Справа № 480/12586/21
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Сумській області звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)", в якій просить:
- стягнути з Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)", за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг загальною сумою 485 357,44 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (код бюджетної класифікації 11010100);
- накласти арешт на кошти Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" в загальній сумі 485 357,44 грн., які знаходяться на відкритих рахунках у банках.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, який перебуває на обліку як платник податків, всупереч вимог Податкового кодексу України, порушив строки сплати узгодженого податкового зобов`язання, у зв`язку з чим, за ним утворилася заборгованість на загальну суму 485357,44 грн. З метою погашення боргу відповідачу виставлена податкова вимога, проте сума боргу залишилась несплаченою. Крім того, позивач просить накласти арешт на кошти підприємства, які знаходяться на відкритих рахунках у банках.
Ухвалою суду від 07.12.2021 позовну заяву залишено без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. 161 КАС України.
Ухвалою суду від 23.02.2022, занесеною до протоколу, закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті.
У встановлений судом строк відзив на позовну заяву подано не було, тому в силу вимог ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Сумській області та є платником податку.
Відповідно до розрахунку податкової заборгованості, сформованого на підставі ІКПП ІТС «Податковий блок», у відповідача наявний податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п на загальну суму 485357,44 грн., з них: основний платіж 325436,12 грн., штрафна санкція 159039,13 грн., пеня 882,19 грн.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.
Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За приписами статті 31 ПК України, строком сплати податку та збору визначається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку і сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).
Вказане податкове повідомлення-рішення податковим органом було направлене за податковою адресою відповідача та вручене платнику податків 23.04.2021.
Докази оскарження даного податкового повідомлення-рішення в адміністративному чи в судовому порядку в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановленому Податковим кодексом України строк, не погашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному даним кодексом.
Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до ст. 59 ПК України відповідачу була направлена податкова вимога від 17.06.2002 №1/2185.
З моменту вручення податкової вимоги до подачі даного позову податковий борг не переривався.
Відповідно до положень підпункту 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання набуло статусу податкового боргу, є узгодженим, оскільки відповідачем не були оскаржені в установленому порядку ні податкове-повідомлення-рішення, ні вимога про сплату боргу.
Таким чином, станом на момент розгляду справи, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати узгоджених грошових зобов`язань в загальному розмірі 485357,44грн.
Згідно з пунктом 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктами 95.3 та 95.4 ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги той факт, що відповідач належними доказами не довів факту погашення узгодженої суми заборгованості у загальному розмірі 485357,44 грн, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача в частині накладення арешту на кошти відповідача, які знаходяться на відкритих рахунках у банках, суд зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, податковий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 ПК України. При цьому за своїм змістом норми даної статті охоплюють як арешт коштів, так і арешт іншого майна.
Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
В силу вимог абз. 2 пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.
Отже, за змістом вищевказаних норм чинного законодавства безумовною підставою для звернення податкового органу до суду із вимогою про накладення арешту на кошти платника податків є відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг.
Згідно ч.1 статті 26 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" майно Державної кримінально-виконавчої служби України перебуває в державній власності та використовується виключно для забезпечення виконання її завдань.
В той же час, ч. 5 цієї статті говорить, що звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я не допускається.
Таким чином, у відповідача відсутнє майно, за рахунок якого може бути погашений спірний податковий борг.
За таких обставин, враховуючи наявність податкового боргу та відсутність майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, суд доходить висновку про наявність підстав для накладення арешту на кошти платника податку, які знаходяться на відкритих рахунках у банках в межах суми податкового боргу.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).
Перевіривши обґрунтованість заявлених позовних вимог та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області належить задовольнити.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" про стягнення податкового боргу, накладення арешту задовольнити.
МФО банку 322313; назва банку АТ «Укрексімбанк»; номер рахунку НОМЕР_1 ; валюта рахунку 980-українська гривня;
МФО банку 322313; назва банку АТ «Укрексімбанк»; номер рахунку НОМЕР_2 ; валюта рахунку 980-українська гривня;
МФО банку 337568; назва банку АТ «Ощадбанк» у м. Суми; номер рахунку НОМЕР_3 ; валюта рахунку 980-українська гривня;
МФО банку 337568; назва банку АТ «Ощадбанк» у м. Суми; номер рахунку НОМЕР_4 ; валюта рахунку 980-українська гривня;
МФО банку 337546; назва банку Сумська філія АТКБ «ПриватБанк» у м. Суми; номер рахунку НОМЕР_5 ; валюта рахунку 980-українська гривня.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець