Справа № 440/15377/21
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/15377/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Маслак О.Ю.

представника відповідача Гриценко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" до Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство Агрофірма "Славутич" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Полтавській області від 25.06.2021 № 4091/1807 та №4092/1807.

В обґрунтування прозову зазначено, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 4091/1807 від 25.06.2021 та № 4092/1807 від 25.06.2021 є протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, визначено дату проведення підготовчого судового засідання.

23 грудня 2022 року до суду надійшов відзив на позов, в якому вказано, що на підставі п.п.75.1.1 п. 75.1 та у порядку ст.76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2021 року по ПП Агрофірма "Славутич", в ході якої встановлено заниження суми податкових зобов`язань, визначених у податкові декларації з ПДВ. У зв`язку з чим оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення є таким, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню. З огляду на наведене, представник податкового органу просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Правом на подання заперечень відповідач не скористався.

Протокольною ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року закрито підготовче засідання у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи провести без його участі .

Представник відповідача - Головного управління ДПС у Полтавській області, в судове засідання з`явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував з мотивів, викладених у відзиві на позов.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - Приватне підприємство Агрофірма "Славутич" () являє собою юридичну особу приватного права - підприємство, основним напрямком діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур - 01.11.

Працівниками Головного управління ДПС у Полтавській області була проведена камеральна перевірка ПП Агрофірма "Славутич" даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, а саме: податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2021 року від 19.04.2021 № .

За наслідками камеральної перевірки було складено акт №3320/16-31-18-07-09/25163269 від 20.05.2021 р. (далі - Акт перевірки) яким встановлено заниження суми податкових зобов`язань, визначених у податковій декларації з ПДВ до сплати в бюджет за березень 2021 року на загальну суму 19929,47 грн., чим порушено п.201.10 ст.201, ст.187 ПК України.

Не погоджуючись з висновком перевірки, позивач листом № 171 від 07.06.2021 року надав свої заперечення до Акту перевірки, в якому зазначив, що з боку підприємства відсутні жодні порушення податкового законодавства.

ГУ ДПС у Полтавській області в повідомленні № 22877/6/16-31-18-03-27 від 22.06.2021 року зазначено, що письмові зауваження до Акту перевірки ПП Агрофірми "Славутич" було розглянуто комісією з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок платників податків та залишено без задоволення.

На підставі вище вказаного акту відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 25.06.2021 р. № 4091/1807 та від 25.06.2021 № 4092/1807 якими ПП Агрофірма "Славутич" збільшено на 24912,010 грн. суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 7008,00 грн.

Позивач, не погодившись із зазначеними податковими повідомленням-рішенням, скористався процедурою їх адміністративного оскарження до ДПС України.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 08.09.2021 року №920537/6/99-00-06-01-03-06 податкові повідомлення-рішення від 25.06.2021 № 4091/1807 та № 4092/1807 залишено без змін, а скаргу ПП Агрофірма "Славутич" без задоволення.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальності за порушення податкового законодавства урегульовані Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У силу положень підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Статтею 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків

Відповідно до п.187.1 ст.187 датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку

Пунктом 201.1 ст.201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.7 ст.201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податків, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає право покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітній період.

Згідно п.6 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Суд зазначає, що згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, платником ПП Агрофірма "Славутич", відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України складено та зареєстровано 1 податкову накладну на загальну суму ПДВ 26937,47грн., яку не включено до складу податкового зобов`язання декларації з ПДВ за березень 2021 року.

Також, суд зазначає, що при звірці даних Єдиного реєстру податкових накладних та показників податкової звітності з ПДВ виявлено заниження податкових зобов`язань ПП Агрофірма "Славутич" з ТОВ "Агро Тандем" за березень 2021 року в сумі 26937,47 грн., а саме: до складу податкових зобов`язань не включено податкову накладну від 15.03.2021 № 1 на суму ПДВ 26937,47 грн.

У відповідності до п.36.1 ст. 36 ПКУ податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Ст. 38 ПКУ зазначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 109.1. ст. 109 ПКУ податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (зокрема осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Згідно з абз. 2 цього самого пункту діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Своєю чергою, як визначено в п. 112.2. ст. 112 ПКУ, особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачено відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Суд аналізуючи вище вказані положення зазначає, що законодавець визначив обов`язок платника податку вжити достатніх заходів для того, щоб дотриматись правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність та визначив обов`язок податкового органу довести, що платник податку вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачено відповідальність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності

Тобто, щоб визнати особу винною, потрібно довести, що вона діяла водночас і нерозумно, і недобросовісно, і без належної обачності, при цьому маючи змогу поводитися належними чином.

На відміну від цього, умисна вина наявна в тому разі, коли особа не лише не вжила достатніх заходів для того, щоб зберігати належну розумність, добросовісність та обачність, але також і вчинила певні конкретні діяння, спрямовані на невиконання податкового обов`язку.

Саме це встановлено абз. 2 п. 109.1. ст. 109 ПКУ, згідно з яким умисність діяння полягає в удаваному, цілеспрямованому створенні умов, які не можуть мати іншої мети, крім як порушення податкового законодавства чи іншого законодавства, що контролюється податковими органами.

При цьому цілеспрямоване створення умов для невиконання податкових обов`язків за своїм характером має відрізнятися від власне невиконання податкового обов`язку. Іншими словами, не можна визнати вчинене податкове правопорушення умисним лише за наявності самого факту невиконання вимог законодавства. Невиконання податкового обов`язку - це наслідок, який має бути результатом (1) або невжиття платником податків належних заходів з метою виконання такого обов`язку (і тоді правопорушення буде просто винним), (2) або цілеспрямованих діянь, метою яких є створення умов для невиконання вимог закону (і тоді правопорушення буде умисним).

Чинне податкове законодавство наразі не містить випадків, коли платника податків можна притягнути до відповідальності за просто винне податкове правопорушення, яке не є умисним.

Це випливає з п. 109.3. ст. 109 ПКУ. Ця норма містить вичерпний перелік складів податкових правопорушень, для притягнення до відповідальності за які необхідно встановити вину платника податків. Це правопорушення, передбачені пунктами 123.2-123.3 та 123.5 статті 123 ПКУ, пунктами 124.2-124.5 статті 124 ПКУ, а також пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 ПКУ. І всі ці склади правопорушень передбачають умисел на їх вчинення.

Суд аналізуючи посилання позивача щодо відсутності в його діях вини з обставин зазначених судом вище вважає, що посилання позивача є необґрунтованими оскільки, як було встановлено в судовому засіданні позивач мав можливість дотриматися норм чинного законодавства, зокрема самостійно визначив та подав декларацію/уточнюючі розрахунки з ПДВ, в яких задекларував суми податкового зобов`язання. Вказані декларації/уточнюючі розрахунки складені і підписані відповідно до статті 48 Кодексу, та подані у спосіб та строки визначені діючим законодавством;

Обізнаність ПП Агрофірма "Славутич" щодо обов`язку сплати визначених зобов`язань, оскільки визначені у декларації зобов`язання з ПДВ подані у встановлені строки ПКУ.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач будучи обізнаним з вимогами ПКУ у в частині своєчасності та повноти сплати ПДВ у визначені законодавством терміни та іншими обставинами не вжив достатніх заходів для цього через те, що він діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності, а отже дані дії платника податків, суд вважає винними.

Щодо посилання позивача на те, що складена податкова накладна є помилковою, суд зазначає наступне.

Згідно з п.192.1 ст.192 ПУ України розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

- отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Відповідно до п.192.1.1. п.192.1 ст.192, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Згідно з п.192.3 ст.192 результат перерахунку податкових зобов`язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як було встановлено судом та не заперечувалось в судовому розгляді, розрахунок коригування до зазначених податкових накладних з причиною виправлення податкової накладної платником ПП Агрофірма "Славутич" на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних не направлявся.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки відповідача викладені в акті №3320/16-31-18-07-09/25163269 від 20.05.2021 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2021 року по ПП Агрофірма "Славутич" знайшли своє підтвердження під час судового засідання, а отже податкові повідомлення-рішення від 25.06.2021 №4091/1807 та № 4092/1807 винесені Головним управлінням ДПС у Полтавській області у відповідності до вимог чинного законодавства України, є законним та обґрунтованим.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" (с. Горби, Глобинський район, Полтавська область, 39024, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м.Полтава, 36014, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.06.2022 року.

Суддя С.С. Бойко