Справа № 420/8092/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8092/22
УХВАЛА

10 червня 2022 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій ОСОБА_1 просить забезпечити майбутній позов, зокрема заборонити військовій частини НОМЕР_1 , будь-яким іншим особам вчиняти дії, щодо направлення, зміни, перенесення місця проходження служби, дислокації ОСОБА_1 за межі Одеської області, або надання інших наказів, розпоряджень, тощо пов`язаних з виїздом/виходом його за територію Одеської області, або направлення його у зону бойових дій.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що він призваний до лав Збройних Сил України за мобілізацією, наразі проходить військову службу на посаді кулеметника військової частини НОМЕР_1 .

Протягом останнього місяця заявник звертався до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортами про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» так як матір його дружини, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І групи, яка не має інших працездатних осіб, які можуть здійснювати за нею постійний сторонній догляд, підтверджуючи документи надавалися двічі.

Вищевказані обставини підтверджуються належним чином засвідченими копіями рапортів Заявника, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дружини Заявника, пенсійного посвідчення матері дружини, довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією та іншими, доданими до цієї заяви, документами.

Однак, станом на момент подання цієї заяви рапорти Заявника не розглянуті, жодних дій щодо звільнення Заявника керівництвом військової частини НОМЕР_1 не здійснено, що є підставою для звернення Заявника до суду з адміністративним позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Поміж іншого, керівництвом військової частини НОМЕР_1 було доведено до відома Заявника, що він, разом з іншими військовослужбовцями, у понеділок 13 червня 2022 року буде направлений до Херсонської області для виконання бойових завдань, що враховуючи наявність підстав для звільнення з військової служби є недоречним, та зумовлює звернення до суду, перед поданням позову, з цією заявою.

Позивач зазначає, що у випадку направлення Заявника у зону бойових дій, зважаючи на ситуацію на фронті, рішення суду про його звільнення буде проблематично або навіть неможливо виконати.

Водночас, вчинення заходів забезпечення позову, які зазначені у цій заяві, дозволить виконувати Заявнику свої посадові обов`язки за місцем служби, у разі необхідності з`являтися на виклик суду, та у разі отримання позитивного рішення суду про звільнення реалізувати його та отримати таке звільнення.

Доданих до цієї заяви документів, на думку заявника, достатньо для висновку що Заявник має право на звільнення з військової служби, тому бездіяльність керівництва військової частини НОМЕР_1 , стосовно ігнорування такого звільнення, є очевидно протиправною, та такою що порушує права Заявника.

Заявник зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову забезпечить виконання майбутнього судового рішення та захистить його права, свободи та інтереси.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Судом встановлено, що в обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником не надано доказів на підтвердження того, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду; або що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів заявника, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Фактично доводи заяви про забезпечення позову ґрунтуються на припущеннях, щодо того, що заявнику буде змінено або перенесено місце проходження служби, дислокації за межі Одеської області.

Разом з цим, до заяви не надано належних та допустимих доказів, в розумінні КАС України, на підтвердження того, що вчиняються дії, щодо направлення, зміни, перенесення місця проходження служби, дислокації ОСОБА_1 .

При цьому, судове рішення не може ґрунтуватися винятково на припущеннях і відповідно до вимог ст. 242 КАС України повинно бути законним та обґрунтованим.

Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

При цьому, правомірність дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень підлягає встановленню безпосередньо у судовому засіданні під час розгляду позовних вимог по суті.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що матеріали заяви про забезпечення позову не свідчать про очевидність протиправності дій відповідача, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 242, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом заборони військовій частини НОМЕР_1 , будь-яким іншим особам вчиняти дії, щодо направлення, зміни, перенесення місця проходження служби, дислокації ОСОБА_1 за межі Одеської області, або надання інших наказів, розпоряджень, тощо пов`язаних з виїздом/виходом його за територію Одеської області, або направлення його у зону бойових дій відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук