Справа № 200/1936/21-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року Справа№200/1936/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.

за участю

секретаря судового засідання Коломієць К.С.,

позивача ОСОБА_1 в режимі відеоконференції,

представника позивача Пудак О.І. в режимі відеоконференції,

представника відповідача Наумова В.І.,

розглянув в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

22 лютого 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Донецькій області), надісланий на адресу суду 16 лютого 2021 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30 червня 2017 року № 32689-13.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

01 березня 2021 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку загального позовного провадження; розпочав підготовче провадження; призначив підготовче засідання; встановив строк для подання заяв по суті справи; витребував у відповідача докази.

Про відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

14 квітня 2021 року суд постановив ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів з дня закінчення шістдесятиденного строку, встановленого ч. 4 ст. 173 КАС.

20 травня 2021 року суд постановив ухвалу, якою визнав поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновив цей строк.

20 травня 2021 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

05 липня 2021 року суд постановив ухвалу про витребування додаткових доказів у Міністерства економіки України та ГУ ДПС у Донецькій області.

Справа розглянута по суті 20 вересня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 КАС здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що наприкінці грудня 2020 року йому стало відомо, що 03 червня 2019 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/10461/19-а, яким задовольнив позов ГУ ДПС у Донецькій області та стягнув з ОСОБА_1 податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 16 666,67 грн.

Позивач вказував на те, що податковий борг, стягнутий з нього в судовому порядку, виник на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 30 червня 2017 року № 32689-13, яке він не отримував, а тому не мав можливості своєчасно оскаржити.

У відповідь на адвокатський запит представник позивач отримав засвідчені копії податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 30 червня 2017 року № 32689-13 та конверта з довідкою підприємства поштового зв`язку про повернення поштового відправлення «у зв`язку із закінченням строку зберігання».

Позивач зауважував, що з копії конверта, в якому було здійснено поштове відправлення, неможливо встановити, за якою адресою було надіслане податкове повідомлення-рішення, яке є предметом спору.

Стверджував, що ніяких поштових повідомлень (sms-повідомлень, електронних листів) про необхідність отримання будь-яких рекомендованих листів з поштового відділення за місцем реєстрації місця проживання не отримував.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 30 червня 2017 року № 32689-13 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

За інформацією ГУ ДПС у Донецькій області, яка викладена в листі від 16 січня 2021 року № 483/6/05-99-13-03-14, податковий орган нарахував транспортний податок, отримавши дані з інформаційної системи Державної інспекції УМВС про те, що 10 травня 2017 року фізична особа ОСОБА_1 став власником автомобіля BMW X6.

Позивач покликався на норми пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України (далі ПК України) та висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 21 травня 2020 року у справі № 820/3164/16 та від 05 листопада 2018 року у справі № 822/2687/17, і зауважував, що визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на Мінекономрозвитку. Повноваження податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі визначеної Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, що є об`єктом оподаткування транспортним податком у відповідному році. При цьому, здійснюючи округлення об`єму двигуна автомобіля платника до іншого показника, податковий орган здійснює свавільне втручання у майнові права такого платника податків.

Позивач вказував на те, що в порушення норм вимог ПК України ГУ ДФС у Донецькій області, маючи фактичні дані щодо технічних характеристик його транспортного засобу, а саме об`єму двигуна, який дорівнює 2 979 куб. см, самовільно «округлило» ці дані до тих, що зазначені в Переліку Мінекономрозвитку.

Крім того, позивач доводив, що в порушення вимог пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове-повідомлення-рішення надіслане платнику 27 липня 2017 року, тобто після 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

На цих підставах позивач просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Відповідач вказував на те, що в силу приписів ст. 67 Конституції України позивач зобов`язаний сплачувати податки та збори.

Згідно з пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що є об`єктами оподаткування.

Відповідно пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно з п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України.

Відповідно до пп. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні документи надсилаються (вручаються) платнику контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня базового податкового (звітного періоду (року).

Пп. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 ПК України встановлено, з 01 квітня 2015 року органи внутрішніх справ щомісячно у десятиденний строк після закінчення календарного місяця зобов`язані подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об`єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Відповідач вказував на те, що згідно з даними інформаційної системи Держаної інспекції УМВС фізична особа ОСОБА_1 є власником автомобіля BMW Х6 (дата реєстраційної дії 10 травня 2017 року) з об`ємом циліндрів двигуна 2 979 куб. см та типом палива бензин.

Згідно з Переліком легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2017 (звітного) року, зазначений вище автомобіль є об`єктом оподаткування у 2017 році відповідно до пп. 267.2.1 п.267.2 ст. 267 ПК України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлена мінімальна заробітна плата на 01 січня 2017 року в розмірі 3 200 гривень.

З огляду на викладене відповідач стверджував, що середньоринкова вартість транспортного засобу мала становити понад 1 200 000,00 грн (3 200,00 грн х 375 = 1 200 000,00 грн).

Виходячи з наведених вище підстав, 30 червня 2017 року ГУ ДФС у Донецькій області сформувало податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 32689-13, яким визначило громадянину ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 16 666,67 грн.

Відповідач зазначав, що контролюючий орган надіслав податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 30 червня 2017 року № 32689-13 платнику податків за місцем його реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 ) рекомендованою поштовою кореспонденцією.

Однак 30 серпня 2017 року поштове відправлення було повернуто контролюючому органу підприємством поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

На цих підставах відповідач стверджував, що в силу положень абз. 3 п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення, яке є предметом спору, вважається врученим платнику податків належним чином.

Відповідач зауважував, що згідно з пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 та пп. 267.6.10 п. 267.6 ст. 267 ПК України фізичні особи платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо: а) об`єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку; б) розміру ставки податку; в) нарахованої суми податку, проте таким правом ОСОБА_1 не скористався.

Відповідач зазначив, що транспортний податок ОСОБА_1 нарахований контролюючим органом за 2017 рік, виходячи з такого розрахунку:

25 000,00 грн / 12 місяців = 2 083,33 грн;

2 083,33 грн х 8 місяців = 16 666,67 грн, де:

25 000, грн річна ставка податку;

12 кількість місяців у році;

2 083,33 грн щомісячна плата податку;

8 кількість місяців, впродовж яких позивач користувався транспортним засобом в 2017 році з 10 травня 2017 року;

16 666,67 грн сума податку на 2017 рік.

Також відповідач зауважив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 200/10461/19-а позов ГУ ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 16 666,67 грн задоволений повністю.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги той факт, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, ГУ ДПС у Донецькій області просило відмовити в позові.

Правом на подання відповіді на відзив та заперечень сторони не скористались.

В судовому засіданні представники сторін надали пояснення, аналогічні тим, що викладені в поданих ними заявах по суті справи.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

З 21 червня 1991 року постійне місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.

Ця адреса є податковою адресою позивача, що визнається сторонами.

Відповідач Головне управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП: 44070187).

Відповідач є правонаступником Головного управління ДФС у Донецькій області.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з нарахуванням контролюючим органом транспортного податку та формуванням відповідного податкового повідомлення-рішення про необхідність його сплати.

Суд встановив, що 10 травня 2017 року ОСОБА_1 набув право власності на транспортний засіб марки BMW, модель Х6, тип легковий універсал-В, об`єм двигуна 2 979 куб. см, тип пального В, рік випуску 2016, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданим Центром 1441.

30 червня 2017 року ГУ ДФС у Донецькій області прийняло податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 32689-13, яким визначило ОСОБА_1 податкове зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб (код платежу 18011001) за податковий період 2017 рік в сумі 16 666,67 грн, про що свідчить корінець податкового повідомлення-рішення.

Під час визначення податкового зобов`язання з транспортного податку контролюючий орган виходив з такого:

- згідно з з пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року;

- відповідно до Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 (звітного) року, транспортний засіб, власником якого є ОСОБА_1 , є об`єктом оподаткування у 2017 році;

- згідно з п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 грн за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті;

- обчислення суми транспортного податку з фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника відповідно до пп. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України;

- згідно з даними інформаційної системи Державної інспекції УМВС фізична особа ОСОБА_1 став власником автомобіля BMW X6 з 10 травня 2017 року;

- розрахунок транспортного податку:

25 000 грн / 12 місяців = 2 083,33 грн х 8 місяців = 16 666,67 грн.

Суд встановив, що в Перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2017 (звітного) року, був включений автомобіль марки BMW, модель Х6, рік випуску (включно) до 1 року, об`єм циліндрів двигуна 3,0, тип пального бензин, (можливі ідентичні, аналогічні моделі Х6 xDrive35i).

Ухвалою від 05 липня 2021 року суд витребував у Міністерства економіки України інформацію про середньо ринкову вартість автомобілів марки BMW, модель Х6, рік випуску - 2016, об`єм циліндрів двигуна 2 979 куб. см, станом на травень 2017 року; інформацію про те, чи були автомобілі марки BMW, модель Х6, рік випуску - 2016, об`єм циліндрів двигуна 2 979 куб. см включені до Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2017 року.

За інформацією Міністерства економіки України, викладеною в листі від 06 серпня 2021 року № 3822-07/40423-05, визначення середньоринкової вартості легкового автомобіля на контрактну дату ПК України та Методикою не передбачено.

Враховуючи, що 1 000 куб. см є еквівалентом 1 літра, тому об`єм циліндрів двигуна автомобіля 2 979 куб. см з урахуванням заокруглення до найближчого основного розміру дорівнює 3,0 літра.

Автомобілі BMW X6 з об`ємом двигунів 3,0 літра, (пальне бензин) та BMW X6 з об`ємом 3,0 літра, (пальне дизель) відповідно до 1 та 2 років експлуатації (включно) були включені до Переліку, оприлюдненого на офіційному веб-сайті Міністерства економіки України.

Розрахована у 2017 році згідно з Методикою середньоринкова вартість легкового автомобіля BMW X6 з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, 2016 року випуску, становила:

з бензиновим типом пального 1 089 026,90 грн (з ПДВ);

з дизельним типом палива 1 357 168,63 грн (з ПДВ).

Ухвалою від 05 липня 2021 року суд витребував у ГУ ДПС у Донецькій області відомості про те, на підставі яких даних була визначена вартість автомобілів марки BMW, модель Х6, рік випуску - 2016, об`єм циліндрів двигуна 2 979 куб. см, а також відомості про те, чи зверталося ГУ ДФС у Донецькій області до Міністерства економіки України для визначення середньоринкової вартості такого автомобіля.

Запитувані відомості відповідач суду не надав.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що під час визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання з транспортного податку контролюючий орган використовував інформацію Державної інспекції УМВС та відомості, наведені в Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2017 року, оприлюдненому на офіційному веб-сайті Міністерства економіки України. При цьому з окремим запитом щодо належного позивачу транспортного засобу ГУ ДФС у Донецькій області до Міністерства економіки України не зверталося.

Щодо направлення/вручення ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 30 червня 2017 року № 32689-13 суд встановив такі обставини.

ГУ ДФС у Донецькій області надіслало податкове повідомлення-рішення рекомендованою поштовою кореспонденцією за податковою адресою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), проте підприємством поштового зв`язку повернуло поштове відправлення 30 серпня 2017 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Контролюючий орган вживав заходи до стягнення з позивача податкового боргу.

Так, 05 грудня 2017 року ГУ ДФС у Донецькій області виставило ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» № 4418-46, згідно з якою станом на 04 грудня 2017 року у нього існував податковий борг за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 16 666,67 грн.

Контролюючий орган надіслав податкову вимогу за податковою адресою ОСОБА_1 рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак поштове відправлення повернуто підприємством поштового зв`язку 11 грудня 2017 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Оскільки вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу, ГУ ДФС у Донецькій області звернулося до суду.

03 жовтня 2019 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/10461/19-а, яким позов ГУ ДПС у Донецькій області задовольнив та стягнув з ОСОБА_1 податковий борг в сумі 16 666,67 грн.

При цьому процесуальні документи у справі № 200/10461/19-а, а саме ухвала про відкриття провадження у справі від 27 серпня 2019 року та рішення від 03 жовтня 2019 року, були надіслані за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), однак поштові відправлення повернуті на адресу суду з відміткою підприємства поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Станом на вересень 2021 року справа 200/10461/19-а за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року перебуває в провадженні Першого апеляційного адміністративного суду.

Позивач зазначає, що про існування податкового повідомлення-рішення, яке є предметом спору, дізнався лише в січні 2021 року, отримавши відповідь ГУ ДПС у Донецькій області від 16 січня 2021 року № 483/6/05-99-13-03-14 на адвокатський запит його представника.

Разом з цим листом ГУ ДПС у Донецькій області надіслало на адресу ОСОБА_1 корінець податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 30 червня 2017 року № 32689-13.

Будь-які інші докази щодо предмета спору сторони не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (ст. 1 ПК України).

На час виникнення спірних правовідносин ПК України діяв в редакції від 15 квітня 2017 року.

Транспортний податок регламентований нормами ст. 267 ПК України.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Об`єкт оподаткування транспортним податком визначений пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, згідно з яким об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального;

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (п. 267.4 ст. 267 ПК України).

Згідно з п. 267.5 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Порядок обчислення та сплати транспортного податку визначає п. 267.6 ст. 267 ПК України.

Згідно з пп. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Згідно з пп. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 ПК України органи внутрішніх справ зобов`язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об`єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами.

З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов`язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об`єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пп. 267.6.5 п. 267.6 ст. 267 ПК України визначено, що у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об`єкт.

Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

При цьому відповідно до пп. 267.6.6 п. 267.6 ст. 267 ПК України за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до пп. 267.6.7 п. 267.6 ст. 267 ПК України у разі спливу п`ятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) п`яти років.

Згідно з пп. 267.6.10 п. 267.6 ст. 267 ПК України фізичні особи платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо:

а) об`єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку;

б) розміру ставки податку;

в) нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів, що підтверджують право власності на об`єкт оподаткування, перехід права власності на об`єкт оподаткування), контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Законом України від 21 грудня 2016 року № 1801-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлений розмір мінімальної заробітної, який станом на 01 січня 2017 року становив 3 200 грн.

Таким чином, в силу положень пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України об`єктом оподаткування у 2017 році були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 1 200 000 грн.

Як було вказано вище, така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального (абз. 2 пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України).

На виконання вимог п. 267.2 ст. 267 ПК України Кабінет Міністрів України постановою від 18 лютого 2016 року № 66 затвердив Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

П. 2 Методики встановлено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у п. 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Отже, обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п. 14 Методики).

На коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортних засобів згідно додатком 1 та додатком 2 Методики впливає строк експлуатації транспортних засобів та нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів.

Так, відповідно до п. 4 Методики інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством Держзовнішінформ до Мінекономрозвитку.

П. 13 Методики визначено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Щодо визначення об`єктом оподаткування належного ОСОБА_1 автомобіля марки BMW, модель X6, з об`ємом циліндрів двигуна 2 979 куб. см, 2006 року випуску, вид палива бензин, суд зазначає таке.

Суд встановив, що в Перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2017 (звітного) року, був включений автомобіль марки BMW, модель Х6, рік випуску (включно) до 1 року, об`єм циліндрів двигуна 3,0, тип пального бензин, (можливі ідентичні, аналогічні моделі Х6 xDrive35i).

Отже, технічні характеристики автомобіля, зазначеного у Переліку, не співпадають з технічними характеристиками автомобіля ОСОБА_1 , позаяк відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач є власником автомобіля марки BMW, моделі X6, 2016 року випуску, з об`ємом двигуна 2 979 куб. см, а отже вказаний автомобіль не входить до Переліку автомобілів з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2017 (звітного) року.

Контролюючий орган при визначенні ОСОБА_1 транспортного податку щодо зазначеного автомобіля об`єм циліндрів двигуна автомобіля закруглив до показника, зазначеного у Переліку, визначеного Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, (тобто з 2 979 куб. с до 3,0 л).

При цьому до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України контролюючий орган не звертався, а відповідні заокруглення показника об`єму циліндрів двигуна автомобіля здійснив самостійно.

До спірних правовідносин суд застосовує норми ст. 267 ПК України та Методики з урахуванням висновку Верхового Суду, викладеного в постанові від 05 листопада 2018 року у справі № 822/2687/17.

Суд зауважує, що положення ст. 4 ПК України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп. 4.1.4 п. 4.1. ст. 4 ПК України).

Необхідно відзначити відсутність норми закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, з якого б убачалася можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку.

Тобто, прогалина у нормативному регулюванні вказаних правовідносин та положення податкового принципу презумпції правомірності рішень платника податків дають підстави для вирішення подібних спорів на користь платника податків.

Крім того, суд відзначає, що при вирішенні спору суди не можуть підміняти органи державної влади, до виключної компетенції яких належать повноваження, зокрема щодо визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Враховуючи встановлені фактичні обставини та норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення форми «Ф» ГУ ДФС у Донецькій області від 30 червня 2017 року № 32689-13, яким ОСОБА_1 визначені податкові зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2017 рік в сумі 16 666,67 грн, підлягає визнанню протиправним, а позовні вимоги задоволенню.

Крім того, суд зауважує, що в 2017 році об`єктом оподаткування були автомобілі, вартість яких перевищувала 1 200 000,00 грн, а за інформацією Міністерства економіки України, наданою суду, розрахована у 2017 році згідно з Методикою середньоринкова вартість легкового автомобіля BMW X6 з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, 2016 року випуску, з бензиновим типом пального становила 1 089 026,90 грн (з ПДВ).

До того ж відповідачем не спростовані доводи позивача про порушення контролюючим органом вимог до пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України, згідно з яким податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року), оскільки надані відповідачем копії поштових конвертів не дають можливість встановити дату, коли саме було здійснено поштове відправлення.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн (квитанція від 09 лютого 2021 року).

Докази здійснення позивачем судових витрат суду не надані.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП: 44070187; 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 30 червня 2017 року № 32689-13 форми «Ф».

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Повне судове рішення складено 09 червня 2022 року.

Суддя Т.О. Кравченко