Справа № 600/2196/21-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/2196/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Екомонтажсервіс", в інтересах якого звернувся адвокат Дрищенюк Марія Михайлівна до Чернівецької міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Екомонтажсервіс", в інтересах якого звернувся адвокат Дрищенюк Марія Михайлівна (позивач) до Чернівецької міської ради (відповідач) з такими позовними вимогами:

скасувати пункт 2 Рішення 4 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 07.04.2021 №174 "Про відмову у затверджені проектів землеустрою зі зміни цільового призначення земельних ділянок";

зобов`язати Чернівецьку міську раду затвердити проект землеустрою зі змін цільового призначення земельної ділянки за адресою вул. Шолом-Алейхема, 24-26 в м. Чернівці, площею - 0,0812 га (кадастровий номер :06:004:0034) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.10).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 02.08.2007 №3937 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29 жовтня 2020 року №230126419 ТОВ "ВКФ "Екомонтажсервіс" з 2007 року орендує земельну ділянку площею - 0,0812 га (кадастровий номер :06:004:0034), цільове призначення - для реконструкції існуючої забудови та будівництва торгово-офісного комплексу, яка знаходиться: по вул. Шолом-Алейхема, 24-26 в м. Чернівці.

30.09.2020 пунктом 11.1 рішення 83 сесії VII скликання Чернівецької міської ради №2403 позивачу надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки по вул. Шолом-Алейхема, 24-26 в м. Чернівці, площею - 0,0812 га (кадастровий номер :06:004:0034) з "для реконструкції існуючої забудови та будівництва торгово-офісного комплексу" на "для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.10)" за рахунок орендованої земельної ділянки.

Рішенням 2 сесії VIII скликання Чернівецької міської ради від 28.01.2021 №64 (п. 24.5), питання щодо затвердження проекту землеустрою зміни цільового призначення змеленої ділянки по вул. Шолом-Алейхема, 24-26 в м. Чернівці, площею - 0,0812 га (кадастровий номер :06:004:0034) знято відповідачем, без будь-яких підстав та обґрунтування, на доопрацювання. Тобто, приймаючи пункт 24.5 цього рішення, орган місцевого самоврядування не виконав законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, що не відповідає вимогам ЗК України та призводить до його протиправності.

07.04.2021 пунктом 2 Рішення 4 сесії VII скликання Чернівецької міської ради №174 відмовлено у затверджені проекту землеустрою зі зміни цільового призначення, у зв`язку із розміщенням на даній земельній ділянці меморіального комплексу в пам`ять про євреїв, в`язнів Чернівецького гетто 1941 року в м. Чернівцях на вул. Петра Сагайдачного, 22-А.

Позивач вважає, що незазначення відповідачем в пункті 2 рішення №174 підстав його прийняття з посиланням на норми законодавства, позбавило його можливості дізнатися причини прийняття такого рішення та, у разі необхідності усунути їх, тому такі дії відповідача, є упередженими, протиправними, а пункт 2 рішення №174 є необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Так, позивачем було в повному обсязі виконано вимоги законодавства, а саме: розроблено проект землеустрою по зміні цільового призначення, який пройшов погодження в усіх зацікавлених та законодавчо визначених організаціях - без будь-яких зауважень, а це свідчить про те, що пункт 2 Рішення 4 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 07.04.2021 №174 прийнятий із порушенням законодавства, не містить законодавчо визначених підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню, а позовна вимога задоволенню.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що оскільки у даній справі питання стосується зміни цільового призначення земельної ділянки у комерційно-привабливому районі, то дане питання потребує більшої тривалості часу для його належної підготовки та розгляду на пленарному засіданні міської ради і прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Вказаний проект довивчався постійною комісією з питань земельних відносин, архітектури та будівництва Чернівецької міської ради VIII скликання, де надавалися висновки та пропозиції, щодо даного проекту, комісією було рекомендовано: відмовити у зв`язку із розміщенням на зазначеній земельній ділянці меморіального комплексу в пам`ять про євреїв, в`язнів Чернівецького гетто 1941 року в АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що на земельній ділянці наявні такі обмеження, як в межах комплексної охоронної зони центрального історичного ареалу м. Чернівці житловий будинок АДРЕСА_2 є пам`яткою архітектури місцевого значення, та розміщення меморіального комплексу в пам`ять про євреїв, в`язнів Чернівецького гетто 1941 року в АДРЕСА_1 , Чернівецька міська рада відмовляючи у затвердженні проекту землеустрою із зміною цільового призначення, виходила з того, що для прийняття згаданого рішення необхідно забезпечити вільний доступ до вказаних об`єктів.

Вимога позивача щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою зі зміною цільового призначення земельної ділянки по АДРЕСА_2 площею 0,0812 га не може бути задоволена, оскільки позиція у п. 35 постанови Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі №1340/5638/18 зроблено висновок про те, що вирішення питання в частині зобов`язання щодо затвердження проекту землеустрою із зміни цільового призначення земельної ділянки, перебуває поза компетенцією адміністративного суду, оскільки до юрисдикції суду в широкому розумінні не входить зобов`язання відповідача приймати на сесії будь-яке конкретне рішення, оскільки відповідно до чинного законодавства України суд не має права перебирати на себе повноваження, віднесені до компетенції, зокрема, органів місцевого самоврядування. Суд може за наявності достатніх правових підстав визнати рішення неправомірним та скасувати його, а також зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду повторно розглянути відповідне питання та прийняти за наслідками розгляду вмотивоване та обґрунтоване нормами законодавства рішення, при цьому суд не може перебирати на себе функцію дозвільного органу, яка не покладена на суд законом.

Позивач, ознайомившись з відзивом на позовну заяву, подав до суду відповідь на відзив в якій зазначив, що посилання відповідача, як на підставу відмови у затверджені проекту землеустрою, відносно того, що на земельній ділянці наявні обмеження, такі як наявність меморіального комплексу в пам`ять про євреїв, в`язнів Чернівецького гетто в АДРЕСА_1 та житлового будинку №26, який є нібито пам`яткою архітектури місцевого значення, є такими, що вводить суд в оману - з 2007 року житлового будинку по вул. Шолом-Алейхема, 26 - не існує, а є лише його залишки (зруйновані конструкції, які підлягають кінцевому демонтажу), що підтверджується рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 25.06.2007 року №496/11, де вказано те, що вичерпано ресурс несучої здатності та довговічності даного будинку, у зв`язку із активізацією зсувних процесів в центральній частині міста, підвищенням рівня сейсмічності, аварійним технічним станом будинку та неможливістю його реставрації, реабілітації і пристосування через низьку міцність будівельних автентичних матеріалів. Тобто, залишки підлягають знесенню, а територія сучасній забудові.

Ухвалою суду від 04.06.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 24.06.2021 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 20.07.2021.

Підготовче засідання призначене на 24.06.2021 відкладено на 29.07.2021.

Усною ухвалою суду від 29.07.2021, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження в адміністративній справі №600/2196/21-а закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.10.2021.

В судовому засіданні призначеному на 07.10.2021 оголошено перерву до 26.10.2021

Судове засідання призначене на 26.10.2021 відкладено на 30.11.2021

Представник позивача в судовому засіданні під час розгляду справи по суті позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідач в судовому засіданні під час розгляду справи по суті заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні.

30.11.2021, за клопотанням сторін, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження, за наявними у ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс" (), зареєстроване як юридична особа 10.03.1998, місцезнаходження Бульвар Дружби Народів, 18/7, м. Київ (а.с. 28-31).

Рішенням Чернівецької міської ради від 25.06.2007 №496/11 "Про визначення можливості подальшої експлуатації житлових будинків-пам`яток архітектури на вул. Ю.Гагаріна, 5 та Шолом-Алейхема, 26", вирішено: визнати залишки житлових будинків на вул. Ю.Гагаріна, 5 і вул. Шолом-Алейхема, 26 такими, що вичерпали ресурс несучої здатності та довговічності у зв`язку із активізацією зсувних процесів в центральній частині міста, підвищенням рівня сейсмічності, аварійним технічним станом будинків та неможливістю їх реставрації, реабілітації і пристосування через низьку міцність будівельних автентичних матеріалів і підлягають демонтажу (а.с. 43-44).

02.08.2007 між Чернівецькою міською радою (Орендодавець) та ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс" (Орендар) укладено Договір оренди землі №3937 за умовами якого, на підставі рішення 18 сесії Чернівецької міської ради V скликання від "12" липня 2007 №351 Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться в м. Чернівці, на вул. Шолом-Алейхема, 24-26. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0812 га. Земельна ділянка надається в оренду терміном до "31" травня 2010 для реконструкції існуючої забудови та будівництва торгово-офісного комплексу (а.с. 9-15).

Пунктом 11.1. рішення Чернівецької міської ради від 30.09.2020 №2403 "Про розгляд звернень фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб щодо поновлення договорів оренди землі, надання земельних ділянок в оренду, надання дозволів на складання проекту землеустрою земельних ділянок, визнання такими, що втратили чинність, та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань", вирішено: надати ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс", дозвіл на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою вул. Шолом-Алейхема, 24-26, площею 0,0812 га (кадастровий номер :06:004:0034) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.10) за рахунок орендованої земельної ділянки для реконструкції існуючої забудови та будівництва торгово-офісного комплексу (а.с. 17-18).

06.11.2020 ФОП ОСОБА_1 виконав роботи для ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс" із виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (м. Чернівці, вул. Шолом-Алейхема, 24-26) комунальної власності, цільове призначення якої змінюється з "для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для реконструкції існуючої забудови та будівництва торгово-офісного комплексу) (03.07) на "для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (20.10)" (а.с. 21-54).

04.12.2020 позивач звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою по зміні цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 56).

Пунктом 24 Рішення 2 сесії Чернівецької міської ради VIII скликання від 28.01.2021 №64 "Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб щодо надання дозволів, затвердження проектів землеустрою зі зміни цільового призначення, надання земельних ділянок в оренду, визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень з цих питань", вирішено зняти на доопрацювання пункт 37 проекту рішення щодо відмови ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс" у затвердженні проекту землеустрою зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 , площею 0,0812 га (кадастровий номер :06:004:0034) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.10) (а.с. 55).

Пунктом 2 рішенням 4 сесії Чернівецької міської ради VIII скликання від 07.04.2021 №174 "Про відмову у затверджені проектів землеустрою зі зміни цільового призначення земельних ділянок", вирішено відмовити ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс" у затвердженні проекту землеустрою зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 , площею 0,0812 га (кадастровий номер :06:004:0034) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.10), у зв`язку із розміщенням на даній земельній ділянці меморіального комплексу в пам`ять про євреїв, в`язнів чернівецького гетто 1941 року в АДРЕСА_1 (підстава: рішення виконавчого комітету міської ради від 13.09.2011 №557/15, протокол засідання постійної комісії Чернівецької міської ради VIII скликання з питань земельних відносин, архітектури та будівництва від 08.02.2021 (а.с.57).

Вважаючи протиправним пункт 2 Рішення 4 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 07.04.2021 №174 "Про відмову у затверджені проектів землеустрою зі зміни цільового призначення земельних ділянок", позивач звернувся до суду з даним позовом.

До спірних правовідносин у даній справі суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно з частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтями 2 та 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.

За змістом статті 25 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документів із землеустрою.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Згідно ч. 3. ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої на території пам`яток культурної спадщини національного значення, їх охоронних зон та охоронюваних археологічних територіях, підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини;

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої на території земель історико-культурного призначення, пам`яток культурної спадщини місцевого значення, їх охоронних зон, в історичних ареалах населених місць та інших землях історико-культурного призначення, крім випадків, зазначених в абзаці третьому цієї частини, підлягає також погодженню з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони культурної спадщини, відповідним структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони культурної спадщини;

Частиною 6 статті 186-1 ЗК України встановлено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до ч. 8 ст. 186-1 ЗК України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

При цьому, суд зазначає, що жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі №480/313/19, яку суд враховує в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Судом встановлено, що 04.12.2020 позивач звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із заявою про затвердження погодженого в установленому порядку проекту землеустрою по зміні цільового призначення земельної ділянки за адресою вул. Шолом-Алейхема, 24-26 в м. Чернівці.

Пунктом 2 рішенням 4 сесії Чернівецької міської ради VIII скликання від 07.04.2021 №174 "Про відмову у затверджені проектів землеустрою зі зміни цільового призначення земельних ділянок", вирішено відмовити ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс" у затвердженні проекту землеустрою зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою вул. Шолом-Алейхема, 24-26, площею 0,0812 га (кадастровий номер :06:004:0034) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.10), у зв`язку із розміщенням на даній земельній ділянці меморіального комплексу в пам`ять про євреїв, в`язнів чернівецького гетто 1941 року в АДРЕСА_1 (підстава: рішення виконавчого комітету міської ради від 13.09.2011 №557/15, протокол засідання постійної комісії Чернівецької міської ради VIII скликання з питань земельних відносин, архітектури та будівництва від 08.02.2021.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні правові акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Суд зауважує, що жодних законодавчо визначених мотивів чи аргументів відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення змеленої ділянки "для реконструкції існуючої забудови та будівництва торгово-офісного комплексу" на "для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку" за рахунок орендованої земельної ділянки по вул. Шолом-Алейхема, 24-26 в м. Чернівці, площею 0,0812 га, в рішенні не зафіксовано.

Водночас, зазначення в рішенні, як підставу для відмови "у зв`язку із розміщенням на даній земельній ділянці меморіального комплексу в пам`ять про євреїв, в`язнів чернівецького гетто 1941 року в АДРЕСА_1 " без жодних законодавчо визначених посилань, мотивів чи аргументів щодо відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення змеленої ділянки не дають підстави суду вважати оскаржуване рішення правомірним та таким, що відповідає вимогам частини другою статті 2 КАС України.

В свою чергу суду також звертає увагу на не дотримання відповідачем принципу добросовісності, оскільки на час надання позивачу, згідно рішення Чернівецької міської ради від 30.09.2020 №2403, дозволу на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою вул. Шолом-Алейхема, 24-26, площею 0,0812 га (кадастровий номер :06:004:0034) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.10) за рахунок орендованої земельної ділянки для реконструкції існуючої забудови та будівництва торгово-офісного комплексу на вказаній земельній ділянці вже був розміщений меморіальний комплекс в пам`ять про євреїв, в`язнів чернівецького гетто 1941 року в АДРЕСА_1 , як і було (існувало) рішення виконавчого комітету міської ради від 13.09.2011 №557/15, яке покладено в підставу для прийняття оскаржуваного рішення.

З огляду на положення ч. 2 ст. 19 Конституції України та наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України критерії оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, відмова уповноваженого органу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення повинна ґрунтуватися на законі та бути обґрунтованою, тобто такою, що прийнята з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття такого виду рішень.

Крім цього, в силу положень ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01.07.2003 р., вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

На переконання суду, оскаржуване рішення є необґрунтованим, прийняте без врахування всіх обставин справи та висновків, що мали б ґрунтуватись на нормах чинного законодавства України.

В оскаржуваному рішенні не зазначено жодних причин, мотивів, аргументів з посиланням на норми чинного законодавства, у зв`язку з якими відповідачем вирішено відмовити позивачу в затвердженні проекту землеустрою.

Більше того, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не були взяті до уваги і норми закону, якими передбачено порядок встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до ст. ст. 20, 186-1 Земельного кодексу України.

Невиконання органом місцевого самоврядування законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Крім цього, на переконання суду, не зазначення відповідачем в оскаржуваному рішенні законодавчо визначених підстав його прийняття позбавляє позивача дізнатися причини відмови у затвердженні проекту землеустрою та, у разі необхідності, або усунути такі або ж навести доводи щодо їх безпідставності при оскарженні відмови в судовому порядку.

Відтак, перевіривши оскаржуване позивачем рішення на відповідність його критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, суд приходить до висновку, що при його прийнятті відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначний законом, який регулює спірні відносини, а також необґрунтовано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування пункту 2 Рішення 4 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 07.04.2021 №174 "Про відмову у затверджені проектів землеустрою зі зміни цільового призначення земельних ділянок".

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 - під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

В даному випадку, на час виникнення спірних правовідносин, повноваження щодо затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки чи надання мотивованої відмови у затвердженні, було регламентовано ст.20, 186-1 Земельного кодексу України.

Умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №825/602/17, від 22.12.2018 у справі №804/1469/17, від 26.02.2019 у справі №802/721/18-а та від 05.03.2019 у справі №2040/6320/18.

Частиною 2 ст. 245 КАС України наведено перелік рішень, які суд може прийняти у разі задоволення позову.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 3-4 ст. 245 КАС України).

Із змісту вказаних норм видно, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ст. 245 КАС України.

Застосовуючи механізм ефективного захисту права, порушеного суб`єктом владних повноважень, враховуючи зміст позовних вимог та висновки суду щодо оскаржуваного рішення, а також приписи статті 245 КАС України суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача у даній справі буде зобов`язання Чернівецької міської ради повторно розглянути клопотання ТОВ "ВКФ "Екомонтажсервіс" про затвердження проекту землеустрою зі змін цільового призначення земельної ділянки за адресою вул. Шолом-Алейхема, 24-26 в м. Чернівці, площею - 0,0812 га (кадастровий номер :06:004:0034) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.10), з урахуванням вимог та положень ухваленого судового рішення.

Покладення такого обов`язку не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази і довести певні обставини, які свідчать про правомірність його дій/бездіяльності, законність прийнятих рішень. Однак, відповідач у згаданих правовідносинах, жодним доказом або ж нормою законодавства не спростував доводів позивача.

Беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що основні позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими належними та допустимими доказами та такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають частковому задоволенню.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення основних позовних вимог, щодо яких фактично виник спір, у відповідності до приписів частини 1 статті 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької міської ради на користь позивача судовий збір в сумі 2270,00 грн, сплачений згідно квитанції №ПН2020158 від 12.05.2021.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Екомонтажсервіс", в інтересах якого звернувся адвокат Дрищенюк Марія Михайлівна до Чернівецької міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 2 Рішення 4 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 07.04.2021 №174.

3. Зобов`язати Чернівецьку міську раду повторно розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Екомонтажсервіс" про затвердження проекту землеустрою зі змін цільового призначення земельної ділянки за адресою вул. Шолом-Алейхема, 24-26 в м. Чернівці, площею - 0,0812 га (кадастровий номер :06:004:0034) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.10), з урахуванням вимог та положень ухваленого судового рішення.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Екомонтажсервіс" за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької міської ради судовий збір в сум 2270,00 грн, сплачений згідно квитанції №ПН2020158 від 12.05.2021.

5. В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Екомонтажсервіс" (, вул. Бульвар Дружби Народів, 18/7, м. Київ, 01103);

Представник позивача адвокат Дрищенюк Марія Михайлівна (вул. Університетська, 20, м. Чернівці, Чернівецька область, 58002);

Відповідач Чернівецька міська рада (, Центральна площа, 1, м. Чернівці, Чернівецька область, 58002).

Суддя В.О. Григораш