Справа № 711/6863/21
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/6863/21
Провадження № 2-а/711/11/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2022 м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі судових засідань Осадчій А.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення поліції №2 (м.Яготин) Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що постановою поліцейського відділення поліції №2 Бойко О.В. серія БАВ №389723 від 29.08.2021р. його притягнуто до адмінвідповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1020грн. за ч.5 ст. 121 та ч.1 ст. 126 КУпАП за те, що 29.08.2021р. о 09-25 в м. Яготин по вул. Київській, керуючи транспортним засобом автомобілем н/з НОМЕР_1 , не скористався ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3 «в» та не надав документи на перевірку п.2.1 «а» ПДР України.

Вважає, що постанова є незаконною та підлягає до скасування, оскільки відсутні докази того, що він (позивач) порушив ПДР України. Крім того, вважає, що поліцейський не мав права вимагати у нього документи на право керування транспортним засобом. Вважає себе не винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, а також на його думку, поліцейським порушені норми процесуального права (неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки не відповідають фактичним обставинам справи).

Таким чином, просить суд, - скасувати постанову від 29.08.2021р., якою його притягнуто до адмінвідповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020грн. за ч.5 ст. 121 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Ухвалою суду від 01.12.2021р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду по суті.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 20.01.2022р. замінено неналежного відповідача на належного Головне управління Національної поліції в Київській області.

Відповідачем відзив на позов подано не було.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зазначив, що 29.08.2021р. його було зупинено працівником поліції за те, що він не був пристебнутий ременем безпеки при керуванні автомобілем. На прохання позивача надати докази, працівником поліції відповідні докази надані не були, а тому постанова є незаконною. Крім того, позивачем оскаржувалися неправомірність дій працівника поліції ОСОБА_2 і результатами службової перевірки було встановлено, що останній не мав доказів провини позивача у вчиненні адмінправопорушення. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 454грн. Крім того, підтвердив факт того, що на пропозицію працівника поліції надати документи, що посвідчують право керування транспортним засобом, він відмовився, оскільки, як вважає, має право такі документи не надавати, а також працівник поліції не вказав йому причину його зупинки. На даний час штраф не сплачений.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав:

спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно - правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 29.08.2021р. о 09-25 в м. Яготин по вул.Київській, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем н/з НОМЕР_1 , не скористався ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3 «в» ПДР України та не надав документи на перевірку, відповідно до п.2.1 «а» ПДР України.

За вчинення таких правопорушень поліцейським відділення поліції №2 (м. Яготин) Бориспільського районного управління поліції Бойко О.В. щодо ОСОБА_1 винесено постанову серія БАВ №389723 від 29.08.2021р. за ч. 5 ст. 122 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП про притягнення його до адмінвідповідальності із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. Позивач із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення був ознайомлений і отримав її копію на місці події.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 8 ч.1 статті 23 Закону «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право зупиняти транспортні засоби якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, ч.5 ст. 121 КУпАП передбачене стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - передбачене накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст. 126 КУпАП).

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів (п.2.3 «в» ПДР України).

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п.2.1 «а» ПДР України). Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року. А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч.5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч.5 ст. 121 та ч. 1 ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

До того ж, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами розгляду справи, суд приходить до висновку, що відповідачем, враховуючи норми ст. 72 КАС України, не надано доказів, які б вказували на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП. Крім того, відповідач не скористався правом подати відзив на позовну заяву, а тому постанова від 29.08.2021р. в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП підлягає до скасування, як незаконна. Також слід зазначити, що й постанова також не містить посилання на докази, за наявності яких поліцейський дійшов до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за вчинення вказаного правопорушення.

Між тим, суд вважає, що постанова поліцейського Бойко О.В. від 29.08.2021р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП не підлягає до скасування, оскільки винесена законно та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Так, під час розгляду адміністративної справи, позивач в судовому засіданні зазначив, що він дійсно на вимогу працівника поліції не надав останньому документи, які дають право керування транспортним засобом (посвідчення водія), мотивуючи тим, що поліцейський не вказав йому причину зупинки; доказів доведеності не користування ним ременем безпеки поліцейський не надав, тобто не доведено, що зупинка була законною; він (позивач) вважає, що взагалі має право не пред`являти посвідчення водія.

Такі доводи позивача, як на думку суду, не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність, зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів, кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Під час розгляду справи встановлено, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем під час його зупинки, а тому він є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП - за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки відповідні документи.

Факт не пред`явлення працівнику поліції документів водієм транспортного засобу щодо права керування транспортним засобом не заперечується позивачем, останній відмовився пред`явити посвідчення водія для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Крім того, суд вважає, що працівник поліції, вважаючи, що ОСОБА_1 , як водій, допустив порушення правил дорожнього руху (п.2.3. «в» ПДР), мав підстави для зупинення його автомобіля для з`ясування всіх обставин справи. При цьому, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог п.2.3 «в» ПДР України не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови від 29 серпня 2021р. у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнане правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав.

При прийнятті такого рішення судом враховані висновки ВС, викладені у постановах по справах №127/19283/17 від 25.09.2019р., №766/10693/17 від 02.12.2019р., №444/2115/17 від 20.10.2020р., №686/15383/17 від 13.03.2019р.

Між тим, встановлено, що за два адміністративні правопорушення постановою від 29.08.2021р. на ОСОБА_1 накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020грн.

Оскільки суд приходить до висновку про скасування цієї постанови в частині притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, а санкція ч.1 ст.126 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то слід змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП у даній справі і застосувати до ОСОБА_1 захід стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425грн., за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 227грн. 00коп., враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково і ним при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 454грн. 00коп., що підтверджується квитанцією від 17.11.2021р.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову серія БАВ №389723 від 29 серпня 2021р. в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП.

Змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області про скасування постанови серія БАВ №389723 від 29 серпня 2021р.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 захід стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить чотириста двадцять п`ять гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Київській області (м. Київ, вул.Володимирська, 15, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 227грн. 00коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 01.06.2022р.

Головуючий: С. М. Позарецька