Справа № 580/1950/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 червня 2022 року справа № 580/1950/22 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в спрощеному письмовому провадженні клопотання адвоката Тараненка М.О. про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та допит свідка за його позовом від імені Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

20.04.2022 адвокат Тараненко М.О. (м.Черкаси, бул.Шевченка, 222, оф.3) від імені Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) подав у Черкаський окружний адміністративний суд позов до ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ (03135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14; ) (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 01.02.2022 №303808 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Додатково просив:

розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи;

стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу.

В обґрунтування зазначено про безпідставність твердження відповідача щодо відсутності у водія позивача ОСОБА_2 картки водія до цифрового тахографу на момент перевірки. Зазначає про порушення порядку ознайомлення з актом перевірки. На думку позивача, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі заповнені один із трьох документів: тахокарту, картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа. То ж спірне рішення прийняте за відсутності порушення.

Ухвалою суду від 25.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи правилами спрощеного позовного провадження.

26.05.2022 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (вх.№15015/22) про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та допит в якості свідка ОСОБА_2 - водія ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) тел. НОМЕР_2 . (далі - Клопотання).

В обґрунтування зазначив, що відповідач не надав достовірних доказів на підтвердження обставини щодо відсутності у водія позивача картки водія, хоча позивач та водій стверджують про її наявність. З метою доведення наявності 14.12.2021 у працівника позивача картки водія просить допитати ОСОБА_2 в якості свідка та провести розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зазначив, що вказана особа зможе пояснити ситуацію щодо наявності чи відсутності 14.1.2021 картки водія. Додатково просив врахувати висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладені у постановах від 03.10.2019 у справі №826/15560/15 та від 09.12.2019 у справі №826/22842/15 щодо принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі через активну роль суду при її розгляді.

Ознайомившись із матеріалами позову, оцінивши доводи Клопотання, суд дійшов висновку про його необґрунтованість з огляду на таке.

Згідно з ч.5 ст.12 Кодексу про адміністративне судочинство України (далі - КАС України) умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Згідно з ч.3 вказаної статті загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частина 5 статті 262 КАС України встановлює, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При цьому, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Суд згідно з ч.6 вказаної статті може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Тобто, письмова форма судового розгляду справи не свідчить про позбавлення особи права на судовий захист.

Вказаний спір не відноситься до категорії спорів, визначених ст.263 КАС України.

Щодо допиту особи в якості свідка суд урахував.

Згідно з ч.1 ст.65 КАС України як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КАС України свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи. Учасник справи, заявляючи клопотання про виклик свідка, повинен зазначити його ім`я, місце проживання (перебування), роботи чи служби та обставини, щодо яких він може дати показання.

Частина 1 ст.91 КАС України визначає, що показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.91 КАС України не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.92 КАС України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Суд урахував встановлені стандарти доказування.

Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.73 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.73 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Частина 2 ст.74 КАС України встановлює, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми згідно з ч.1 ст.76 КАС України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76 КАС України).

Отже, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд врахував, що у цій справі спір виник у зв`язку із незгодою позивача з постановою відповідача від 01.02.2022 №303808 про застосування адміністративно-господарського штрафу, прийнятою за наслідками проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

В акті від 14.12.2021 №318402 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідач зазначив, що виявлено порушення ст.34 ЗУ «Про автомобільний транспорт», п.3.3 наказу від 24.06.2010 МТЗУ №385, а саме під час надання послуг перевезень вантажів перевізник не забезпечив водія карткою водія.

У вказаному Акті відсутні у графі для пояснень водія будь-які відомості та заперечення з приводу непред`явлення картки водія контролюючому органу. Зазначене може свідчити як про фактичну відсутність особи водія під час складання акту, так і про відсутність у нього аргументів на вказане порушення.

Позивач був присутній на розгляді справи про притягнення до відповідальності та застосування адміністративно-господарського штрафу, що підтверджується його особистим підписом на повідомленні про розгляд справи.

Оскільки зміст вказаного порушення полягає в ретроспективному аналізі правовідносин, що виникли щодо пред`явлення документа, суд не може підмінити контролюючий орган (відповідача) у питанні встановленні такого факту. Натомість під час вирішення спору перевіряє дотримання відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, процедури запиту та з`ясуванні причин, що супроводжували відповідні обставини розгляду матеріалів про притягнення до відповідальності за відповідний вид порушення, які аргументи та докази надавалися позивачем відповідачу у таких правовідносинах.

Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 29.04.2020 у справі № 161/5372/17 погодився рішенням суду апеляційної інстанції, зазначивши, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. Також вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі. Тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Особа, яку позивач просить допитати в якості свідка, перебувала у службових зв`язках з ним, що може вплинути на об`єктивність його свідчень внаслідок ймовірного тиску взаємних зобов`язань.

Також суд врахував, що з дати фіксації зазначеного порушення до дати судового розгляду справи пройшов тривалий час, що впливає на дійсність відтворення в пам`яті людей окремих фактів, з`ясування яких дозволяє перевірити достовірність пояснень.

То ж допит водія ОСОБА_2 в якості свідка не є доцільним, позаяк такі свідчення не відповідатимуть ознаці достовірності та допустимості доказу.

Постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 17 лютого 2021 року №104 затверджені зміни до постанови КМУ від 9 грудня 2020 року №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зокрема з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2021 року на території України продовжено дію карантину. Постановою КМУ №405 внесені зміни до розпорядження КМУ "Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації" від 25.03.2020 № 338 та постанови КМУ "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 09.12.2020 № 1236. Ці зміни продовжують дію на території України режиму надзвичайної ситуації та карантину до 30 червня 2021 року. 16.06.2021 Кабінет Міністрів України постановою від 16.06.2021 №611 продовжив карантин в Україні до 31 серпня 2021 року. Постановою КМУ від 22.09.2021 № 981 дію карантину продовжено до 31.12.2021. Постановою Кабміну від 15.12.2021 №1336 внесено зміни до постанови від 09.12.2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" продовжено дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року. Кабінет Міністрів України постановою від 23.02.2022 №229 вніс зміни до Постанови КМУ від 09.12.2020 №1236, якими продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 із 31 березня до 31 травня 2022 року. 27.05.2022 КМУ вніс зміни до постанови від 09.12.2020 №1236 та продовжив термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню хвороби COVID-19 із 31.05.2022 до 31.08.2022.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (далі - Указ №64/2022), затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до п.2 Указу №64/2022 військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На засіданні 15 березня Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні". Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Внаслідок викладеного на час вирішення цієї справи в Україні діють особливі умови щодо переміщення та перебування осіб, що вимагають забезпечення створення умов для їх фізичної захисту та безпеки. Суд врахував місцезнаходження сторін на території, що зі значною інтенсивністю протягом всього запровадженого воєнного стану перебуває під загрозою повітряної тривоги. Періодичність оголошених повітряних тривог у Черкаській області дають підстави для висновку щодо ризикованості переміщення осіб до місцезнаходження суду та іноді унеможливлення проведення відкритих судових засідань протягом їх дії.

Проведення відкритих судових засідань в інших, аніж зали відповідного суду приміщеннях на дату розгляду Клопотання чинним процесуальним законом не передбачено.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Тому діяльність органів державної влади не повинна створювати загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.159 КАС України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Зазначене кореспондується з вимогами ч.2 ст.9 КАС України, згідно з якою суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Представник позивача не зазначив жодного обґрунтованого доводу щодо необхідності проведення судового розгляду справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін з урахуванням викладених вище обставин і фактів, не вказав підстав, наявність яких може свідчити про неможливість об`єктивного та справедливого вирішення спору правилами спрощеного провадження без такого виклику, не пояснив суду, які обставини та факти можуть мати складність у розумінні чи з`ясуванні для суду.

Кількість учасників спору невелика. Викладені підстави позову свідчать про необхідність з`ясування фактичних обставин спору з письмових доказів, адже встановленню підлягають факти щодо правомірності постанови від 01.02.2022 №303808 про застосування адміністративно-господарського штрафу та оцінка їх обґрунтованості, що можливо з`ясувати виключно з письмових доказів. Клопотання про призначення експертизи суду не надходило та відсутня доцільність її призначення. Крім того, зважаючи, що на предмет спору, передумови та підстави виникнення спірних правовідносин, пріоритетним є швидке вирішення спору.

Тому суд дійшов висновку про недоцільність судового розгляду справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Керуючись ст. ст.2-20, 44-49, 65, 72-80, 91-92, 159, 259-263, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні клопотання (вх. від 26.05.2022) адвоката Тараненка М.О. про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та допит свідка за його позовом від імені Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ про визнання протиправним і скасування рішення.

2. Копії ухвали направити учасникам спору.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Ухвала постановлена, складена в повному обсязі та підписана 10.06.2022.