Справа № 520/1637/22
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 червня 2022 року № 520/1637/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83,м. Одеса, Одеська область,65012, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому після усунення недоліків просить суд:

- визнати протиправним, скасувати рішення Відповідача 2 від 30.11.2021 року №04 та зобов`язати Відповідача 1 зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 в ЗАО „МОСПРОМСТРОЙ РФ наступні періоди: - з 01.01.2004 року по 31.12.2007 року; - з 06.02.2008 року по 31.12.2009 року; з 01.01.2012 року по 15.01.2012 року; - з 18.01.2012 року по 16.09.2012 року; - з 07.10.2013 року по 13.09.2014 року; - з 15.10.2014 року по 12.09.2015 року; - з 03.11.2015 року по 15.07.2016 року; - з 21.07.2016 року по 27.10.2016 року, зобов`язавши здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу по 30.06.2000 згідно довідок від 28.10.2020 б/н ЗАО „МОСПРОМСТРОЙ РФ на підставі ч. 1 ст. 40 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з моменту первісного звернення до Відповідача з заявою про перерахунок пенсії, а саме з 16.04.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером за віком з 22.08.2020. 16.04.2021 року позивач вперше звернувся до Виповідача 1 з заявою, у якій просив здійснити перерахунок розміру пенсії згідно з ч. 1 ст. 40 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, шо для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липні 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Проте відповідачем, не зважаючи на подання позивачем довідок ЗАО „МОСПРОМСТРОЙ РФ, рішенням від 19.04.2021 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії. 24.11.2021 позивач вдруге звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії за документами, поданими разом з заявою від 16.04.2021. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців по 30.06.2000 згідно довідок від 28.10.2020 з посиланням на те, що вказані довідки не підтверджені первинними документами. Позивач не погоджується з вказаним рішенням, вважаючи, що Відповідачами, з незрозумілих підстав, згідно наданого пакету документів, одночасно визнаються одні періоди роботи і в той же час, без належного обґрунтування, - не визнаються інші, хоча документи при цьому одні і ті ж самі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Копію ухвали направлено відповідачам через кабінет системи Електронний Суд та згідно довідки про доставку документу в кабінет Електронного суду, сформованої в автоматичному режимі, доставлено до кабінету відповідачів 24.02.2022.

Відповідачі правом подання відзиву не скористалися, відзиви до суду не направили, клопотань про продовження строку на подання відзиву на адміністративний позов до суду не надали. З огляду на зазначене, суд здійснює розгляд за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком з 22.08.2020.

Згідно даних трудової книжки від 13.07.1978 року, вкладки до трудової книжки НОМЕР_2 (видана ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ» РФ), даних архівної довідки №10/03-Т-267 від 15.08.2012 року (видана «ЗАО „МОСПРОМСТРОЙ», РФ), даних довідки №б/н від 28.10.2020 року за періоди роботи з 2003 року по 2008 рік, даних довідки №б/н від 28.10.2020 року за періоди роботи з 2009 року по 2014 рік (видана ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ»), даних довідки №б/н від 28.10.2020 року за періоди роботи з 2015 року по 2016 рік (видана „ЗАО „МОСПРОМСТРОЙ") ОСОБА_1 працював на підприємстві ЗАО „МОСПРОМСТРОЙ" (після перейменування АО „МОСПРОМСТРОЙ) у період часу з 05.09.1995 року (наказ №172-к від 04.09.1995 року) по 27.10.2016 року (наказ №68-К від 27.10.2016 року.

Досягнувши пенсійного віку, позивач звернувся до відділу обслуговування громадян №7 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії, за результатом розгляду якої 22.08.2020 позивачу призначено пенсію за віком.

16.04.2021 року позивач вперше звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою, у якій просив здійснити перерахунок розміру пенсії згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Звертаючись до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивач надав пакет документів, серед яких:

- архівна довідка №10/03-1-267 від 15.08.2012 року (видана ЗАО «Моспромстрой»);

- трудова книжки від 13.07.1978 року;

- вкладка до трудової книжки НОМЕР_2 ;

- довідка №б/н від 28.10.2020 року за періоди роботи з 2003 року по 2008 рік;

- довідка №б/н від 28.10.2020 року за періоди роботи з 2009 року по 2014 рік

(видана ЗАО „МОСПРОМСТРОЙ);

- довідка №б/н від 28.10.2020 року за періоди роботи з 2015 року по 2016 рік

(видана ЗАО „МОСПРОМСТРОЙ)

Рішенням ГУ ПФУ в Вінницькій області від 19.04.2021 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з підстав відсутності первинних документів.

24.11.2021 позивач вдруге звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії за документами, поданими разом з заявою від 16.04.2021.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №04 від 30.11.2021 відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців по 30.06.2000 згідно довідок від 28.10.2020 з посиланням на те, що вказані довідки не підтверджені первинними документами.

Позивач не погодився з вказаним рішенням, з огляду на що звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статі 24 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії визначений ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

З аналізу вказаної статті вбачається, що врахування заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року передбачає дотримання умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем первинні документи разом з заявою про перерахунок пенсії не надавались, довідки про заробітну плату не є первинними документами в розумінні Закону.

Щодо посилання позивача на положення Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 1 вказаної Угоди, яка підписана та набрала чинності 14.01.1993 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою. Розмір пенсії за Угодою обчислюють із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Наведені положення Угоди, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, стосуються встановлення права на пенсію,тобто призначення пенсії, а не її перерахунку та передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише при призначенні пенсії. Крім того, Угода стосується стажу, набутого на території будь-якої з цих держав за час до набрання чинності цією Угодою, а саме до 14.01.1993.

Вказаний підхід до тлумачення приписів ст. 6 Угоди відповідає також правовій позиції, висловленій у Рішенні від 26.03.2008 № 01-1/2-07 Економічного Суду СНД про тлумачення застосування ст. 7 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Отже, доводи позову щодо застосування приписів вказаної Угоди до спірних правовідносин не є обґрунтованими та не встановлюють права позивача після 14.01.1993 на врахування заробітної плати, яку він отримував у РФ, для розрахунку пенсії в Україні.

Водночас відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 10 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, є: громадяни України, які працюють за межами України, на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням. Частиною другою вказаної статті визначено, що особи, зазначені в частині першій цієї статті, беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, але не менше одного року.

Таким чином, громадяни України, які працюють за межами України, мають право брати добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування шляхом укладення відповідного договору та сплати ними єдиного внеску.

Виходячи з наведеного, перерахунок пенсії громадянам України, які працюють за межами України, відповідно до положень частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV, можливий у разі їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 12.06.2018 (справа № 686/4998/15-а), від 31.10.2018 справа № 459/955/15-а).

Інші доводи позову не впливають на висновки суду.

Суд зазначає, що зміна в подальшому розміру призначеної пенсії можлива за результатами її перерахунку за наявності підстав, визначених законом.

В рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, залишеному без змін постановою Великою Палатою Верховного Суду від 16.10.2019, викладена така правова позиція: «процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення».

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведене, суд зазначає, що до порядку перерахунку пенсії не може бути застосовано норми, які регулюють порядок призначення пенсій. Отже, доводи заявленого позову не є обґрунтованими.

Отже, в ході розгляду справи не встановлено порушень прав позивача, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення, з урахуванням початку з 24.02.2022 збройної агресії російської федерації проти України та перебування м.Харкова в зоні бойових дій, складено 09.06.2022.

Суддя Білова О.В.