Справа № 480/11709/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 у справі №480/11709/21 за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позовні вимоги, з урахуванням ухвали від 02.06.2022 про виправлення описки у рішенні, було задоволено частково, зокрема:

- визнано протиправним та скасовано наказ в. о. начальника Сумської митниці Державної митної служби України №126-о від 07.10.2021 "Про припинення державної служби ОСОБА_1 ";

- поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Центральний» митного поста «Суми» Сумської митниці з 08.10.2021;

- стягнуто з Сумської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 188127,70грн.

При цьому, рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Центральний» митного поста «Суми» Сумської митниці з 08.10.2021 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 24180,75грн. допущено до негайного виконання

У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Представником позивача у відповідності до ч.7 ст.139, ч.3 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України було заявлено про подання додаткових доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду.

Так, 31.05.2022 у строк, встановлений ч.7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000грн. з відповідача на користь позивача (а.с.200-202) з доказами на підтвердження таких витрат (а.с.203-207).

Відповідно до ч.ч.3,4,5 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Подана заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення була призначені до розгляду в судовому засіданні на 08.06.2022 (а.с.209).

Від відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (а.с.218-220), в якому, вважаючи вимоги представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000грн. безпідставними та необґрунтованими, представник Сумської митниці вказав, що розмір витрат за підготовку процесуальних документів та за участь у справі адвоката є неспівмірними зі складністю справи, встановлені адвокатом тарифи за послуги є значно завищеними, оскільки дана справа є справою незначної складності, а дії щодо надання консультації з питань трудового законодавства, питань щодо порядку оскарження наказу про звільнення, поновлення на посаді, та стягнення середнього заробітку лежать поза межами предмету вищевказаного договору.

Також, умовами договору не визначена тарифікована, погодинна оплата послуг адвоката, а тому вважає, що вартість вказаної послуги, нічим не обґрунтованої адвокатом, яка не входить в предмет договору, не може бути покладена на відповідача.

Щодо такого виду робіт як вивчення адвокатом та опрацювання документів, наданих клієнтом, необхідних для складання процесуальних документів, на що адвокатом витрачено також дві години часу, представник відповідача вказав, що всупереч деталізації послуг, в акті не наведено, які саме документи надані клієнтом вивчалися та опрацьовувалися, та які адвокатські запити та до яких органів надсилалися. Формальне наведення найменування послуги не є доказом її фактичного надання. Водночас, законодавець в частині 4 статті 134 КАС України вимагає детального опису робіт, а тому відповідач вважає, що дана позиція акту виконаних робіт не може бути врахована судом, оскільки суперечить положенням вищевказаної статті КАС України.

Щодо такого виду робіт як складання процесуальних документів (позову, відповіді на відзив, розрахунки середнього заробітку), представник відповідача вказав, що сума в 7000грн. є значно завищеною та не кореспондується з критерієм реальних адвокатських витрат, розумності виходячи з обставин даної справи.

Також представником відповідача було подано додаткові пояснення до клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (а.с.223-224), в якому представник Сумської митниці додатково відмітив, що в умовах договору про надання правничої допомоги від 08.10.2021 року, укладеного між адвокатом та клієнтом, не передбачено порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру), форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, що в свою чергу не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін.

При цьому, клопотання про розгляд поданої представником позивача заяви без участі відповідача, представником подано до суду не було.

Представник позивача подав заяву, в якій просив здійснювати розгляд заяви без його участі (а.с.216).

З урахуванням ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважав можливим розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення здійснювати у відсутності представників сторін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд вважає, що подана заява підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України, під час ухвалення рішення, суд, окрім іншого, має вирішити як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вказаних вимог, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження) та суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.02.2022 у справі №280/569/21.

Як встановлено в судовому засіданні, професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Хурсенком Сергієм Олександровичем адвокатського об`єднання "Веріта Груп" (далі - адвокат, Хурсенко С.О.).

На підтвердження витрат на правову допомогу адвокатом було надано, в т.ч. копії договору про надання правничої допомоги, укладеного 08.10.2021 між адвокатським об`єднанням "Веріта Груп" в особі старшого партнера адвоката Хурсенка С.О. та позивачем (далі - Договір), додаткової угоди до Договору від 26.11.2021, укладена між позивачем та між адвокатським об`єднанням "Веріта Груп" в особі старшого партнера адвоката Хурсенка С.О. (далі - Додаткова угода), детального акта виконаних робіт (надання послуг) у справі від 26.05.2022 №82 (далі - Детальний акт виконаних робіт), платіжного доручення від 29.11.2021 №45792 про сплату позивачем 12000грн., а також ордер на надання правничої (правової) допомоги, виданий адвокатським об`єднанням "Експерт" Хурсенку С.О. (а.с.38, 203-207).

Так, предмет Договору визначений розділом 1, відповідно до п.1.1 якого адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси позивача у адміністративній справі та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього Договору з усіма, без обмежень, правами представника, які передбачені Кодексом адміністративного судочинства України у зв`язку із зверненням позивача до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу№126-о від 07.10.2021 «Про припинення державної служби ОСОБА_2 », поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, правоохоронних органів, державних органів, підприємств, організацій, установ.

Відповідно до п.п.4.1, 4.2 Договору на визначення розміру гонорару впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень позивача. Обсяг професійної правничої допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар адвокатського об`єднання встановлюється в додатковій угоді до даного договору.

Відповідно до п.1 Додаткової угоди гонорар адвокатського об`єднання за надання правової допомоги в адміністративній справі про визнання протиправним та скасування наказу№126 о від 07.10.2021 «Про припинення державної служби ОСОБА_2 », поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за позовною заявою позивача до Сумської митниці (справа №480/11709/21), відповідно до п. 4.2. Договору (у суді першої інстанції) складає 12000,00 гривень.

Відповідно до Детального акту виконаних робіт адвокатським об`єднанням "Веріта Груп" в особі адвоката Хурсенка С.О. були виконані наступні роботи:

- консультація з питань трудового законодавства, питань щодо порядку оскарження наказу про звільнення з державної служби (припинення державної служби), поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку - з розрахунку 2 години роботи по 500грн. за годину - 1000грн.;

- вивчення та опрацювання документів, наданих позивачем, необхідних для складання процесуальних документів, складання та подання адвокатських запитів - з розрахунку 2 години роботи по 500грн. за годину - 1000грн.;

- складання процесуальних документів та подання їх до суду (позовна заява, відповідь на відзив, розрахунки середнього заробітку) - з розрахунку 7 годин роботи по 1000грн. за годину - 7000грн.;

- участь у судових засіданнях в Сумському окружному адміністративному суді, а саме: 01.02.2022, 16.02.2022, 26.05.2022 - з розрахунку 3 години роботи по 1000грн. за годину - 3000грн..

Сплата коштів позивачем у розмірі 12000,00грн. за надані послуги підтверджується копією платіжного доручення від 29.11.2021 №45792 (а.с.207).

Проаналізувавши зроблений представником позивача зміст поданої заяви та наданих доказів на підтвердження витрат на правову допомогу, заперечення представника відповідача щодо суми судових витрат з додатковими поясненнями до них, враховуючи критерії обґрунтованості та співмірності, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що представником позивача були надані такі види послуг Передерію О.В., як складання позовної заяви, відповіді на відзив, розрахунку середнього заробітку. Також адвокатським об`єднанням "Веріта Груп" було здійснено запит на адресу відповідача в межах укладеного договору для надання професійної правничої допомоги у цій справі. Крім того, адвокат Хурсенко С.О. брав участь у судових засіданнях під час розгляду даної справи 01.02.2022, 16.02.2022, 26.05.2022. Матеріалами справи підтверджено, що кошти були сплачені за надання послуг саме у справі №480/11709/21.

Вказані послуги, які включені до детального акта виконаних робіт (а.с.205), входили до складу послуг, надання яких передбачено умовами договору, відповідно до п.1.2, 1.3 якого, адвокат має право подавати заяви, клопотання, позовні заяви, відповіді на відзив, вивчати та скласти необхідні документи для звернення до суду, вчинити дії щодо збору документів, у тому числі шляхом направлення запитів, брати участь у судових засіданнях, залучати помічника адвоката для виконання своїх повноважень.

Поряд з цим, вказані в Детальному акті виконаних робіт такі види наданих послуг як: консультація з питань трудового законодавства, питань щодо порядку оскарження наказу про звільнення з державної служби (припинення державної служби), поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку (п.1); вивчення та опрацювання документів, наданих позивачем, необхідних для складання процесуальних документів (п.2), не можуть бути включені до витрат, які підлягають відшкодуванню у даній справі, оскільки вказані види послуг не дають змоги визначити об`єм та кількість опрацьованих матеріалів, їх відношення до предмету спору, ступінь впливу на кінцевий результат, якого прагне досягти сторона при розгляді даної справи, їх доцільність, хоча такі послуги можуть бути складовими витрат, понесених під час складання позову, відповіді на відзив, тощо. У заяві про ухвалення додаткового рішення представником позивача таких обставин також не наведено.

Отже, суд доходить висновку, що твердження представника позивача про наявність підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу саме у сумі 12000грн. є непереконливими, а доцільність надання таких послуг, з огляду на доводи представника відповідача з приводу таких послуг, не доведено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, з огляду на рівень складності справи, її значення для позивача та обсяг наданих послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню на користь позивача повинен становити 10500грн. Вказаний розмір витрат підтверджується належними та допустимими, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, доказами, крім того такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом, а також ціною позову та значенням справи для сторони позивача.

Суд звертає увагу на те, що наведені вище положення законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, заявляючи клопотання про зменшення витрат на допомогу, представник відповідачів посилається на те, що дана справа є справою незначної складності. Однак, суд не приймає до уваги вказані доводи, оскільки ухвалою суду від 13.12.2021, з урахуванням предмету спору, обсягу позовних вимог, категорії та складності справи, обсягу та характеру доказів у справі, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов до висновку про необхідність переходу із спрощеного позовного провадження до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, яке призначене відповідно до ч.3 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Представник відповідача заявляючи клопотання про зменшення судових витрат до 4000грн. вказує також на те, що адвокат Хурсенко С.О. надавав правничу допомогу у справі №480/120099/21 з аналогічним предметом спору, що значно спростило надання адвокатом послуг. Однак, суд відмічає, що провадження у справі №480/120099/21, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, було відкрито лише 25.11.2021 за позовом, який надійшов до суду 18.11.2021, у той час, як позов у цій справі було подано значно раніше 12.11.2021 (на пошту здано 02.11.2021 (а.с.40), а відтак, відсутні підстави, стверджувати, що напрацьовані матеріали по справі №480/12099/21 значно спростили надання адвокатом послуг у цій справі.

Посилання на наявність значного обсягу судової практики, суд також не приймає до уваги, оскільки, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи саме з к о н к р е т н и х о б с т а в и н справи та фінансового стану обох сторін. При цьому, предметом у цій справі є наказ від 07.10.2021, який був винесений за результатами контрольних заходів, проведених відповідно до Порядку здійснення контролю за дотриманням посадовими особами Державної митної служби України законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби, затвердженого наказом Державної митної служби України 14.07.2021 №530. Відтак, з огляду на дати прийняття такого наказу та Порядку, доводи про наявність значного обсягу судової практики саме з аналогічних питань, що спростило б адвокату надання послуг у цій справі, є необґрунтованими.

Представник відповідачів, як особа, яка просить зменшити розмір витрат на правову допомогу, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами при зменшенні розміру витрат на правову допомогу. Водночас доводи суб`єкта повноважень щодо неспівмірності понесених витрат та невідповідності затраченого адвокатом часу та вартість таких послуг на підготовку позовної заяви, відповіді на відзив, розрахунку чи його участі у судових засіданнях, не містять належних обґрунтувань; при цьому представником відповідача не надано доказів, як і не зазначено обставин, які б спростували відповідний розмір (10500грн.) судових витрат.

За таких обставин, з огляду на недоведеність відповідачем обставин понесення позивачем розміру витрат у меншому ніж 10500грн. розмірі та/або неспівмірності таких витрат, та з урахуванням досліджених судом доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд враховуючи складність справи, критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 10500 грн., яка підлягаю стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд, - В И Р І Ш И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №480/11709/21 задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено 13.06.2022.

Суддя І.Г. Шевченко