Справа № 380/18273/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань закриття провадження в адміністративній справі

07 червня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Гулій М.Р.,

за участі:

представника позивача Івасюти Л.В., згідно договору,

третьої особи - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Білецької О.Р., згідно договору,

розглянувши у м. Львові у судовому засіданні питання закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування індивідуального акта,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , з такими вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Городоцької міської ради Львівського району Львівської області за №2300 від 20.08.2021 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

Ухвалою судді від 28.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

13.12.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №93790).

01.12.2021 від третьої особи надійшли пояснення (вх. №89528).

09.03.2022 від третьої особи надійшло клопотання про закриття провадження у справі (вх. №3258ел.). В обґрунтування клопотання зазначає, що питання правомірності рішення «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку» було предметом розгляду у Городоцькому суді Львівської області, а також у Восьмому апеляційному адміністративному суду, який прийшов до висновку про зобов`язання Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області невідкладно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.08.2017 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у АДРЕСА_1 площею 0,07 га та прийняти відповідне рішення з врахуванням мотивів суду. Третя особа зазначає, що предметом спірних правовідносин є майнові права на визначену земельну ділянку, вимоги ж до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправними дій щодо надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку є похідними від них. Третя особа вважає, що даний спір має приватноправовий характер, а той факт, що відповідачем є Городоцька міська рада Львівського району Львівської області, не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий, адже відповідач у таких відносинах владних управлінський функцій щодо позивача не здійснює.

11.05.2022 від позивача надійшли заперечення на клопотання про закриття провадження (вх. №33397). Зазначає, що у позові оскаржує не факт розгляду заяви, а прийняте міською радою рішення «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд».

19.05.2022 від позивача надійшли заперечення на клопотання про закриття провадження у справі (вх. №35210).

07.06.2022 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі (вх. №39268). В обґрунтування клопотання зазначає, що позивач, вважаючи себе власником частини земельної ділянки, оспорює наявність/відсутність в третьої особи права користування земельною ділянкою саме площею 0,19 га. Відповідач вважає, що розглядуваний спір хоча й зумовлений владними функціями відповідача, як суб`єкта владних повноважень, однак має за мету визначення та захист цивільного права позивача та третьої особи, що виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства. Предметом позову у цій справ є не оскарження процедури прийняття рішень суб`єктом владних повноважень, а забезпечення можливості набуття речового права на земельну ділянку під об`єктами нерухомості, які належать позивачу і третій особі на права власності, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер.

Вирішуючи клопотання про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

За визначенням п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Конституційний Суд України у Рішенні від 01.04.2010 № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» ст. 12 Земельного кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України вирішив, що:

- положення пунктів «а», «б», «в», «г» ст. 12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього Кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб`єкти владних повноважень;

- положення п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень, пов`язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно зі статтею 1512 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

За змістом положень ст. 122 Земельного кодексу України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За частиною 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України).

В обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі, представник відповідача та третя особа зазначили, що цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а стосується права на земельну ділянку.

З такими твердженнями суд не погоджується, виходячи із наступного.

Предметом даного спору є визнання протиправним та скасування рішення Городоцької міської ради Львівського району Львівської області за №2300 від 20.08.2021 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», оскільки на спір з таким предметом поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Питання, пов`язаного з визнанням права власності на земельну ділянку та оспорюванням права власності інших осіб, у позивача та третьої особи не виникало, як помилково про це вказує відповідач та третя особа.

Якщо ж особа звертається до відповідного органу із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю.

Суд зазначає, що у позивача та у третьої особи в результаті реалізації рішення суб`єкта владних повноважень не виникло речового права на землю, а Городоцька міська рада під час прийняття спірного рішення здійснювала владні управлінські функції.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикційної належності спору, предметом якого є оскарження рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання або відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Так, у постановах від 21.03.2018 (справа № 536/233/16-ц), 24.04.2018 (справа № 401/2400/16-ц), 30.05.2018 (справа № 826/5737/16), 19.06.2018 (справа № 922/864/17) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування, а відмова особі в наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність у неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.

Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речове право на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Із наведених обставин, які склалися у цій справі, видно, що позивач правильно звернулася до адміністративного суду з позовними вимогами визнати протиправним та скасувати рішення Городоцької міської ради Львівського району Львівської області за №2300 від 20.08.2021 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», оскільки на спір з таким предметом поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Доказів того, що земельна ділянка, на яку надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, перебуває у приватній власності або у зареєстрованому користуванні в будь-кого з учасників спору суду не надано.

Крім того, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. В такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Також суд бере до уваги доводи позивача, подані у запереченні на клопотання про закриття провадження у справі, про те, що позивач оскаржує не факт розгляду заяви, а прийняте міською радою рішення «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», що свідчить про відсутність тотожності позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що клопотання представника третьої особи та Городоцької міської ради про закриття провадження по справі не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 238, 241, 243, 248, 255, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання представника третьої особи та представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування індивідуального акта відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 13.06.2022.

Суддя Потабенко В.А.