Справа № 380/8213/22
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/8213/22
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

в адміністративній справі

13 червня 2022 року м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сидор Н.Т., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

на розгляд суду надійшла заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівські області виплачувати позивачу з 10.06.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 у справі №380/11019/21 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 18.06.2021 № 17 «Про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 10.06.2021»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 10.06.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах державної податкової служби. 07.04.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом №130-5305-8/26971 повідомило позивача про те, що йому на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/11019/21 від 24.11.2021 призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Однак виплата пенсії здійснюватись не буде, оскільки в рішенні суду відсутня інформація про виплату призначеної пенсії. Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Як встановлено судом з матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 у справі №380/11019/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 18.06.2021 № 17 «Про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 10.06.2021»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 10.06.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах державної податкової служби.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у листі від 07.04.2022 №1300-5305-8/26971 повідомило позивачу, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 у справі №380/11019/21 йому призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону №3723 в розмірі 60% заробітку згідно довідки від 10.06.2021 №149-13-01-10-21, виданої Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області Державної податкової служби України в сумі 7931,65 грн. У рішенні суду інформація про виплату призначеної пенсії як державному службовцю відсутня.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у цій справі, суд виходить з такого.

За змістом ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким законом є Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII ).

Згідно з положеннями ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

П. 2 ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень.

За змістом ч. 2 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналіз вищезазначених законодавчих норм дає підстави дійти висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Разом з тим, суд зазначає, що ст. 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд зазначає, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу на те, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відтак, суд зазначає, що позовні вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення про відмову у виплаті пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» і зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівські області виплачувати позивачу з 10.06.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» фактично спрямовані на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 у справі №380/11019/21.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Тобто, якщо позивач вважає протиправним рішення відповідача щодо невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 у справі №380/11019/21, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із відповідною заявою, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

З огляду на вищенаведене, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення (рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 у справі №380/11019/21) про той самий предмет і з тих самих підстав, між тими самими сторонами, суддя доходить висновку про відмову у відкритті провадження у справі №380/8213/22 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 241-243, 248, 256 КАС України, суддя

п о с т а н о в и л а :

відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №380/8213/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. ст. 293-297 КАС України, з урахуванням строків, передбачених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Суддя Сидор Н.Т.