Справа № 280/951/22
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
13 червня 2022 року о/об 10 год. 15 хв.Справа № 280/951/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 22.10.2016 о 29.07.2019, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 29.07.2019; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 22.10.2016 по 29.07.2019, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 29.07.2019.

У позові зазначено, що позивач має статус учасника бойових дій. З 22.10.2016 по 29.07.2019 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_2 . Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 по стройовій частині від 29.07.2019 за №169 позивач звільнений з військової служби у запас, знятий з усіх видів забезпечення та виключений зі списків особового складу. Однак, зазначеним наказом не було враховано та виплачено позивачу грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки за період з 22.10.2016 по 29.07.2019 як учаснику бойових дій, що є порушенням п.14 абз.3 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_2 із заявою в якій просив нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 22.10.2016 по 29.07.2019, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 29.07.2019. Листом №143/53/2112 від 23.11.2021 відповідач повідомив позивачу, що грошова компенсація, як соціальна гарантія може бути виплачена у разі наявності відповідного права на відпустки. Однак, як вбачається зі змісту листа відповідача та на його переконання позивач не набув відповідного права на отримання грошової компенсації за не отриману додаткову відпустку. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його права, тому змушений звернутися з даним адміністративним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що солдат запасу ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 та був звільнений з військової служби у запас, під час дії особливого періоду, про що свідчить наказ командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 29.07.2019 за №169. Грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учасник бойових дій ОСОБА_1 не отримав не внаслідок бездіяльності ВЧ НОМЕР_2 , а в зв`язку з невиділенням коштів з державного бюджету України на рахунок ВЧ НОМЕР_2 .

Відповідач проти позовної заяви заперечував.

Ухвалою судді від 24.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У Витязі з Наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 29.07.2019 за №169 зазначено: «… Солдата ОСОБА_2 , лінійного наглядача взводу зв`язку 1 гірсько-штурмового батальйону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 29 липня 2019 року №138-рс з військової служби на підставі статті 26 частини 1 пункту "а" (у запас), частини 5 пункту 2 підпункту "б" (за станом здоров`я - на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби), Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII (зі змінами), вважати, що справи та посаду здав 29 липня 2019 року. З 29 липня 2019 року виключити зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до Комунарівського РВК м.Запоріжжя. Виплатити солдату ОСОБА_3 грошову допомогу при звільненні, відповідно до розділу 38 наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік (вислуга років календарна: 02 років 09 місяців 07 днів). Оголосити вислугу років станом на 29 липня 2019 року: календарна: 03 років 10 місяців 01 днів, пільгова: 02 років 08 місяців 12 днів, загальна: 06 років 06 місяців 13 днів). Виплатити надбавку за особливості проходження служби в розмірі 87,8% до посадового окладу, за військове звання та надбавки за вислугу років за відпрацьований період липня 2019 року. Виплатити щомісячну премію в розмірі 191,0% за відпрацьований період липня 2019 року. Щорічна основна відпустка за 2019 рік використана терміном 30 діб без урахуваня 2 святкових діб (з 29 квітня по 30 травня 2019 року). Грошова допомога для оздоровлення за 2019 рік виплачена. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік виплачена. Постійним житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечений, на квартирному обліку не перебуває. …» (а.с.13).

Згідно з Посвідченням серії НОМЕР_4 , виданому 30.11.2015, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.11).

У листі відповідача від 23.11.2021 за №143/53/212 на звернення позивача зазначено про не можливість виплати позивачу компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

У Довідці від 19.11.2021 за №2394 ВЧ НОМЕР_2 зазначено: «… ДОВІДКА видана ОСОБА_1 , що під час проходження військової служби у військовій частини НОМЕР_2 м.Мукачево з 22 жовтня 2016 року по 29 липня 2019 року додаткова відпустка, як учаснику бойових дій в кількості 14 діб за кожний календарний рік не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась. …» (а.с.18).

Позов підлягає задоволенню враховуючи вище викладене та через наступне.

Згідно з п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Відповідно до пп.1 п.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Таким чином, на позивача поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про відпустки» передбачено такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством. (…).

Як зазначено у ст.16-2 Закону України «Про відпустки», учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

У п.19 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.

При цьому, згідно з п.17 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.

Відповідно до п.18 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.

Як зазначено у п.8 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України. У разі якщо Законом України "Про відпустки" або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, у тому числі додаткової соціальної відпуски.

Однак, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним служби.

Відповідач протилежного не довів.

Водночас, у разі невикористання додаткової соціальної відпуски протягом періоду служби військовослужбовця, в якому у нього виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період.

Тобто, особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яка може бути реалізована в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Отже, припинення надання військовослужбовцям додаткових відпусток (відповідно до п.19 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у періоди, передбачені п.17 і п.18 цієї статті) є тимчасовим обмеженням способу реалізації права на використання додаткової відпустки безпосередньо. Між тим, обмеження щодо одного з двох способів реалізації такого права не впливає на суть цього права, яке гарантується п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п.8 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.16-2 Закону України «Про відпустки».

У випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ст.16-2 Закону України «Про відпустки» та п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

При цьому, підзаконні акти не можуть суперечити законам. У разі наявності суперечностей між нормами права підзаконного акту та закону, то застосуванню підлягають норми права передбачені законом, який має вищу юридичну силу.

Стягнення сум компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій не обмежені позовною давністю. На час відпустки, яка хоча і непов`язана з виконанням службових обов`язків, за особою зберігається заробітна плата (грошове забезпечення), такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується і компенсації при звільненні за невикористані дні відпустки.

Враховуючи наведене, посилання відповідача на неможливість проведення позивачу компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за минулі періоди часу є безпідставними.

Аналогічне застосування норм права здійснено Великою Палатою Верховного Суду при розгляді зразкової справи №620/4218/18 (Пз/9901/4/19) (провадження №11-550заі19) у постанові від 21.08.2019.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд відповідно до ст.382 КАС України не вбачає необхідності зобов`язувати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Позивачем не надано до суду доказів понесення судових витрат по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової компенсації додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 22.10.2016 по 29.07.2019, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 29.07.2019.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 22.10.2016 по 29.07.2019, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 29.07.2019.

У стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 13.06.2022.

Суддя О.О. Прасов