Справа № 580/523/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року справа № 580/523/22

12 годин 46 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Мельникової О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №580/523/22

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )[представник позивача - адвокат С.В.Міщенко за ордером]

до Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги 14, м.Київ, 03135 )[представник відповідача - Л.М.Пугач згідно витягу ЄДР]

про скасування індивідуального акта та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

21.01.2022 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, з урахуванням позовної заяви (вх. 8929/22 від 09.03.2022), поданої у порядку усунення недоліків, просить: визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 21.12.2021 №303656 у сумі 17000 грн. Додатково позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 14.03.2022 відкрите провадження в справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначене на 13.04.2022 - продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче судове засідання призначене 17.05.2022 (в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON представником позивача) - закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті на 09.06.2022.

В обгрунтуванні позовних вимог, представником позивача зазначено, що за наслідками проведення перевірки, оскаржуваною постановою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 грн за здійснення перевезення вантажу без наявних на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»: відсутня роздруківка даних роботи цифрового тахографа до транспортного засобу за 23.11.2021 без використання особистої картки водія (зафіксоване порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385. Позивач здійснював внутрішнє перевезення, відтак вважає застосований до нього штраф протиправним, зазначаючи, що перелік документів, необхідних для здійснення внутрішніх перевезень встановлено постановою КМУ від 25.02.2009 №207, де відсутня вимога, що під час здійснення внутрішніх перевезень необхідно мати протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, тахокарти, картка водія, роздруківка даних роботи тахографа, індивідуальна контрольна книжка водія як під час міжнародних перевезень. Перевірка оснащеності тахографом здійснюється співробітниками Укртрансбезнеки, відповідно до повноважень, виключно під час здійснення міжнародних перевезень, а у внутрішніх перевезеннях має проводитися лише перевірка документів на встановлений тахограф. Наказ міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 не є законодавчим актом, тому для встановлення відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт не може бути застосований.

Відповідач позов не визнав. 21.04.2022 подав до суду відзив на позов, де просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що за результатами здійснення рейдової перевірки встановлено здійснення перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385, про що складено акт. Вимоги Положення №340 (наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106) поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами, відповідно до пункту 6.1 якого вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Маса транспортного засобу позивача становить більше 3,5 т, тобто транспортний засіб повинен бути обладнаний тахографом. На момент перевірки посадовою особою відповідача не перевірялась фактична наявність самого тахографа, а перевірялась наявність документів на підставі яких здійснювалося вантажне перевезення автомобільним транспортом та дотримання водіями режиму їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства. Позивач повинен виконувати вимоги пункту 6.1. Положення №340, а водій повинен дотримуватись вимог п. 3.3 Розділу III Інструкції №385, в тому числі зобов`язаний мати особисту картку водія до цифрового тахографа та роздруківку даних роботи тахографа і надавати їх для превірки. Під час проведення перевірки у водія була відсутня особиста картка водія, що стало підставою не оформлення роздруківки роботи даних роботи цифрового тахографа, що встановлено Актом перевірки від 23.11.2021, унеможливило перевірку дотримання режиму праці та відпочинку водія.

У судових засіданнях в режимі відеоконференції представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов та поясненнях під час дослідження доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши наявні в матеріалах справи доводи та аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з огляду на таке.

Конвенцією про основні цілі та норми соціальної політики № 117 (набрання чинності для України 10.12.2016) у статті 1 Розділу I (Загальні принципи) передбачено, що частина 1 - уся політика повинна, передусім, спрямовуватися на досягнення добробуту й розвитку населення, а також на заохочення його прагнення до соціального прогресу; частина 2 - уся політика більш загального застосування визначається з належним урахуванням її впливу на добробут населення.

Конституція України (стаття 45) визнaчає, що кожен, хто прaцює, має право на відпочинок.

Конвенцією Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті термін «тривалість робочого часу» означає час, витрачений працюючими найманими водіями на: а) водіння та інші види робіт під час пересування транспортного засобу; b) допоміжну роботу, пов`язану з транспортним засобом, його пасажирами або його вантажем. Жодному водію не дозволяється керувати транспортним засобом без перерви більше чотирьох годин (ч.1 статті 5). Тривалість перерви, про яку йдеться в цій статті, та, у разі потреби, її дроблення визначаються компетентними властями чи органами в кожній країні (ч.2 статті 5). Компетентні власті чи органи в кожній країні: а) передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями; b) установлюють процедуру оголошення годин, відпрацьованих відповідно до положень пункту 1 статті 9 цієї Конвенції та умов, що їх обґрунтовують (частина 1 статті 9).

Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень (стаття 2); рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (стаття 1). Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах (стаття 5). Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, прийняті в межах його компетенції, обов`язкові до виконання на території України (стаття 6).

Судом встановлено, що на підставі направлення на рейдову перевірку від №012375 від 19.11.2021 службовими особами Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 23.11.2021 на а/д Н-16, 39км+800м, Черкаський район, здійснено перевірку транспортного засобу марки MAN, р.н. НОМЕР_2 , з напівпричіпом SCHMITZ р.н. НОМЕР_3 , що відповідно до свідоцтв про реєстрацію серії НОМЕР_4 , НОМЕР_5 належать громадянину ОСОБА_1 (водій - ОСОБА_2 ). За наслідками перевірки складено Акт проведення перевірки від 23.11.2021 №319428, згідно якого встановлено порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344): перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутня роздруківка даних роботи цифрового тахографа до транспортного засобу за 23.11.2021, без використання особистої картки водія. Відповідно до відмітки у Акті, водій ТЗ відмовився від підпису Акту.

29.11.2021 Державною службою України з безпеки на транспорті (Центральне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки) видано повідомлення про розгляд справи за наслідками здійснення 23.11.2021 державного контролю на автомобільному транспорті - на 21.12.2021.

21.12.2021 Центральним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки прийнято: постанову №303656 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону №2344 в сумі 17000,00 грн.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом № 2344. Відповідно до статті 1 Закону № 2344 визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону № 2344 державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Згідно зі статтею 18 Закону №2344 з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством. Відповідно до статті 34 Закону № 2344 автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства, забезпечувати безпеку дорожнього руху. Згідно з частиною другою статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначені документи для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, а саме: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок №1567), згідно якого державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Згідно з п. 2 Порядку №1567 державному контролю належать усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Згідно з п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344 документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Відповідно до п. 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (п. 21 Порядку №1567). Згідно з пунктом 25 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно з пунктом 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення № 340) це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку. Відповідно до пункту 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами. Згідно з пунктом 6.1 Положення №340 встановлено, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Згідно з пунктом 1.2,1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385) передбачено, що ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Згідно з пунктами 3.3, 3.6 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу.

Здійснивши аналіз змісту і механізму правового регулювання відносин (зважаючи на вимоги статті 34 Закону №2344, згідно з пунктом 6.1 Положення №340 та пунктами 3.3, 3.6 Інструкції №385) встановлено, що перевізник, який здійснює перевезення вантажним автомобілем з повною масою понад 3,5 тонн, повинен обладнати автомобіль діючим та повіреним тахографом, у разі використання цифрового тахографа водій транспортного засобу використовує особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом чи має роздруківку даних роботи тахографа, тому водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Позивач у обгрунтування позову зазначає, що здійснював внутрішнє (а не міжнародне) перевезення, відтак у водія не було обов`язку мати картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа, зважаючи на вимогу: інші документи, передбачені законодавством у розумінні понятійно-категоріального апарату та тлумачення терміну «законодавство».

Надавши оцінку твердженню позивача відповідно до вимоги пункту 6.1 Положення №340 та пунктів 3.3, 3.6 Інструкції №385, що застосовуються до позивача у спірних правовідносинах безвідносно до типу здійсненого перевезення (внутрішнє чи міжнарожне), суд відхиляє доводи представника позивача як необгрунтовані.

Кодекс адміністративного судочинства України у контексті принципу змагальності передбачає, що позивачеві варто займати активну позицію, добросовісно користуватися правами і належним чином виконувати процесуальні обов`язки надавати докази та пояснення, що підтверджують неправомірність індивідуального акта, прийнятого відповідачем.

Доводи позивача, що перелік документів, необхідних для здійснення внутрішніх перевезень встановлено постановою КМУ від 25.02.2009 №207, серед яких відсутні картка водія чи роздруківка даних роботи тахографа, суд визнає необгрунтованими, позаяк вказаний у постанові КМУ від 25.02.2009 №207 перелік документів для перевізника та водія, у межах спірних правовідносин не є вичерпним, з огляду на характеристики ТЗ (повна маса 18т.), що в обов`язковому порядку має оснащуватися тахографом, тому зобов`язаний мати водій ТЗ обладнаний тахографом у контексті вимог Інструкції №385, а водій зобов`язаний мати визначені п.п. 3.3, 3.6 Інструкції №385 документи.

Надаючи оцінку твердженню представника позивача, що наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 не є «законодавством» (не може бути застосований для встановлення відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт) у контексті оцінки співвідношення понять «інші документи, передбачені законодавством» щодо перевірки наявних документів у водія, варто враховувати значення терміна «автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами» та «вимоги до автомобільного перевізника» (стаття 34): виконувати вимоги Закону № 2344 та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про тлумачення терміну «законодавство») від 09.07.1998 у справі № 17/81-97, №12-рп/98, №1-1/98 зазначено, що термін «законодавство» досить широко використовується у правовій системі в основному у значенні як сукупності законів та інших нормативно-правових актів, що регламентують ту чи іншу сферу суспільних відносин і є джерелами певної галузі права.

У цій справі не йдеться про контрактну форму трудового договору з водієм, сторони такі аргументи не висловлювали, рейдова перевірка стосувалась сфери перевезення вантажу.

Позивач стверджує: "постанова про накладення адміністративно-господарського штрафу №303656 є протиправною та належить скасуванню, як така, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, що порушує права позивача, як перевізника", проте декларативна множинність «права перевізника» не містить змісту і характеру конкретних прав/права/інтересу про захист/відновлення яких звернувся позивач до суду у контексті критеріїв частини 2 статті 2 КАС України та завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Згідно зі статтею 3 Указу Президента України від 03.10.1992 № 493 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» прийнятий суб`єктом нормотворення нормативно-правовий акт, що зачіпає права, свободи й законні інтереси громадян або має міжвідомчий характер набирає чинності після державної реєстрації в Міністерстві юстиції Укрпаїни після проведення правової експертизи на відповідність Конституції та законодавству України, прийняття рішення про державну реєстрацію цього акта та внесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 із змінами від 16.11.2012, 24.07.2014 є підзаконним нормативно-правовим актом, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241 та входить до структури законодавства про автомобільний транспорт, позаяк визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), що використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів. Інструкцію, затверджену вказаним наказом, розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) , Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів №2344, "Про дорожній рух" (3353-12). Наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 відноситься до нормативно-правових актів про автомобільний транспорт, прийнятий на виконання вимог Закону та встановлює вимоги щодо установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах. Вказані деталізовані вимоги не мають визначатися Законом з огляду на те, що Закони України покликані врегулювати найважливіші суспільні відносини та мають вищу юридичну силу, тому підзаконні нормативно-правові акти покликані врегулювати процедурні вимоги, встанови порядок виконання вимог передбачених Законом. Наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 є чинним, відтак вимоги Інструкції є обов`язковими до виконання перевізниками за умови обладнання транспортного засобу, обладнаного тахографом. З урахуванням зазначеного, вказані доводи позивача суд також вважає необгрунтованими.

Суд врахував, що Інструкція №385 розроблена відповідно до вимог Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153, що прийнята за наслідком ухвалення ряду пропозицій стосовно тривалості робочого часу та періодів відпочинку на дорожньому транспорті (відповідно до преамбули Конвенції) та покликана встановити такі нормативи роботи, що забезпечили би безпеку під час застосування автомобільного транспорту не лише водія перевізника, але й інших учасників дорожнього руху, що можуть нести ризик постраждати від невиконання водієм перевізника вимог щодо режиму роботи та відпочинку.

Беручи до уваги, що під час перевірки посадовоми особами Укртрансбезпеки встановлено відсутність у водія роздруківки даних роботи цифрового тахографа до транспортного засобу за 23.11.2021 без використання особистої картки водія, що є обов`язковими під час перевезення вантажу у спірних правовідносинах, суд доходить висновку, що оскаржуваний індивідуальний акт від 21.12.2021 - постанова №303656 про застосування адміністративно-господарського штрафу згідно абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в сумі 17000,00 грн за даними Акта проведення перевірки від 23.11.2021 №319428 службової особи Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки прийнятий відповідачем у межах повноважень, у порядку та у законний спосіб.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, на підставі оцінених доказів сукупно, системного аналізу Конституції та законів України, Конвенцій МОП, що ратифікувала Україна у сфері соціальної політики і безпеки на транспорті та інших нормативно-правових актів дійшов висновку, що порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт є доведеними відповідачем, позовні вимоги є необгрунтованими, тому у задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 6-16, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити учасникам справи.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги 14, м. Київ, 03135, )

Судове рішення складене 10.06.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА