Справа № 160/10216/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехнологія» про стягнення адміністративного-господарських санкцій,-
24.06.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехнологія», у якому позивач просить суд:
- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехнологія» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік у розмірі 198 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у 2020 році не виконав норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 1 робочого місця, чим порушив вимоги частини першої статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні від 21.03.1991 №875-ХІІ (далі - Закон №875-ХІІ). Так, відповідачем наданий звіт № 10-ПОІ про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік, відповідно до якого у відповідача у 2020 році повинно було бути працевлаштована 1 особа з інвалідністю. Фактично за даними звіту на підприємстві працювало 0 осіб з інвалідністю. Таким чином, за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайнятої особою з інвалідністю у 2020 році, відповідач до 15.04.2021 відповідно до вимог статті 20 Закону №875-ХІІ повинен був сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 198000,00 грн., які самостійно не сплачені, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу 15-денний строк на подання відзиву на позов та витребувано від сторін та від Дніпропетровського обласного центру зайнятості додаткові докази у справі.
Копію вищевказаної ухвали направлено учасникам справи засобами електронного зв`язку 02.07.2021, про що свідчать матеріали справи.
08.07.2021від ТОВ «Стройтехнологія» надійшло клопотання про надсилання позовної заяви і доданих документів.
15.07.2021 від Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів та від Дніпропетровського обласного центру зайнятості надійшли клопотання про залучення додаткових доказів на виконання ухвали суду від 29.06.2021.
Розгляд даної адміністративної справи мав відбутись до 28.08.2021 за правилами статті 262 КАС України.
Відповідно до частини 6 статті 120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Юхно І.В. у відпустці з 25.08.2021 по 08.09.2021 включно, у зв`язку з чим питання щодо розгляду справи по суті вирішується судом в перший робочий день 09.09.2021.
Станом на 09.09.2021 в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем копії адміністративного позову з доданими матеріалами.
З метою забезпечення прав учасників процесу здійснити свої процесуальні права судом було продовжено строки підготовчого провадження та призначено підготовче судове засідання на 23.12.2021 о 09:30 год. Повістки про виклик направлено засобами телекомунікаційного зв`язку на електронні адреси учасників справи 28.12.2021.
10.12.2021 копію ухвали від 09.09.2021 разом із повістками про виклик направлено засобами телекомунікаційного зв`язку на електронні адреси учасників справи.
22.12.2021 засобами телекомунікаційного зв`язку до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із знаходженням Генерального директора підприємства у щорічній відпустці.
23.12.2021 від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів додаткових доказів направлення відповідачеві копії адміністративного позову.
23.12.2021 у підготовчому судовому засідання за участю представника позивача судом оголошено перерву до 29.12.2021 о 13:15 год.
23.12.2021 повістки про виклик направлено засобами телекомунікаційного зв`язку на електронну адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи.
23.12.2021 засобами телекомунікаційного зв`язку до суду від позивача надійшла заява про заміну неналежного позивача на належного позивача Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.
24.12.2021 засобами телекомунікаційного зв`язку до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із знаходженням Генерального директора підприємства у щорічній відпустці.
29.12.2021 сторони у підготовче судове засідання не з`явились, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлені належним чином.
Підготовче судове засідання відкладено судом до 11.01.2022 о 14:30 год.
29.12.2021 повістки про виклик направлено засобами телекомунікаційного зв`язку на електронну адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи.
10.01.2022 засобами телекомунікаційного зв`язку до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності учасника справи.
11.01.2022 у підготовчому судовому засідання за участю представника відповідача, судом з метою надання часу відповідачу надати додаткові докази оголошено перерву до 25.01.2022 о 15:30 год.
21.01.2022 від відповідача засобами телекомунікаційного зв`язку до суду надійшло клопотання про залучення додаткових доказів.
25.01.2022 у підготовче судове засідання сторони не з`явились про дату час та місце розгляду були повідомлені належним чином.
Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.181 КАС України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 розділу II цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.
Частиною 1 статті 205 КАС України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 закрито підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Стройтехнологія» перебуває на обліку у Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів.
15.02.2021 року товариством з обмеженою відповідальністю «Стройтехнологія» подано до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт №10-ПОІ про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік, відповідно до якого у 2020 році середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік становила 16 осіб; штатних працівників, яким встановлена інвалідність, на підприємстві «відсутня позначка» особи; кількість осіб з інвалідністю штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні 1 особа; фонд оплати праці штатних працівників тис.грн: 3168,0; середньорічна заробітна плата штатного працівника тис.грн: 198,0; сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих для працевлаштування осіб з інвалідністю тис.грн: «прочерк».
Згідно з розрахунком суми позову, наданим позивачем до матеріалів справи, товариством з обмеженою відповідальністю «Стройтехнологія» не сплачено адміністративно-господарські санкції у сумі 198000 грн. за не працевлаштування 1 особи з інвалідністю в 2020 році.
Станом на день звернення до суду відповідачем не сплачено вищезазначену суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні (далі Закон №875-XІI) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Статтею 20 Закону №875-XІI встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Відповідно до частини першої та другої статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.
Серед переліку адміністративно-господарських санкцій, встановленого у частині першій статті 239 Господарського кодексу України вказано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання, зокрема, адміністративно-господарський штраф, а також і інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.
Спірні у цій справі санкції застосовуються до суб`єктів господарювання уповноваженими органами державної влади за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, а тому є адміністративно-господарськими санкціями. Про це також вказано у статті 20 Закону №875-ХІІ.
Отже, законом передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій для підприємств, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу.
Разом з тим, законом передбачено випадки, у яких суб`єкт господарювання звільняється від відповідальності за вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Загальні засади відповідальності учасників господарський відносин, зокрема і підстави для звільнення від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що передбачені адміністративно-господарські санкції), регламентовано главою 24 розділу V Господарського кодексу України.
Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
За приписами частини першої статті 18 Закону №875-ХІІ забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.
Згідно з частиною третьою статті 18 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За змістом статті 18-1 Закону №875-ХІІ державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.
Таким чином, обов`язок підприємства зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатись пошуком осіб з інвалідністю для працевлаштування.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 02 квітня 2013 року по справі № 21-95а13 та неодноразово підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 30 січня 2018 року по справі №811/696/17, від 06 лютого 2018 року по справі №811/693/17, від 08 травня 2018 року по справі №805/2275/17.
За положеннями частини шостої статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно з частиною п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року №70, в редакції чинній на момент правовідносин, звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням з Держстатом.
Наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року №316 затверджено Форму звітності №3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) та Порядок подання форми звітності №3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) (далі Порядок №316).
Крім того, наказом Міністерства соціальної політики України від 27 серпня 2020 року №591 затверджено форму звітності № 10-ПОІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю"; Інструкцію щодо заповнення форми звітності № 10-ПОІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю" (далі Порядок №591).
Пунктами 3, 4 розділу І Порядку №316 встановлено, що Форма № 3-ПН заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця. Актуальність зазначених у формі № 3-ПН вакансій уточнюється базовим центром зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, у телефонному режимі або через засоби електронного зв`язку.
За положеннями пункту 5 розділу І Порядку №316 форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.
Відповідно до пункту 6 розділу І Порядку №316 визначено, що роботодавець визначає вид звітності - первинна або уточнювальна. Первинна звітність подається з метою інформування про наявність попиту на робочу силу (вакансії). Уточнювальна звітність подається в разі необхідності на заміну первинної та містить уточнення характеристик вакансії: умов праці, розміру заробітної плати, вимог до претендента тощо. При цьому не можуть бути змінені дані щодо кількості вакансій та назви професії (посади).
Наведене свідчить про те, що обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати осіб з інвалідністю на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій статті 18 Закону № 875-ХІІ.
Однак, на підприємство покладається обов`язок створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та інформувати про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування осіб з інвалідністю.
З матеріалів справи вбачається, що у 2020 році середньооблікова кількість штатних працівників товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехнологія» становила 16 осіб, отже кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідно до вимог статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні нормативу, становить 1 особу, проте не працювало жодної особи з інвалідністю.
15.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Стройтехнологія» надало до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звітність форми №10-ПОІ річна за 2020, яка наявна в матеріалах справи з відміткою про отримання.
Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ), копії містяться в матеріалах справи:
- за 1 квартал 2020 року - у відповідача працювало 17 осіб;
- за 2 квартал 2020 року - у відповідача працювало 19 осіб;
- за 3 квартал 2020 року - у відповідача працювало 19 осіб;
- за 1 квартал 2020 року - у відповідача працювало 19 осіб.
Крім того відповідно до звіту Товариство з обмеженою відповідальністю «Стройтехнологія» про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (форма №Д4 місячна), копії містяться в матеріалах справи:
- за 1 місяць 2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період 16 осіб; осіб яким встановлено інвалідність 0;
- за 2 місяць 2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період 16 осіб; осіб яким встановлено інвалідність 0;
- за 3 місяць 2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період 17 осіб; осіб яким встановлено інвалідність 0;
- за 4 місяць 2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період 17 осіб; осіб яким встановлено інвалідність 0;
- за 5 місяць 2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період 17 осіб; осіб яким встановлено інвалідність 0;
- за 6 місяць 2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період 18 осіб; осіб яким встановлено інвалідність 0;
- за 7 місяць 2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період 15 осіб; осіб яким встановлено інвалідність 0;
- за 8 місяць 2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період 14 осіб; осіб яким встановлено інвалідність 0;
- за 9 місяць 2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період 16 осіб; осіб яким встановлено інвалідність 0;
- за 10 місяць 2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період 16 осіб; осіб яким встановлено інвалідність 0;
- за 11 місяць 2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період 16 осіб; осіб яким встановлено інвалідність 0;
- за 12 місяць 2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період 15 осіб; осіб яким встановлено інвалідність 0.
З огляду на вищенаведені звіти, суд приходить до висновку про відкриття вакансії (наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним) у відповідача на протязі 2020 року та виникнення обов`язку відповідно до пункту 5 розділу І Порядку №316 подати форму №3-ПН.
Відповідач доказів про створення 1 робочого місця для працевлаштування особи з інвалідністю в кількості відповідно до вимог Закону №875-ХІІ, як і доказів направлення на адресу базового центру зайнятості звітності за формою 3-ПН ні за звітний період (2020), ні в минулому періоді з подальшим підтвердженням актуальності до суду не надав.
З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що відповідачем до центру зайнятості не було подано звітність форми №3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) на 1 робоче місце для працевлаштування осіб з інвалідністю, чи будь-яких інших заяв, повідомлень, тощо, суд приходить до висновку, що усні посилання відповідача на не створення робочих місць відповідно до нормативів встановлених законом через запровадження карантинних обмежень необґрунтованими, оскільки останні спростовуються збільшенням кількості штатних працівників і у період карантинних обмежень.
Вказані обставини дають підстави суду для висновку про невиконання відповідачем вимог щодо створення робочих місць відповідно до нормативів встановлених статтею 19 №875-XІI та неналежне інформування центру зайнятості про наявність вільних робочих місць на підприємстві та потребу у направленні йому центром зайнятості осіб з інвалідністю для працевлаштування.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не були виконані вимоги Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні щодо вжиття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році.
Тобто, заявлена сума до стягнення адміністративно-господарської санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування особи з інвалідністю у кількості 1 робочого місця є обґрунтованою (198000 грн).
За положеннями частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехнологія» про стягнення адміністративно-господарських санкцій є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз (ч. 2 ст. 139 КАС України). З огляду на відсутність витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, останні не стягуються.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехнологія» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік у розмірі 198 000, 00 грн (сто дев`яносто тисяч гривень 00 копійок).
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Суддя І.В. Юхно