Справа № 380/19919/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/19919/21 пров. № А/857/5258/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

за участю представника позивача Крючкова В.О.,

за участю представника відповідача Риб`як В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року, прийняте суддею Брильовським Р.М. о 09 годині 57 хвилині у місті Львові, повний текст складений 10.02.2022 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Стор» до Львівської митниці про скасування рішення,-

встановив:

ТОВ «Еко Стор» (надалі - позивач) звернулося з адміністративним позовом до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/00008/2 від 30 вересня 2021 року, №UA209000/2021/00011 /2 від 30 вересня 2021 року, №UA209000/2021/00014/2 від 01 жовтня 2021 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що підтвердженням дії зовнішньоекономічних договорів є укладені додаткові угоди. Однак, зважаючи на чималий обсяг поставок, декларантом помилково не було подано такої угоди при проведенні митного оформлення.

З приводу відсутності у платіжному дорученні №149 відміток банку, то позивачем у суді долучено протокол з інтернет - банкінгу про оплату з відміткою банку.

Щодо відмінностей фірм у графі 1 та 22 CMR, то PPU WIESLAW KUS є іноземним декларантом зі сторони експортера POL-EXPORT. Безпосереднім замитненням товару і відправленням займалась уповноважена компанія, то наявність штампу у товаротранспортній накладній не свідчить про порушення законодавства і не впливає на рівень митної вартості товару, та, відповідно, на коригування Митницею.

Наявність, чи відсутність у Прайс-листі певних відмінностей (реквізитів), зокрема, умов поставки не можуть бути підставою для коригування митної вартості, якщо з інших поданих документів можливо встановити такі умови поставки.

Відповідач не навів доводів, що до ціни товару, перелік яких наведено в Прайс-листі включені не всі складові вартості цього товару.

З приводу того, що у рахунках -фактури не відображено інформації про асортимент товару, то це є голослівним, так як в них містяться таблиці з колонками: кількість, вага, опис товару, ціна за одиницю, загальна вартість, тощо.

Суд зазначив, що з документів, зовнішньоекономічного договору, вартість тари входить до ціни договору.

При використанні Львівською митницею відомостей з митних декларацій, за якими було здійснено митне оформлення аналогічних товарів за значно вищою вартістю митний орган не обґрунтував, чи ідентичні товари розмитнювались за значно вищою вартістю, чи точно з такими характеристиками, такою ж самою вагою.

Суд стягнув на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Львівська митниця подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом не взято до уваги обставин, зазначених у відзиві на позов, зокрема, про закінчення терміну дії договору від 01.05.2020 року №01/05/2020; про те, що платіжне доручення №149 від 22.09.2021 року не містить відміток банку; прайс-лист від 20.09.2021 року №б/н виданий не виробником, а відправником. Відомості у даному документі не є систематизованим переліком. Звертає увагу на те, що в інвойсі умови оплати не зазначені. Також у графі 1 CMR відправником товару зазначено «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU «Wieslaw Kus», тобто підприємством яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди.

Зазначає, що необхідність витребування документів є передусім способом впевнитися в тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Оскільки митна вартість була визначена Львівською митницею за резервним методом (відповідно до положень ст.64 МК України), посилання в рішенні на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи відповідає вимогам вказаного нормативного документа. Номер і дата митної декларації в рішенні також вказані. Окрім того, митні декларації, які використовувалися як джерела для коригування митної вартості товарів долучалися до матеріалів справи і митний орган довів, що то якісь абстрактні ціни, а ціни на товар, який подібний тому, що ввозився з тієї ж країни і на тих же умовах поставки.

З приводу стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, митний орган зазначає, що з наданого розрахунку сум гонорару, ряд послуг, які надавалися позивачу не є видом правової допомоги; не є доцільними, дублюють одна одну, не мали впливу на хід розгляду справи та не потребують спеціальних професійних навиків. Вважають суму витрат значно завищеною.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29 вересня та 30 вересня 2021 року ТОВ «Еко Стор» через уповноваженого декларанта ОСОБА_1 з метою декларування товарів, в тому числі: товар №1 «м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене 1 мм. (фарш з курячих корпусів), подрібнене, перемелене, без теплової кулінарної обробки, без консервування, без харчових добавок та приправ, вагою 20990,5 кг.»; товар №2 «сало (хребтове) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою 19780,00 кг»; товар №3 «сало (хребтове) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою 20383,00 кг» на митний пост Львівської митниці подано митні декларації (МД), які були 29 вересня 2021 року зареєстровані за №UA209160/2021/011206, 30 вересня 2021 року за №UA2091600/2021/011252 та 1 жовтня 2021 року за №UA209160/2021/011353.

Декларантом були заявлені та надані до митного оформлення також інші документи на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України.

Митні формальності виконано посадовою особою Львівської митниці відповідно до положення розділу ІV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

Зважаючи, що митна вартість за основним методом не підтверджена, митним органом (Львівською митницею) винесено 3 рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2021/00011 /2 від 30 вересня 2021 року; UA209000/2021/00014/2 від 01 жовтня 2021 року; UA209000/2021/00008/2 від 30 вересня 2021 року.

У графі №33 рішення про коригування митної вартості товарів вказано, що митна вартість ввезених товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та за рівнем визначеним декларантом, оскільки документи подані до митного оформлення містять розбіжності та неточності.

У рішеннях про коригування митної вартості вказується, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України не може бути визнано за основним методом, з огляду на те, що документи, які було подано для підтвердження митної вартості нібито містить розбіжності. Митний орган зазначає, що у результаті проведеної консультації з декларантом у зв`язку з відсутністю у декларанта та у митниці прийнятої до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2021/00011 /2 від 30 вересня 2021 року; UA209000/2021/00014/2 від 01 жовтня 2021 року; UA209000/2021/00008/2 від 30 вересня 2021 року та складено картки відмови UA209160/2021/00066, UA209160/2021/00069, UA209160/2021/00072.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 22 серпня 2019 року у справі №810/2784/18.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

За приписами частини восьмої статті 57 Митного кодексу України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Відтак, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у правильності визначення декларантом митної вартості.

Судом із матеріалів справи встановлено, що ввезення на митну територію України Товару №1, Товару №2, Товару №3 відбулося на підставі зовнішньоекономічного контракту №01/05/2020 від 01 травня 2020 року, укладеного між компаніями ТОВ «Еко Стор» та експортером - компанією POL-EXPORT.

Згідно з умовами зовнішньоекономічного контракту, зокрема, розділу №2 поставки товарів здійснюються на додатково погоджених умовах - DAP, EXW, FCA, CPT.

У Контракті вказано, що найменування товару, кількість та ціна товару обумовлюється в інвойсі на кожну партію товару. Щодо умов розрахунків передбачено, що розрахунки здійснюються на умовах післяоплати, валюта платежу - євро або долар.

З метою митного оформлення Товару №1, Товару №2, Товару №3 ТОВ «Еко Стор» подало електронну митну декларацію, що зареєстровано за № UA204020/2021/257508, в якій вартість ввезеного товару визначено за основним методом (за ціною договору/контракту).

Для підтвердження митної вартості Товару №1, Товару №2, Товару №3 декларантом було подано такі товаросупровідні документи:

стосовно Товару №1 (сертифікат якості, рахунок-проформу №PL/050606979/2021/007/0611 від 20 вересня 2021 року, рахунок-фактуру №PL/050606979/2021/007/0601 від 27 вересня 2021 року, автотранспортна накладна від 27 вересня 2021 року; міжнародний ветеринарний сертифікат №2021/08211/21//18/UA від 27 вересня 2021 року, банківський платіжний документ, що стосується товару №149 від 22 вересня 2021 року, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 20 вересня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт №01/05/2020 від 01 травня 2020 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосування Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів та іншими органами №7595565 від 28 вересня 2021 року , копія митної декларації країни відправлення №21PL301010E1090262 від 28 вересня 2021 року;

щодо Товару №2 (сертифікат якості 28 вересня 2021 року, рахунок-проформа №PL/050606979/2021/007/1016 від 22 вересня 2021 року, рахунок-фактура №PL/050606979/2021/007/0602 від 28 вересня 2021 року, автотранспортна накладна №8 від 24 вересня 2021 року, банківський платіжний документ, що стосується товару від 23 вересня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт №01/05/2020 від 01 травня 2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 14 вересня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів іншими органами держав від 30 вересня 2021 року, декларація-інвойс, Копія митної декларації країни відправлення №MRN21PL301010E1094550 від 30 вересня 2021 року;

що стосується Товару №3 (сертифікат якості від 30 вересня 2021 року, рахунок-фактура №PL/050606979/2021/007/0609 від 30 вересня 2021 року, автотранспортна накладна від 30 вересня 2021 року, міжнародний ветеринарний сертифікат №1021/08217/21/01/UA від 30 вересня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт №01/05/2020 від 01 травня 2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 14 вересня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів №7607615 від 01 жовтня 2021 року, копія митної декларації країни відправлення №PL301010E1103834 від 30 вересня 2021 року).

З метою випуску товару у вільний обіг декларант оформив нові митні декларації UA209160/2021/011206 від 29.09.2021 року, UA209160/2021/011252 від 30 вересня 2021 року, UA209160/2021/011353 від 01 жовтня 2021 року та сплатив усі необхідні митні платежі з врахуванням скоригованих митних вартостей товару.

Під час здійснення митного контролю за митною декларацією від 29.09.2021 року №UA209160/2021/011206 (далі - МД) було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання було встановлено наступне: термін дії договору від 01.05.2020 року № 01/05/2020 закінчився 31.12.2020 року згідно зазначеного у розділі 10 договору. Не надано підтвердження щодо терміну дії та чинності зовнішньоекономічного договору на момент митного оформлення; платіжне доручення №149 від 22.09.2021 року не містить відміток банку, тобто не може засвідчувати фактичний переказ коштів; прайс-лист від 20.09.2021 року №б/н заявлений у графі 44 митної декларації не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником ANIMEX FOODS spolka z.o.o. Oddzial w Kutnie, а відправником «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko. Також відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу, що передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант).

Під час здійснення митного контролю за митною декларацією від 30.09.2021 року №UA209160/2021/011252 (далі - МД) було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання було встановлено наступне: термін дії договору від 01.05.2020 року № 01/05/2020 закінчився 31.12.2020 року згідно зазначеного у розділі 10 договору. Не надано підтвердження щодо терміну дії та чинності зовнішньоекономічного договору на момент митного оформлення; відповідно до розділу 8 договору від 01.05.2020 року № 01/05/2020 умови оплати зазначаються в інвойсах. В поданому до митного оформлення інвойсі умови оплати не зазначені; у графі 1 СМR від 30.09.2021 року № б/н відправником товару зазначено «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU «Wieslaw Kus», тобто підприємством яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди.

Під час здійснення митного контролю за митною декларацією від 01.10.2021 року №UA209160/2021/011353 (далі - МД) було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання було встановлено наступне: термін дії договору від 01.05.2020 року № 01/05/2020 закінчився 31.12.2020 року. Не надано підтвердження щодо терміну дії та чинності зовнішньоекономічного договору на момент митного оформлення; відповідно до розділу 8 договору від 01.05.2020 року № 01/05/2020 умови оплати зазначаються в інвойсах. В поданому до митного оформлення інвойсі умови оплати не зазначені; у графі 1 СМR від 30.09.2021 року № б/н відправиком товару зазначено «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU «Wieslaw Kus», тобто підприємством яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди; прайс-лист від 22.09.2021 року №б/н заявлений у графі 44 митної декларації не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником товару Zaklady Miesne Viando Sp. z o.o., а відправником «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko. Також відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу, що передбачено визначенням поняття «Прайс-лист» (прейскурант).

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МКУ, декларанту було надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості, а саме:

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару(видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок);

транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

якщо здійснювалося страхування,

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України.

Для визначення митної вартості не застосовано методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України).

Джерелом для коригування митної вартості слугувала інформація надана в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції», а також МД від 29.09.2021 року № UA205140/2021/61964 де митна вартість такого товару становить 0,5 дол. США за кг; МД від 29.09.2021 року № UA209160/2021/11191 де митна вартість товару становить 1,0 дол. США за кг; МД від 30.09.2021 року № UA205140/2021/62671 де митна вартість товару становить 1,0 дол. США за кг.

Що стосується твердження відповідача про те, що термін дії договору від 01.05.2020 року № 01/05/2020 закінчився 31.12.2020 року, то, як вірно зазначив суд першої інстанції, між сторонами зовнішньоекономічної угоди №01/05/2020 було укладено додаткові угоди, однією з таких угод було продовжено строк дії зовнішньоекономічного контракту.

Щодо твердження апелянта про те, що платіжне доручення №149 від 22.09.2021 року не містить відміток банку, тобто не може засвідчувати фактичний переказ коштів, колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи наявний протокол з інтернет-банкінгу про оплату з відміткою установи банку. У зазначеному платіжному документі у графі №70 міститься посилання на укладений між сторонами контракт №01/05/2020 від 01 травня 2020 року.

З приводу покликання апелянта на те, що у графі 1 товаротранспортних накладних відправником товару вказано компанію POL-EXPORT, а графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU WIESLAW KUS, тобто підприємством, що не є стороною зовнішньоекономічної угоди, то, як вірно зазначив суд першої інстанції, вказана компанія PPU WIESLAW KUS є іноземним декларантом зі сторони експортера, відомості про це підприємство відображаються у відповідній графі експортних митних декларацій.

Зважаючи на те, що безпосереднім замитненням товару та його відправленням займалася уповноважена компанія, то наявність штампу у товаротранспортній накладній не свідчить про порушення норм митного законодавства та наявність штампа цієї компанії не впливає на рівень митної вартості товару, а тому не може бути підставою для митного органу для коригування заявленої декларантом митної вартості товару.

Однією з підстав для здійснення коригування митної вартості товарів стало те, що «Прайс-листи» від 20.09.2021 року №б/н заявлені у графі 44 митної декларації не відповідають визначенню документа за кодом 3014 - «Прайс-лист» виробника товару, оскільки видані не виробником ANIMEX FOODS spolka z.o.o. Oddzial w Kutnie, а відправником «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko.

До переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція).

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.

Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у Прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, умов поставки, не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі умови поставки.

Відповідач не навів доводів, на підставі яких він вважає, що до ціни товару, перелік якого наведений в Прайс-листі, включені не всі складові вартості цього товару або будь-яких інших доводів в обґрунтування критичної оцінки цього документа.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 18 січня 2018 року у справі №816/747/15-а.

З приводу висновків про вартісні характеристики товарів, то позивач зазначає, що вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються і в рахунках-фактурах, і в платіжних документах, і в експортних деклараціях країни-відправлення, тобто ніяких не відповідностей не вбачається.

З приводу того, що до митного оформлення у рахунках фактурах не виділено такої складової як вартість тари суд зазначає, що розділ №2 зовнішньоекономічного контракту №01/05/2020 від 01.05.2020 року містить положення про те, що вартість тари входить до ціни товару.

За правилами статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64); Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (частина 2 статті 64).

Виходячи з вищевикладеного Митний кодекс України вказує на те, що у випадку застосування резервного методу митна вартість обов`язково повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Колегія суддів звертає увагу на те, що текст рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товару не містить жодних відомостей про аналогічність товарів за поданими заявником митними деклараціями товару та інформацією, наданою в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021 року та МД від 29.09.2021 року № UA205140/2021/61964; МД від 29.09.2021 року № UA209160/2021/11191; МД від 30.09.2021 року № UA205140/2021/62671, та про схожість умов поставки товару.

Посилання у рішенні про коригування митної вартості лише на номер митної декларації, як на джерело цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості визначення митної вартості за резервним методом.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номеру та дати митної декларації, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №804/1755/17.

За таких обставин, відповідачем не доведено наявності у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару, а саме заявлення позивачем неповних та/або недостовірних відомостей про його митну вартість та відсутність у документах, поданих до митного оформлення, відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена, або підлягає сплаті за товари.

Щодо доводів скаржника про необґрунтованість стягнення з нього витрат, понесених позивачем на правову допомогу у розмірі 8000 грн, суд зазначає наступне.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року в справі №810/3806/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Судом встановлено, що професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Крючковим В.О. на підставі договору про надання правової допомоги від 8 вересня 2021 року.

Вид наданих послуг професійної правничої допомоги та їх вартість підтверджуються актом виконаних робіт від 27.10.2021 року №1-000000322, відповідно до якого позивачу надано наступні послуги:

ознайомлення керівника Позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів порушеного права; ознайомлення з рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови у митному оформленні; ознайомлення з товаросупровідними документами наданих клієнтом щодо кожної поставки; подання письмових пояснень щодо кожної поставки; пошук інформації щодо контрагента в мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції; юридичний прогноз справи; детальний аналіз та вивчення фактичних обставин справи; складання стратегії представництва ТОВ «Еко Стор» у суді щодо зазначеної справи; вивчення судової практики з відповідних правовідносин; складання та подання позовної заяви. Загальна вартість робіт за договором про надання правничої допомоги від 8 вересня 2021 року становить 12000 гривень.

Розрахунок здійснено у відповідності до розміру погодинної ставки за надані послуги, виходячи з вартості 1 години - 1135,00 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням заперечень відповідача щодо обґрунтованості та співмірності розміру витрат на правничу допомогу, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленими позовними вимогами, а тому справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів є сума 8000,00 грн.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі №380/19919/21- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 10.06.2022 року.