Справа № 705/1785/22
Суддя: Гудзенко В. Л.
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/1785/22
2-а/705/80/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2022 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці про скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із адміністративним позовом до Черкаської митниці про скасування постанови про порушення митних правил.

Адміністративний позов позивач обґрунтовує тим, що 06.05.2022 по електронній пошті вона отримала копію постанови Черкаської митниці про накладення на неї штрафу за порушення митних правил від 02.03.2022. Про існування постанови їй не було відомо до моменту отримання по електронній пошті, тому 10- денний строк оскарження постанови пропущений нею з поважних причин. Згідно оскаржуваної постанови на неї було накладено штраф у сумі 19 905,78 грн. на підставі ст. 485 МК України. Вважає зазначену постанову протиправною, оскільки, вона не відповідає обставинам справи та винесена за відсутності ознак правопорушення, з грубим порушенням її права на участь у розгляді справи, всупереч моральним засадам суспільства та з порушенням принципу верховенства права. Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення полягало у тому, що при декларуванні товару нею було занижено розмір витрат на транспортування товару замість 109 708,71 грн. зазначено 37 112, 86 грн.. Довідка про вартість транспортування була додана з самого початку до митної декларації, що спростовує її умисел на надання недостовірних даних. На стадії складання протоколу про порушення митних правил вона пояснила посадовій особі митниці причину відповідної помилки, адже при складанні даної митної декларації для полегшення роботи вона скопіювала зміст попередньої, оформленої раніше митної декларації щодо такого ж товару, від 25.11.2020 № UA100670/2020/107256, в якій вартість транспортування складала 37 112, 86 грн. Дана обставина, у сукупності зі змістом наданої до декларації довідки про розмір витрат на транспортування, свідчить про механічний характер її помилки та про відсутність умислу на звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Посилаючись на статтю ст. 526 МК України позивач вказувала, що розгляд справи про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальносі та/або її представника. Розгляд справи був призначений на 02.03.2022 у м.Черкаси, однак розпочалося повномасштабне військове вторгнення РФ до України і вона не змогла приїхати на розгляд справи, про що у телефонному режимі повідомила посадову особу відповідача (загальний відділ) та отримала відповідь, що на той момент на митниці ніхто розглядом справ не займається через стан у країні, і що їй повідомлять додатково про рух справи. Дії відповідача призвели до того, що вона не змогла пояснити природу механічної помилки, та отримала штраф, який у рази перевищує її заробітну плату. Вважає, дії посадових осіб митниці неправомірними та такими, що порушують норми чинного законодавства України. У позові позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил № 0019/90200/22 від 02.03.2022.

13.05.2022 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

26.05.2022 на адресу суду від представника відповідача Черкаської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги відповідач не визнає, оскільки факти та посилання, наведені в обґрунтування вимог позову, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставинам справи та не відповідають положенням митного законодавства. 14.02.2022 агентом з митного оформлення товарів та вантажів AT «Вітаміни» ОСОБА_1 до митного поста «Умань» Черкаської митниці було подано митну декларацію №UA902080/2022/800812 за якою в митний режим імпорту заявлено відповідний товар. У митній декларації заявлено митну вартість задекларованого товару на суму 1214566,06 грн. за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Відповідно до графи «В» нараховано до сплати мито та митні платежі у сумі 111 011,34 грн. В подальшому, під час здійснення митного контролю вищевказаного товару за вказаною МД відповідно до вимог Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України, митному органу заявлено недостовірні відомості щодо митної вартості задекларованого товару, а саме: не включено в повному обсязі витрати на транспортування оцінюваних товарів (зазначено - 37112,86 грн.). При цьому, згідно довідки про вартість перевезення до митного кордону України від 25.01.2022 № SIEV0007761 вартість перевезення товару складає 109 708,71 грн. Зазначеними діями ОСОБА_1 спричинено ненарахування та несплату митних платежів у сумі 6 635,26 грн., а саме : платіж 020 - 1451,92 грн., платіж 028 - 5183,34 грн. 14.02.2022 за даним фактом уповноваженою посадовою особою Черкаської митниці відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №0019/90200/22 за ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України. Примірник протоколу про порушення митних правил з відомостями про те, що розгляд справи відбудеться 02.03.2022 о 10:00 год. в приміщенні Черкаської митниці за адресою АДРЕСА_1 вручено ОСОБА_1 під підпис. 02.03.2022 о 10:00 год. було встановлено, що ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, на розгляд не з`явилася, клопотання про перенесення розгляду справи до митниці не подавала. Копію постанови Черкаської митниці від 02.03.2022 направлено ОСОБА_1 за адресою її проживання засобами поштового зв`язку (відправлення повернулось до митниці у зв`язку з закінченням терміну зберігання). Тому, посилаючись на вимоги чинного законодавства України, просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач просить суд поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення № 0019/90200/22 від 02.03.2022 за ч.1 ст. 485 МК України у вигляді штрафу в розмірі 19905,78 грн. В обґрунтування доводів про поновлення строку на оскарження постанови, позивач зазначає, що тільки 06.05.2022 вона отримала постанову електронними засобами зв`язку, тому нею пропущений 10-денний строк на оскарження постанови з поважних причин.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що позивач не була присутня при розгляді відповідної спарви, не мала об`єктивної можливості оскаржити постанову у строк, передбачений ст. 286 КАС України, то суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 14 лютого 2022 року головним державним інспектором митного поста «Умань» Черкаської митниці Каплій В.В. складено протокол про порушення митних правил № 0019/90200/22 від 14.02.2022, в присутності ОСОБА_1 , працюючої агентом з митного оформлення товарів та вантажів AT «Вітаміни». У протоколі зазначено, що інспектором встановлено, що 14.02.2022 агентом з митного оформлення товарів та вантажів AT «Вітаміни» ОСОБА_1 до митного поста «Умань» Черкаської митниці було подано митну декларацію №UA902080/2022/800812 за якою в митний режим імпорту заявлено товар «Субстанція: Ібупрофен/Ibuprofen Ph Eur 10.0, білий кристалічний порошок для фармацевтичного застосування: 1 000 кг (серія №4001/1101/21/А-2413), виготовлено 08.2021, придатно 07.2026; 1 000 кг (серія №4001/1101/21/А-2414), виготовлено 08.2021, придатно 07.2026; 1 000 кг (серія №4001/1101/21/А-2415), виготовлено 08.2021, придатно 07.2026; СAS: 15687-27-1. Виробник: IOL Chemicals and Pharmaceuticals Limited, Індія. Країна виробництва: IN. Торгова марка: IOL.».

Відповідно до графи 12, 43 МД №UA902080/2022/800812 ОСОБА_1 заявлено митну вартість задекларованого товару у сумі 1214566,06 грн. за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Відповідно до графи «В» нараховано до сплати мито та митні платежі у сумі 111 011,34 грн., а саме: платіж 020 - 24291,32 грн., платіж 028 - 86 720,02 грн.

В подальшому, під час здійснення митного контролю вищевказаного товару за вказаною МД відповідно до вимог Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, встановлено, що агентом з митного оформлення товарів та вантажів АТ «Вітаміни» ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України митному органу заявлено недостовірні відомості щодо митної вартості задекларованого товару, а саме: не включено в повному обсязі згідно п. 5 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України витрати на транспортування оцінюваних товарів (зазначено - 37112,86 грн.). При цьому, згідно довідки про вартість перевезення до митного кордону України від 25.01.2022 № SIEV0007761 вартість перевезення товару складає 109708,71 грн.

У протоколі зазначено, що зазначеними діями ОСОБА_1 задекларовано неправдиві відомості щодо витрат на транспортування, необхідних для визначення митної вартості товару, чим спричинено ненарахування та несплату за МД №UA902080/2022/800812 митних платежів у сумі 6 635,26 грн., а саме : платіж 020 - 1451,92 грн., платіж 028 - 5183,34 грн.

Також у протоколі вказано, що розгляд справи відбудеться 02.03.2022 о 10 год.00хв. у приміщенні Черкаської митниці за адресою: м.Черкаси, вул..Дашковича Остафія, 76, к.313.

Копію вищевказаного протоколу ОСОБА_1 отримала під підпис особисто та була повідомлена про розгляд справи, що нею не заперечується.

Крім того, 14.02.2022 головним державним інспектором митного поста «Умань» Черкаської митниці Каплій В.В. складено протокол опитування в справі про порушення митних правил № 0019/90200/22. Під час складання відповідного протоколу ОСОБА_1 роз`яснено положення ч.2 ст. 509, ч.4 та ч.5 ст.. 494, ст.. 498 МК України. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 свою провину визнала повністю та зазначила, що це сталося випадково. Відповідний протокол був підписаний ОСОБА_1

02 березня 2022 року Черкаською митницею Державної митної служби України в особі в.о. начальника Черкаської митниці Єрмоленко А.В. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0019/90200/22, згідно якої позивача ОСОБА_1 , агента з митного оформлення товарів та вантажів АТ «Вітаміни» було визнано винною у вчиненні порушення митних правил за ознаками ч.1 ст.485 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% від різниці митних платежів, що становить 19905,78 грн.

Вищевказану постанову позивачу було направлено на її адресу проживання рекомендованим повідомленням про вручення 18.03.2022 вих.№ 7.27-1/20/4/810. Однак лист повернувся на адресу Черкаської митниці з відміткою «20.04.2022» «за закінченням терміну зберігання».

Звертаючись з позовом до суду позивач посилається на те, що у її діях відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ст..485 МК України, оскільки вона пояснила посадовій особі митниці, що при заповненні декларації допустила помилку та вказала не вірну суму, оскільки копіювала зміст попередньо оформленої декларації. Крім того, позивач наголошувала, що розгляд справи відбувся у її відсутність, хоча вона в телефонному режимі повідомляла, що не може з`явитися у зв`язку з повномасштабним військовим вторгненням РФ до України. Тому вона не мала можливості надати пояснення по справі, залучити адвоката, тощо.

Суд вважає, що висновок про виявлення факту правопорушення митних правил, що є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є винні дії суб`єкта правопорушення.

Частина 1 статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

За положеннями статті 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 485 МК України передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, в тому числі за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Тобто, для притягнення до відповідальності згідно ст. 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Аналізуючи зміст ст. 485 МК України, суд приходить висновку, що склад правопорушення, викладений у даній нормі, передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети в диспозиції вказаної норми свідчить про те, що зазначене правопорушення може бути вчинене лише з умисною формою вини (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 757/58377/16-а, касаційне провадження № К/9901/32161/18).

Проте, саме по собі зазначення позивачем невірного розміру витрат на транспортування товару в декларації не може бути доказом того, що її дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Викладене узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 638/10546/16-а.

Суд зазначає, що митним органом при розгляді справи про порушення митних правил не доведено належними та достатніми доказами наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, адже не доведено його суб`єктивну сторону, яка полягає у протиправних, винних (умисних або з необережності) діях чи бездіяльності позивача.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, без доведення складу даного правопорушення, а також із порушенням принципів законності та презумпції невинуватості, передбачених п. 3 ч.1 ст.8 МК України.

В порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем в ході розгляду даної справи не представлено достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, доводи позивача не спростовано, а відтак прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд вважає необґрунтованим.

Наведені обставини відповідно до ст.531 МК України є підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 69, 257, 264, 485, 489, 498 МК України, ст. ст. 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-245, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Черкаської митниці про скасування постанови про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0019/90200/22 від 02.03.2022, винесену в.о. начальника Черкаської митниці Державної митної служби України Єрмоленко А.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, у розмірі 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 19905,78 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Л. Гудзенко