Справа № 640/7314/20
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №640/7314/20 Суддя (судді) першої інстанції: Мамедова Ю.Т.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Центр спортивної медицини міста Києва» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Комунального некомерційного підприємства «Центр спортивної медицини міста Києва» про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр спортивної медицини міста Києва», в якому просило суд застосувати заходи реагування у вигляді часткового зупинення експлуатації будівлі КНЦ «Центр спортивної медицини міста Києва», розташованого за адресою: вул. Тарасівська, 6 у Голосіївському районі м. Києва до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення та накладення печаток на вхідні двері підвалу та поверхові електрощити першого та підвального поверху будівлі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2021 адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2021 та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Відповідач вказує, що приміщення в якому він знаходиться є будівлею, побудованою в кінці XIX - початку XX століття, тому, об`єктивно, не може відповідати вимогам, які висуваються до сучасних будівель. При цьому у відповідача, який є комунальною некомерційною установою, не тільки відсутні кошти для забезпечення можливості виконання робіт з заміни дверей, вікон та стін, але й право на це, оскільки, згідно з рішенням Київського міськвиконкому від 18.11.1986 №117 будівлі відповідача є пам`яткою архітектури місцевого значення.

Щодо посилань на відсутність наказів, реєстрації наказів, отворів для вентиляції пожежного крану, зазначення порядкового номеру пожежного крану та телефону, розміщення інформації (п. 1,3,11,12,24), відповідач зауважує, що ні судом першої інстанції, ні позивачем не зазначено, яким чином вказані порушення можуть прямо чи опосередковано спричинити виникнення пожежі чи загибель людей. Так, на думку відповідача, не реєстрація декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки не впливає на стан забезпечення пожежної безпеки та не створює загрозу для життя або здоров`я людей.

Відповідач інформує, що навчання співробітників та керівного складу з питань цивільного захисту та техногенної обстановки у 2021 році проводились, у відповідності з наказом №11/1 від 29.01.202, але не були прийняти до уваги.

Щодо посилань на те, що відповідачем допускається влаштування та експлуатація тимчасових електромереж (подовжувачів) (п.6), захаращення шляхів евакуації меблями, обладнанням, різними матеріалами, замикання на замки, що важко відчиняються зсередини без ключа, двері на шляхах евакуації (двері сходових клітин) та двері зовнішніх евакуаційних виходів, відповідач зазначає, що наказом №23/16 від 21.02.2021 визначено неприпустимість таких дій. Ймовірна можлива наявність таких порушень під час перевірки пояснюється великою кількістю пацієнтів, та об`єктивною неможливістю своєчасно контролювати можливе використання подовжувачів та переміщення меблів пацієнтами стаціонару з боку адміністрації.

Відповідач наголошує, що захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень об`єкту перевірки є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

06.06.2022 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Позивач вказує, що під час проведення перевірки стану пожежної та техногенної безпеки складено Акт перевірки від 21.01.2020 №19, в якому зафіксовано 25 порушень та встановлено, що об`єкт перевірки функціонує з порушеннями правил пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей. Та з моменту проведення позапланового заходу від відповідача не надходило жодних звернень про усунення порушень, зазначених в Акті №19 та про проведення позапланового заходу.

Позивач вважає, що відсутність належного фінансування, на яке посилається апелянт, також не є поважною підставою для нівелювання результату перевірки та нехтування вимогами контролюючого органу у сфері пожежної безпеки, оскільки одним із основних принципів здійснення державного нагляду (контролю) є пріоритетність безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності та/або перед будь якими іншими обставинами.

Позивач зазначає, що наявність порушень, зафіксованих Актом №19 від 21.01.2020 не дозволить оперативно зреагувати на пожежу, ускладнить гасіння пожежі на початковій стадії до приїзду пожежно-рятувальних підрозділів, унеможливить швидку локалізацію та успішну ліквідацію надзвичайної ситуації з мінімальними наслідками. Пожежний захист має забезпечуватись під час виникнення пожежі у будь-якому місці будівлі, споруди або території підприємства. У разі виникнення пожежі на людей можуть діяти небезпечні фактори: відкритий вогонь та іскри: підвищена температура повітря, предметів, обладнання, токсичні продукти, дим; зменшена концентрація кисню, обвалення та пошкодження будівель, споруд, установок; вибух.

Позивач звертає увагу, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення суб`єктом господарювання виявлених порушень.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 08.01.2020 по 21.01.2020 ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій у м. Києві провело позаплановий захід державного нагляду щодо дотримання КНЦ «Центр спортивної медицини міста Києва» (м. Київ, вул. Тарасівська, 6) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої 21.01.2020 складено акт перевірки №19, в якому зафіксовано, що відповідачем допущено наступні порушення вимог законодавства:

1. Допускається використання приміщень без зареєстрованої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства у сфері пожежної безпеки;

2. Дерев`яні елементи горищних покриттів, (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;

3. На об`єкті відсутній документ (наказ, інструкція тощо) яким встановлений протипожежний режим, який включає: порядок утримання шляхів евакуації; визначення спеціальних місць для куріння; порядок використання побутових нагрівальних приладів; порядок огляду й зачинення приміщень після закінчення роботи; застосування засобів пожежогасіння; послідовність евакуації людей та матеріальних цінностей з урахуванням дотримання техніки безпеки;

4. Сходові клітки, не забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення вмикаються з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей;

5. З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

6. Допускається влаштування та експлуатація тимчасових електромереж (подовжувачів);

7. Не надано акти проведення прихованих робіт у разі прихованого прокладання проводів (кабелів);

8. Не проведено перевірку захисту будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірка не виконано відповідно до вимог.

9. Приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

10. Кожен пожежний кран-комплект пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом, а також важелем для полегшення відкривання вентиля не укомплектовано;

11. Пожежні кран-комплекти, які розміщені у вбудованих або навісних шафках, не мають отвори для провітрювання і не пристосовані для опломбування та візуального огляду їх без розкривання;

12. На дверцятах пожежних шафок із зовнішнього боку відсутні вказані після літерного індексу "ПК" порядковий номер крана та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів;

13. Допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах (електрощитова, складські, підсобні приміщення);

14. Не проводиться технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів не рідше одного разу на рік;

15. Двері сходових кліток не обладнані пристроями для само-зачинення та ущільненням в притворах, в порушення п. 7.2.11. ДБН В.1.1-7:2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва";

16. Двері складських, електрощитових, не виконані протипожежними з класом вогнестійкості 30 хвилин;

17. З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів виконано не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

18. Евакуаційні виходи не забезпечені світловими покажчиками «Вихід». Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей;

19. Допускається:

- захаращувати шляхи евакуації меблями, обладнанням, різними матеріалами;

- замикати на замки, що важко відчиняються зсередини без ключа, двері на шляхах евакуації (двері сходових клітин) та двері зовнішніх евакуаційних виходів;

20. В об`ємі сходової клітини влаштовано приміщення (кіоск);

21. На вікнах приміщень (1-й поверх лабораторія) будівлі, де перебувають люди, встановлено глухі грати, які не розкриваються, не розсуваються або незнімаються. Під час перебування в цих приміщеннях людей ґрати повинні бути відчинені (зняті);

22. На сходових клітках встановлені прилади опалення, на висоті менше 2,2 м. від поверхні проступів та сходових площадок;

23. Адміністрація закладу охорони здоров`я щодня після закінчення виписки хворих не повідомляє найближчий підрозділ Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту про кількість хворих, котрі перебувають у будинку закладу охорони здоров`я;

24. Інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення в разі виникнення аварії не розміщено;

25. Не проведено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки.

У зв`язку з існуванням небезпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про застосування до відповідача заходів реагування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, прийшов до висновку, що матеріалами перевірки, проведеної позивачем, підтверджується факт допущення відповідачем чисельних порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, більшість з яких навіть самі по собі створюють очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а сукупність цих порушень вказує на максимальний ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає застосування відповідних заходів реагування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

Так, згідно зі ст. 1, ч. 5 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 6, ч. 7 ст. 7 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 6 Закону №877-V встановлено, що підставами для здійснення позапланових заходів є перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю).

Підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов`язкової звітності, поданих суб`єктом господарювання; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до статті 1 КЦЗ України він регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Статтею 64 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно зі ст. 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

У силу п. 12 ч. 1 ст. 67 КЦЗ України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 70 КЦЗ України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Частиною 2 ст. 70 КЦЗ України встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

З аналізу викладених положень убачається, що орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

У той же час, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 затверджено Правила пожежної безпеки в Україні, які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

ППБ України встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.

Згідно пунктів 1, 2, 3 розділу ІІ ППБ України, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.

Керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.

Обов`язки щодо забезпечення пожежної безпеки, утримання та експлуатації засобів протипожежного захисту передбачаються у посадових інструкціях, обов`язках, положеннях про підрозділ.

На кожному об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) повинен бути встановлений протипожежний режим.

Колегія суддів звертає увагу, що законодавство не містить визначення поняття «порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей», а відтак, воно є оціночним.

У контексті спірних правовідносин загрозу життю та здоров`ю людей створюють такі порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, які можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають небезпечні чинники (п. 32 ч. 1 ст. 2 КЦЗ України).

Саме такі порушення вимагають вжиття заходів реагування адміністративним судом у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, застосування заходів реагування у вигляді у вигляді часткового зупинення експлуатації будівлі Комунального некомерційного підприємства «Центр спортивної медицини міста Києва», розташованої за адресою: вул. Тарасівська, 6 у Голосіївському районі м. Києва до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення та накладення печаток на вхідні двері підвалу та поверхові електрощити першого і підвального поверху будівлі є заходом, направленим на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів зауважує, що позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо відповідача не проводився.

Колегія суддів зауважує, що суди позбавлені права у даній категорії справі підтверджувати відсутність порушень оминаючи процедуру повторної перевірки суб`єкта господарювання.

Аналогічні правові висновки робить Верховний Суд у постанові від 23.06.2021 у справі №640/16673/19: «… Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

75. Отже, відповідач у разі усунення недоліків у повному обсязі, виявлених управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливості звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення із повідомленням відновлення господарської діяльності…».

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги тезу апеляційної скарги, що вказані порушення не створюють загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки, відповідно до компетентної оцінки позивача вказані порушення можуть призвести, зокрема до розповсюдження продуктів горіння (чадного газу) шляхами евакуації, що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей під час евакуації та розповсюджено вогню по горючому облицюванню стін, що унеможливить безпечну та своєчасну евакуацію людей з будівлі під час пожежі, що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 4 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Разом з тим, як вбачається з характеру порушень, встановлених Актом №19, вони є суттєвими, адже можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для людей та навколишнього природного середовища.

У даному випадку, у спірних правовідносинах суд не наділений повноваженнями органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які в свою чергу є дискреційними.

В силу приписів ст. 6 Закону №877-V, перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю) здійснюється на підставі письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням, що в свою чергу є підставою для здійснення позапланової перевірки.

Однак, матеріали справи не містять висновку позивача про усунення відповідачем зафіксованих в акті перевірки порушень.

Існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Вказані висновки кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.06.2018 по справі №823/589/16.

Також, згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28.02.2019 по справі №810/2400/18, захід реагування не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Беручи до уваги вищенаведене у сукупності, колегія суддів приходить висновку, що відповідач не надав належних доказів щодо підтвердження усунення виявлених порушень, а саме: не подано позитивного висновку позивача щодо виявлених порушень.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, та зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції..

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Центр спортивної медицини міста Києва» залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан