відповідач позбавлений можливості надати клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що заява позивача подана без додержання вимог ч.1 ст.167 КАС України та вказані недоліки не дають можливості її розглянути, а тому вона підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст. ст. 44, 167, 195, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський кабельний завод Енерго" про стягнення судових витрат у адміністративній справі №480/8914/21 - повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя І.Г. Шевченко