Справа № 400/414/22
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 р. № 400/414/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі-відповідач) про:

- визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області у зарахуванні до страхового стажу у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (з розрахунку рік за півтора) ОСОБА_1 періоду роботи в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії " ОСОБА_2 в зоні відчуження з 17 червня 2013 року но 20 грудня 2013 року, з 21 січня 2014 року по 31 травня 2019 року на посаді машиниста екскаватора, як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про зальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведенні перерахунку пенсії;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (з розрахунку рік за півтора) до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії " ОСОБА_2 " в зоні відчуження з 17 червня 2013 року по 20 грудня 2013 року, з 21 січня 2014 року по 31 травня 2019 року на посаді машиниста екскаватора, як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", провести перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням пільгового страхового стажу, та виплачувати її в обрахованому розмірі з урахуванням зазначеного періоду роботи, починаючи з 01 січня 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу у пільговому обчисленні періоду роботи в Компанії " ОСОБА_3 "/Компанії " ОСОБА_2 в зоні відчуження з 17 червня 2013 року но 20 грудня 2013 року, з 21 січня 2014 року по 31 травня 2019 року, у зв`язку з відсутністю записів про роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та про проведення атестації робочого місяця. Таку відмову позивач вважає необґрунтованою та протиправною, оскільки пільговий стаж його роботи у вказані періоди підтверджується записами трудової книжки, будь - які додаткові документи на підтвердження пільгового стажу приймаються до уваги лише за відсутності записів у трудовій книжці. З цих підстав, просить визнати неправомірною відмову відповідача щодо зарахування до страхового стажу у пільговому обчисленні періоду роботи за Списком №1 та зобов`язати зарахувати у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (з розрахунку рік за півтора) до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Компанії " ОСОБА_3 "/Компанії " ОСОБА_2 " в зоні відчуження з 17 червня 2013 року по 20 грудня 2013 року, з 21 січня 2014 року по 31 травня 2019 року.

Ухвалою від 17.01.2022 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/414/22 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ст. 262 КАС України.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що оскаржувана відмова є правомірною, оскільки при зверненні позивача до відповідача із заявою про перехунок пенсії встановлено, що періоди роботи в Компанії " ОСОБА_3 "/Компанії " ОСОБА_2 в зоні відчуження з 17 червня 2013 року но 20 грудня 2013 року, з 21 січня 2014 року по 31 травня 2019 року неможливо зарахувати як роботу з особливо важкими умовами праці за Списком №1, у зв`язку з відсутністю записів про роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та про проведення атестації робочого місяця.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій викладено мотиви повністю ідентичні мотивам позовної заяви.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 05.10.2010 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до статті 55 Закону України від 28.02.1991 року № 796 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" та обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058.

Відповідно до записів трудової книжки, у період з 17 червня 2013 року по 20 грудня 2013 року та з 21 січня 2014 року по 31 травня 2019 року ОСОБА_1 працював у компанії " ОСОБА_3 " та компанії " ОСОБА_2 " у зоні відчуження.

20.12.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з заявою про зарахуваня до пільгового стажу періоди роботи у компанії " ОСОБА_3 " та компанії "Буйг Траво Пюблік" та перерахунку пенсії.

До заяви позивачем додано: паспорт; довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; пенсійне посвідчення; трудову книжку серії НОМЕР_1 ; трудовий договір № 1780 від 17.06.2013 р. та додаткову угоду до нього № 1 від 21.11.2013 р.; трудовий договір № 2039 від 21.01.2014 р. та додаткові угоди до нього №1 від 27.06.2014 р., № 1 від 22.12.2014 р., № 1від 22.12.2015 р., № 2 від 28.07.2016 р., № 3 від 30.09.2016 р., № 1 від 22.12.2016 р., № 2 від 14.04.2017 р. №3 від 27.06.2017 р., №4 від 18.08.2017 р., № 5 від 14.09.2017 р., № 6 від 24.10.2017 р., № 1 від 22.12.2017 р., № 2 від 19.03.2018 р., № 3 від 11.05.2018 р., № 4 від 12.06.2018 р., № 5 від 20.08.2018 р.; № 6 від 23.10.2018 р., № 1 від 31.12.2018 р., № 2 від 12.03.2019 р., № 3 від 18.04.2019 р. між Компанією ОСОБА_3 та Компанія Буйг Траво Пюблік та ОСОБА_1 ; Архівну довідку Архівного відділу виконкому Славутицької міської ради № 05 04/800 від 03.12.2021 р. по особовій картці працівника (ТФ № 2 П-2) архівного фонду Компанії Вінсі Конструксьон 1 ран Проже та Компанія ОСОБА_2 довідку Архівного відділу виконкому Славутицької міської ради № 05 04/802 від 03.12.2021 р. по табелям працівників, задіяних на роботах із шкідливими умовами праці архівного фонду Компанії ОСОБА_4 та Компанія ОСОБА_2 на ОСОБА_1 за період з червня 2013 року по травень 2019 року з зазначенням доплати за роботу у зоні відчуження, особливо шкідливі умови праці; Архівну довідку Архівного відділу виконкому Славутицької міської ради № 05 04/803 від 03.12.2021 р. по розрахунково - платіжних відомостях і заробітної плати працівників архівного фонду Компанії ОСОБА_3 та Компанія ОСОБА_2 на ОСОБА_1 за період з червня 2013 року по травень 2019 року з зазначенням доплати за роботу у зоні відчуження, особливо шкідливі умови праці; копію Свідоцтва про акредитацію виконавця (юридичної особи - неризидента) проекту (програми) міжнародної технічної допомоги Компанії Вінсі Конструксьон Гран Проже га Компанія ОСОБА_2 ; копію Договору підряду Контракт № SIP08-1 -001 між ДСП «Чорнобильська АЕС» та Компанією ОСОБА_3 та Компанія ОСОБА_2 ; копію наказу Компанії Вінсі Конструксьон Гран Проже та Компанія Буйг Траво Пюблік № 088 від 21.11.2013 р. «Про атестацію робочих місць за умовами праці»; копію свідоцтва про атестацію санітарно промислової лабораторії ТОВ «ПВЦ «Новатор».

Листом від 29.12.2021 року відповідач повідомив позивачу про те, що в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 відсутні записи про роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та про проведення атестації робочого місяця, а тому для зарахування заявнику періоду роботи в "Вінсі Констрюксьон Гран Проже" та компанії "Буйг Траво Пюблік" з 17.06.2013 року по 20.12.2013 року та з 21.01.2014 року по 31.05.2019 року, як роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1, необхідно надати документи, які передбачені розділом II пункту 2.1 підпункту 5 Порядку №22-1 та пунктом 20 Порядку № 637.

Не погодившись з відмовою Головного управління ПФУ в Миколаївській області щодо зарахування до страхового стажу у пільговому обчисленні періоду роботи за Списком №1, позивач оскаржив відмову суб`єкта владних повноважень в судовому порядку, звернувшись до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано Законом № 1058-IV, Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон № 1788-ХІІ), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (надалі - Порядок № 637), Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зареєстровано в Міністерстві юстиції 1 грудня 2005 р. за № 1451/11731 (надалі - Порядок № 383), постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, якою затверджено Список № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах.

Предметом спору у даній справі є оцінка наявності у позивача необхідного стажу роботи у шкідливих умовах праці для перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах; правомірності рішень відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Так, відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Закон № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон № 1058-IV доповнено розділом XIVI «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій».

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ, який набрав чинності з 1 січня 1992 року, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (надалі по тексту Порядок № 383) встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок № 637).

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (надалі - Порядок № 442), та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Суд також зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Сукупність правових норм, про які йшлося вище, дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у зарахуванні вказанго періоду. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14, Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.

Відповідно до записів трудової книжки, у період з 17 червня 2013 року по 20 грудня 2013 року та з 21 січня 2014 року по 31 травня 2019 року ОСОБА_1 працював на посаді машиніста екскаватора у компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже" та компанії "Буйг Траво Пюблік" у зоні відчуження Чорнобильської АЕС.

З матеріалів вбачається, що наведені записи в трудовій книжці про роботу позивача за вказаний період свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день. Записи про спірний період роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

У відповідності до п. 4 розділу XXII Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами прані, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461 працівники, зайняті па роботах у зоні відчуження, сумарна щільність забруднення території якої радіонуклідами становить 100кБк/м2 і більше, були віднесені до категорії осіб, які мають право на пенсіюна пільгових умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно доЗакону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб: до 1 січня 1988 року - у потрійному, азі січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в насту пні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановами Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 року № 250, від 30.06.1998 року № 982, від 07.02.2000 року № 223, від 29.01.2003 року № 137, від 27.04.2006 року № 571, від 10.09.2008 року № 831 (з наступними змінами) було встановлено, зокрема, що особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи та вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дат право на пенсію на віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36).

Крім того, суд зауважує, що надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно в разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року у справі № 235/1112/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу періоди роботи позивача з 17 червня 2013 року но 20 грудня 2013 року, з 21 січня 2014 року по 31 травня 2019 року.

Щодо доводів відповідача про те, що позивач із заявою про перерахунок пенсії встановленого зразка не звертався, суд зазначає наступне.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою від 20.12.2021 року довільної форми про перерахунок пенсії. Наведена заява не відповідає формі, встановленій в Додатку №3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року N 22-1.

Водночас, зміст наданої заяви надає можливість визначити підстави та мету її подання, в наданій заяві позивач просив відповідача здійснити перерахунок пенсії. Не зважаючи на те, що заява від 20.12.2021 року надана у вільній формі, зазначена заява містить чіткі вимоги, спрямовані до органу пенсійного фонду - здійснити перерахунок пенсії, жодних посилань на звернення в порядку Закону України "Про звернення громадян" заява не містить.

Відповідач мав розглянути зазначену заяву в порядку, передбаченому положеннями Порядку №22-1. Разом з тим, заява позивача була розглянута управлінням в порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян", рішення щодо перерахунку пенсії або відмови в такому перерахунку у встановленому Законом порядку не приймалося відповідачем.

Таким чином, при розгляді заяви позивача про перерахунок пенсії відповідач діяв без дотримання принципів, визначених статтею 2 КАС України, та положень статті 46 Конституції України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області у зарахуванні до страхового стажу у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (з розрахунку рік за півтора) ОСОБА_1 періоду роботи в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії " ОСОБА_2 в зоні відчуження з 17 червня 2013 року но 20 грудня 2013 року, з 21 січня 2014 року по 31 травня 2019 року на посаді машиниста екскаватора, як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про зальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведенні перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (з розрахунку рік за півтора) до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії " ОСОБА_2 " в зоні відчуження з 17 червня 2013 року по 20 грудня 2013 року, з 21 січня 2014 року по 31 травня 2019 року на посаді машиниста екскаватора, як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", провести перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням пільгового страхового стажу, та виплачувати її в обрахованому розмірі з урахуванням зазначеного періоду роботи, починаючи з 01 січня 2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 09.06.2022 року.

Суддя Г.В. Лебедєва