Справа № 400/350/22
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 р. № 400/350/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі відповідач) про:

- визнання неправомірним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області у відмові у зарахуванні при призначенні пенсії за віком довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 15.02.2019 року за № 3581;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 15.02.2019 року за № 3581 з дати призначення пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що працювала на заводі «Дормашина» інженером- конструктором, програмистом з 1987 року. 31.10.1994 року завод «Дормашина» було перейменовано у ВАТ«Дормашина». Згідно п.2.3 договору купівлі- продажу цілісного комплексу ВАТ «Дормашина» № 28-05/03 від 28,05.2003 року, власником та правонаступником по зберіганню документів особового складу та видачі архівних довідок колишнім працівникам ВАТ «Дормашина» стало ТОВ «Аврора і Ко». У липні 2020 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області для призначення їй пенсії за віком у встановленому законом порядку. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області позивачці було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказала, що при призначення пенсії, управлінням не була прийнята до уваги довідка про заробітну плату за період її роботи з вересня 1987 року по грудень 1995 року, яка була видана ТОВ «Аврора і Ко» від 15.02.2019 року №3581, оскільки за даними бази ІКІС ПФУ: Відомості з реєстру страхувальників («Картка страхувальника») за кодом зареєстровано товариство з обмеженою відповідальністю ТУ. КОМ за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, буд. 13. Тому запит щодо проведення перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату від 15.02.2019 року № 3581 направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за місцем знаходження підприємства. Згідно акту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 18.05.2021 року № 1078-4 ТОВ ТУ. КОМ за юридичною адресою: м. Київ, вул. Урлівська, буд. 13 не значиться. Оскільки довідка про заробітну плату за період з вересня 1987 року по грудень 1995 року не підтверджена первинними документами розмір пенсії позивачки обчислено із заробітної плати за період з липня 2000 року по червень 2020 року відповідно до вимог ст. 40 Закону № 1058-IV. З вказаними діями відповідача ОСОБА_1 не погоджується, що у свою чергу і стало підставою для звернення позивачки до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 17.01.2022 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в сумі 992,40 грн., або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконаня ухвали суду від 17.01.2022 року позивачем до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано докази сплати судового збору в сумі 992,40 грн.

Ухвалою від 07.02.2022 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/350/22 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ст. 262 КАС України.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до положень ч. 4. ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 17.08.2020 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вказана пенсія обчислена із заробітної плати з 01 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Не погодившись з розміром призначеного розміру пенсії, позивачка 02.07.2021 року звернулася на урядову "гарячу лінію" із зверненням про врахування при обчисленні розміру пенсії сум заробітної плати згідно з архівною довідкою ТОВ "Аврора і Ко" від 15.02.2019 року №3581, оскільки за даними бази ІКІС ПФУ: Відомості з реєстру страхувальників («Картка страхувальника») за кодом зареєстровано товариство з обмеженою відповідальністю ТУ. КОМ за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, буд. 13. Тому запит щодо проведення перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату від 15.02.2019 року № 3581 направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за місцем знаходження підприємства. Згідно акту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 18.05.2021 року № 1078-4 ТОВ ТУ. КОМ за юридичною адресою: м. Київ, вул. Урлівська, буд. 13 не значиться. Оскільки довідка про заробітну плату за період з вересня 1987 року по грудень 1995 року не підтверджена первинними документами розмір пенсії позивачки обчислено із заробітної плати за період з липня 2000 року по червень 2020 року відповідно до вимог ст. 40 Закону № 1058-IV.

Не погодившись з відмовою Головного управління ПФУ в Миколаївській області в проведенні перерахунку пенсії, позивачка звернулася до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Основним законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі по тексту - Закон №1058-IV).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат, умов набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Частиною 1 статті 27 Закону №1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За положеннями статті 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Таким чином, виходячи зі змісту наведених приписів, Законом чітко визначено, що для обчислення пенсії відповідно до частини 1 статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. Однак, за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згадана норма права, яка регламентує порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, не дозволяє пенсійному органу не враховувати при визначенні заробітної плати період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року, а лише дозволяє оптимізувати його шляхом виключення періоду до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Тобто, заробітна плата за період до 01 липня 2000 року може бути врахована Пенсійним фондом при обчисленні пенсії за бажанням пенсіонера або у разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців.

Судом встановлено, що звертаючись до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, ОСОБА_1 виявила бажання, щоб для обчислення її пенсії було враховано заробітну плату за період з вересня 1987 року по грудень 1995 року.

Інформацію про заробітну плату позивачки за період з вересня 1987 року по грудень 1995 року страхового стажу містить довідка № 3581 від 15.02.2019 року, що видана товариством з обмеженою відповідальністю Аврора і Ко.

При цьому, у вказаній довідці відображені достовірні відомості щодо нарахованої та виплаченої позивачці заробітної плати за період з вересня 1987 року по грудень 1995 року, що підтверджується відповідною довідкою № 3581 від 15.02.2019 року.

Разом з тим, відповідачем довідку ТОВ Аврора і Ко № 3581 від 15.02.2019 року не взято до уваги, оскільки за даними бази ІКІС ПФУ: Відомості з реєстру страхувальників («Картка страхувальника») за кодом зареєстровано товариство з обмеженою відповідальністю ТУ. КОМ за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, буд. 13. Тому запит щодо проведення перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату від 15.02.2019 року № 3581 направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за місцем знаходження підприємства. Згідно акту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 18.05.2021 року № 1078-4 ТОВ ТУ. КОМ за юридичною адресою: м. Київ, вул. Урлівська, буд. 13 не значиться. Таким чином, довідка про заробітну плату за період з вересня 1987 року по грудень 1995 року не підтверджена первинними документами.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1 (надалі - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 2.1 Порядку №22-1 за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (п. 2.10 Порядку).

Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №358/1179/17, від 17.04.2018 року у справі №376/2559/17, від 25.09.2018 року у справі №539/1386/17, від 10.07.2019 у справі №539/2726/16-а та від 05 березня 2020 року у справі №539/3234/16-а.

Зокрема, зі змісту виданої ТОВ Аврора і Ко довідки № 3581 від 15.02.2019 року вбачається, що вона видана на підставі розрахункових рахунків за 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995 роки, а на всі виплати нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України (страхові внески).

Крім того, період роботи позивачки, що вказаний у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії, підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_1 з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, звільнення, що скріплені печаткою підприємства.

Водночас, суд зазначає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що законодавством з`ясування відповідності розміру заробітної плати, зазначеної в довідці, покладено на Пенсійний фонд, а відсутність доступу до підприємства не є безумовною підставою для відмови у перерахунку пенсії, оскільки не підтверджує невідповідність інформації, зазначеної у довідці, щодо отриманої позивачем заробітної плати.

Більш того, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто при вирішенні питання про призначення пенсії органи Пенсійного фонду наділені широким спектром повноважень для перевірки наданих для призначення пенсії документів.

Однак в даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено здійснення належної перевірки наданих позивачкою документів для призначення пенсії. Так, жодних належних, достатніх доказів проведення перевірки інформації щодо сплати страхових внесків ТОВ "Аврора і Ко" за період з вересня 1987 по грудень 1995 р.р. (періоди вказані в довідці) органом ПФУ не надано. Також, не здійснено належної перевірки щодо сум заробітної плати, вказаних у довідці.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку що бездіяльність відповідача щодо вчинення дій по перевірці відомостей, зазначених у поданій позивачкою спірній довідці про заробітну плату, зумовила протиправні дії пенсійного органу щодо відмови врахувати повні дані про заробітну плату при обрахуванні пенсії позивачки.

Окрім цього, суд підкреслює, що позиція пенсійного органу, яка фактично не стосується допущених зловживань зі сторони позивача, призвела до неспівмірних наслідків у формі зменшення розміру пенсії.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача порушені протиправними діями відповідача, які полягають у неврахуванні при обчисленні пенсії позивач довідки ТОВ Аврора і Ко № 3581 від 15.02.2019 року про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 .

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області у відмові у зарахуванні при призначенні пенсії за віком довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 15.02.2019 року за № 3581.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 15.02.2019 року за № 3581 з дати призначення пенсії за віком.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 09.06.2022 року.

Суддя Г. В. Лебедєва