Справа № 460/17731/22
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у прийнятті подання податкового органу
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є.,
розглянувши матеріали подання
Головне управління ДПС у Рівненській області
до Товариство з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ ЕТИЛ"
про підтвердження обгрунтованості повного адміністративного арешту майна,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача ( у формі позовної заяви) Головного управління ДПС в Рівненській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне ЕТИЛ"» (надалі - відповідач) про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків, в якій податковий орган просить суд прийняти рішення, яким підтвердити обґрунтованість повного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ ЕТИЛ», застосованого рішенням керівника контролюючого органу.
Підставою адміністративного арешту майна платника податків стала неправомірна, на розсуд контролюючого органу, відмова платника податків у підписанні направлень на перевірку та допуску уповноважених осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.
Перевіривши матеріали поданої податковим органом заяви, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з приписами частини четвертої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутись до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
В свою чергу, суд звертає увагу, що право звернення до суду суб`єктом владних повноважень - податковим органом визначено статтею 94 Податкового кодексу України, а саме: на суд покладено обов`язок перевірити обґрунтованість рішення контролюючого органу про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Відтак, для здійснення судового контролю за рішенням податкового органу, яке зачіпає права та інтереси платника податків, податковий орган зобов`язаний звернутись до суду.
Пунктом пункт 94.1 статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що зверненню податкового органу до суду передує процедура застосування адміністративного арешту, відповідно до якої контролюючим органом може бути накладено арешт на майно платника податків, який полягає в обмеженні або забороні платнику податків у реалізації прав розпорядження або користування його майном. Адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
В той же час, приписами статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів на підставі заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Суд вважає за необхідне звернути увагу, на приписи частини 4 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України якою визначено, що суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо:
1) заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті;
2) із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.
Частиною 5 цієї статті передбачено, що відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.
Таким чином, виходячи з аналізу викладених вище норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України податковий орган може звернутись виключно у разі безспірності таких вимог, оскільки в протилежному випадку суд зобов`язаний відмовити у відкритті провадження відповідно до частини четвертої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з наявністю спору про право.
Відмова у відкритті провадження відповідно до частини 5 цієї статті дає право податковому органу звернутись в порядку загального провадження, але таке звернення можливе і без попереднього звернення до суду в порядку, визначеному статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, адже спір про право може виникнути і на етапі застосування адміністративного арешту податковим органом, а тому, звернення до суду з заявою відповідно до статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України в такому випадку може бути недоцільним. В будь-якому випадку спір про право повинен бути не уявним, а реальним, та суду необхідно надати докази про звернення за вирішенням спору в адміністративному чи судовому порядку.
Таким чином, виходячи з викладених вище приписів чинного законодавства, суд приходить до висновку, що законодавцем чітко встановлено, що суд повинен перевірити обґрунтованість застосування адміністративного арешту майна, водночас, у разі наявності спору про право, такий розгляд здійснюється в загальному позовному провадженні.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 червня 2020 року у справі № 280/2993/19.
У постанові від 19 грудня 2018 року по справі № 816/284/17 Верховним Судом було висловлено правову позицію, за якою заперечення платником податків щодо законності проведення перевірки, що, в свою чергу, стало підставою для недопуску посадових осіб контролюючого органу до її проведення, свідчить про наявність спору про право.
З аналізу поданих до суду матеріалів судом встановлено, що з метою проведення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ ЕТИЛ», на підставі Наказу від 02 червня 2022 року № 716-п «Про проведення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ ЕТИЛ», уповноваженими посадовими особами Головного управління ДПС в Рівненській області 02.06.22 здійснено виїзд на адресу відповідача.
Надалі, директором ТОВ «РІВНЕ ЕТИЛ» було відмовлено посадовим особам ГУ ДПС в Рівненській області в допуску до проведення перевірки, про що складено акт про відмову в допуску до проведення перевірки від 02 червня 2022 року.
Також з матеріалів заяви та акту вбачається, що відмова в допуску до перевірки обмовлена відсутністю фактичної діяльності підприємства в зв`язку з збройною агресією РФ та запровадженням військового стану а також безпідставністю призначеної перевірки, так як в жовтні 2021 року ГУ ДПС в рівненській області вже була проведена планова перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ ЕТИЛ »

Виходячи з встановлених вище обставин, суд констатує наявність спору про право в розумінні частини 4 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, що, з урахуванням приписів процесуального кодексу та висновків Верховного Суду, виключає можливість провадження за заявою контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ ЕТИЛ.
Суд зазначає, що існування у спірних правовідносинах спору про право виключає можливість розгляду заяви контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків у порядку, встановленому статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки суд не вправі надавати оцінку ні законності дій контролюючого органу щодо призначення та проведення перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ ЕТИЛ», ні законності наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства, оскільки це не входить до предмету доказування у даній справі.
З урахуванням викладеного, керуючись статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відмовити у відкритті провадження за заявою ГУ ДПС України в Рівненській області до товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ ЕТИЛ» про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків.
Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Відповідно до частини шостої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про відмову в прийнятті заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 24 годин з моменту її постановлення.
Суддя Д.Є. Махаринець