Справа № 280/11609/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року Справа № 280/11609/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Запорізької обласної прокуратури про скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Офісу Генерального прокурора (далі відповідач 1), Запорізької обласної прокуратури (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 19.08.2021 у протоколі №3 щодо не включення прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки і не призначення нового часу (дати) складання відповідного іспиту;

2. Визнати протиправним та скасувати рішення №248 від 13 вересня 2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки», ухваленого П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих);

3. Наказ Запорізької обласної прокуратури №1453к від 22.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів Запорізької обласної прокуратури з 22.10.2021 скасувати;

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області та в органах Запорізької обласної прокуратури або на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями в органах Запорізької обласної прокуратури з 22.10.2021;

5. Визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора та Першої кадрової комісії щодо невиконання рішення Першої кадрової комісії №12 від 20.11.2020 про не включення прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки і не призначення нового часу (дати) складання відповідного іспиту;

6. Зобов`язати Офіс Генерального прокурора шляхом створення кадрової комісії Генеральним прокурором, включити прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки і призначити новий час (дату) складання відповідного іспиту;

7. Стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він працював на посаді прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області, а з 22.10.2021 позивач звільнений з займаної посади та органів прокуратури відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Разом з тим, позивач вважає, що його звільнено за відсутності встановлених законодавством підстав та без дотримання порядку розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Позивач вказував на те, що підставою для прийняття спірного наказу про його звільнення послугувало рішення кадрової комісії. Разом з тим, позивач вважає, що відповідачем порушено порядок проведення атестації, а саме рішення є невмотивованим. Позивач зазначає, що він успішно пройшов перший етап тестування, але на другому етапі тестування через некоректну роботу комп`ютерної техніки позивачу нараховано лише 80 балів. Зазначає, що після неуспішного проходження другого етапу тестування позивач звернувся до Офісу Генерального прокурора з проханням перевірити коректність роботи системи оцінювання та надати можливість повторно пройти тестування. Позивач зазначає, що Першою кадровою комісію прийнято позитивне рішення по заяві позивача та встановлено наявність поважних причин, які вплинули на результати тестування, а також позивача було виключено з числа осіб, які 04.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки.

Разом з тим, позивач зазначає, що згодом йому стало відомо про те, що П`ятнадцятою кадровою комісію всупереч вимог чинного законодавства України було переглянуто рішення Першої кадрової комісії, яким фактично позивачу надано право на повторне проходження тестування та яким його виключено зі списку осіб, які неуспішно пройшли тестування. Позивач вважає, що П`ятнадцята кадрова комісія не мала права скасовувати рішення попередньої кадрової комісії, а висновки про неуспішне проходження ним тестування та звільнення з роботи до проходження повторного тестування є протиправним. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач Запорізька обласна прокуратура проти задоволення позовних вимог заперечила. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивачем у добровільному порядку було подано заяву, в якій викладено бажання пройти атестацію. При цьому, позивач усвідомлював, що не проходження атестації буде визначено підставою для його звільнення з органів прокуратури. Відповідач зазначає, що за наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички використанням комп`ютерної техніки (другий етап атестації) ОСОБА_1 , відповідно до рішення п`ятнадцятої кадрової комісії набрав 80 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту і його не допущено до проходження співбесіди. Відповідач зазначає, що за наявності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації, керівником Запорізької обласної прокуратури, на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ, цілком обґрунтовано прийнято наказ від 22.10.2021 №1453к про звільнення позивача з займаної посади та з органів прокуратури. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач Офіс Генерального прокурора проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивачем самостійно подано Генеральному прокурору заяву про проходження атестації, тобто позивачем надано персональну згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону №1697-VII.

Зазначає, що позивачем успішно пройдено перший етап атестації, проте 04.11.2020 за наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другий етап атестації) ОСОБА_1 набрав 80 балів, що з урахуванням наказу виконувача обов`язків Генерального прокурора від 07.10.2020 №474 є менше прохідного балу (93) для успішного складання іспиту. Зазначає, що на засіданні Комісії 04.11.2020 (протокол №10) друге питання порядку денного, складено список прокурорів, які 04.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки набравши менше 93 балів де зазначено і ОСОБА_1 .

Відповідач зазначає, що 20.11.2020 Перша кадрова комісія прийняла рішення (протокол №12), яким вирішила задовольнити заяву позивача та відповідно до п.7 Розділу І Порядку проходження прокурорами атестації призначити нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички. Водночас новий час та дату складання іспиту вищевказаною комісією не призначено. Відповідач зазначає, що Комісією приймалось процедурне рішення, а не остаточне (про успішне/неуспішне проходження атестації) та про призначення нової дати складання цього іспиту без визначення конкретної дати. У подальшому 19.08.2021 на засіданні Комісії №15 розглянуто питання щодо включення позивача до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. При цьому, під час засідання комісії підстав для повторного проходження позивачем тестування не встановлено, а тому за результатами голосування сформовано перелік прокурорів, які за результатами іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, які відбулося 02.11.2020 09.11.2020, набрали менше прохідного балу (93) і неуспішно пройшли атестацію. Позивач у зазначеному переліку знаходиться під №248. З урахуванням зазначеного у відзиві, представник Офісу Генерального прокурора просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що 25.09.2019 набув чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі Закон №113-IX).

Пунктом 7 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ визначено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-ІХ, прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Судом встановлено, що позивачем до Генерального прокурора надано Заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію, в якій позивач просив перевести його на посаду прокурора в обласній прокуратурі і для цього допустити до проходження атестації.

13 вересня 2021 року П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийнято рішення №248 про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації.

22.10.2021 керівником Запорізької обласної прокуратури видано наказ №1453к, яким на підставі статті 11 Закону України «Про прокуратуру», підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», наказано звільнити ОСОБА_1 з посади прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів Запорізької обласної прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 22 жовтня 2021 року.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття рішень кадровою комісією та наказу про звільнення, звернувся до суду із цим позовом.

Щодо правомірності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження позивачем атестації, суд зазначає наступне.

Пунктом 9 розділу ІІ Закону №113 визначено, що атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.

Відповідно до п.п. 10-14 розділу ІІ Закону №113 прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Предметом атестації є оцінка:

1) професійної компетентності прокурора;

2) професійної етики та доброчесності прокурора.

Атестація прокурорів включає такі етапи:

1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;

2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.

Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

Пунктами 16-17 розділу ІІ Закону №113 визначено, що за результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.

Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється.

Згідно із п. 19 розділу ІІ Закону №113 прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" за умови настання однієї із наступних підстав:

1) неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію;

2) рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури;

3) в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, який успішно пройшов атестацію;

4) ненадання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, у разі успішного проходження ним атестації, згоди протягом трьох робочих днів на переведення на запропоновану йому посаду в Офісі Генерального прокурора, обласній прокуратурі, окружній прокуратурі.

Перебування прокурора на лікарняному через тимчасову непрацездатність, у відпустці чи у відрядженні до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі не є перешкодою для його звільнення з посади прокурора відповідно до цього пункту.

На виконання вимог Закону №113-IX, наказом Генерального прокурора №221 від 03.10.2019 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок №221).

Відповідно до пункту 1 розділу 1 Порядку № 221, атестація прокурорів - це встановлена Розділом II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Згідно пунктів 2, 4 Порядку №221 атестація прокурорів Генеральної прокуратури України проводиться відповідними кадровими комісіями, порядок роботи яких, перелік і склад визначаються відповідними наказами Генерального прокурора.

Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора; 2) професійної етики та доброчесності прокурора.

Атестація включає в себе три етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання ( п. 6 Порядку № 221).

Згідно із пунктом 8 Порядку №221 за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень: 1) рішення про успішне проходження прокурором атестації; 2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Форми типових рішень визначені у додатку 1 до цього Порядку.

З матеріалів судом встановлено, що за результатами проходження тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки, під час якого набрано 80 балів з 93 трьох мінімально необхідних, позивач подав заяву, в якій просив переглянути результати тестування, а також вказував на те, що під час тестування виникали недоліки у роботі комп`ютерної техніки, які перешкоджали виконанню тестових завдань.

За результатами розгляду заяви позивача та інших прокурорів які проходили атестацію, Першою кадровою комісією 20.11.2020 (Протокол №12) ухвалено рішення про те, що вивченням доводів заявників, долучених документів, а також змісту проведеного інструктажу встановлено, що зазначені у їх зверненнях факти знайшли своє підтвердження. Також, зазначено, що вказане є поважною причиною, яка істотно вплинула на перебіг та результат складання іспиту.

У зв`язку із встановленими обставинами Першою кадровою комісією, відповідно до п.7 Розділу 1 Порядку проходження прокурорами атестації, вирішено призначити нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички, зокрема і для ОСОБА_1 .

При цьому, суд зауважує, що Першою кадровою комісією, яка проводила атестацію ОСОБА_1 не було прийнято рішення про неуспішне проходження ним атестації щоб у свою чергу могло бути підставою для видання наказу про звільнення.

У подальшому наказ Генерального прокурора від 10.09.2020 №424 «Про створення третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)» втратив чинність на підставі наказу Генерального прокурора від 16.07.2021 №236 і Перша кадрова комісія припинила свою діяльність, а його ж наказом від 16.07.2021 №239 створено п`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).

В свою чергу, П`ятнадцятою кадровою комісією прийнято рішення, яким вирішено не включати ОСОБА_1 до графіку на складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички, а також рішення від 13.09.2021 №248 про неуспішне проходження позивачем атестації за результатами складення іспиту на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки у зв`язку із набранням 80 балів при необхідності 93 та відсутності підстав для повторного проходження іспиту.

Таким чином, Першою кадровою комісіє та П`ятнадцятою кадровою комісією прийнято протилежні рішення щодо того чи має позивач право на повторне проходження другого етапу тестування, що безумовно порушує принцип правової визначеності.

Суд зазначає, що фактично не скасовуючи і не змінюючи чинного рішення про призначення позивачу нової дати складання іспиту на загальні здібності та навички, П`ятнадцята кадрова комісія повторно вирішила питання, яке вже було вирішено 20.11.2020 Першою кадровою комісією, яка проводила атестацію позивача.

Суд зазначає, що Закон №113-ІХ, Порядок №221 та Порядок №233 не наділяють кадрову комісію повноваженнями за тими ж самими обставинами ревізувати (переглядати) власне рішення або рішення попередньої кадрової комісії щодо призначення прокурору нового часу (дати) складання відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди, як і не передбачають вчинення кадровою комісією повторно дій щодо визначення підстав для призначення нового часу (дати) складання іспиту чи проведення співбесіди, як не передбачають і права комісії або дій по вирішенню питання, чи включати до графіку складання іспитів прокурора, щодо якого вже прийнято рішення про призначення йому нової дати складання іспиту.

Першою кадровою комісією було розглянуто заяву позивача та прийнято з цього приводу рішення, оформлене протоколом №12 від 20.11.2020, яким заяву вирішено по суті, а отже це процедурне рішення вже реалізовано.

Варто зауважити, що за змістом Порядків №221 та №233 прокурор, включений до оприлюдненого в установленому порядку графіка складання іспиту (графіка складання іспитів), продовжує проходити атестацію до ухвалення кадровою комісією рішення про успішне або неуспішне проходження ним атестації. Таке рішення ухвалюється кадровою комісією за підсумками кожного з етапів атестування, у том числі в разі, якщо прокурор на іспиті набрав бал, менший за прохідний, проте якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних чи інших причин, які не залежали від членів комісії та прокурора, то обов`язком комісії є призначення нового часу (дати) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди.

На переконання суду, у цьому випадку єдиним можливим правомірним варіантом дій П`ятнадцятої кадрової комісії було визначити позивачу конкретну дату складання іспиту на загальні здібності та навички і скласти відповідний графік складання іспитів із включенням до нього позивача.

Отже, П`ятнадцята кадрова комісія при прийнятті рішень від 19.08.2021 (протокол №3) та від 13.09.2021 №248 діяла з перевищенням власних повноважень та не на підставі Порядків №221 та №233, унаслідок чого позбавила позивача можливості скласти згаданий іспит та прийняла оскаржене у цій справі рішення про неуспішне проходження позивачем атестування, яке з огляду на викладені висновки суду є протиправним.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним і скасування рішення П`ятнадцятої кадрової комісії №248 від 13.09.2021 про неуспішне проходження атестації прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо правомірності наказу керівника Запорізької обласної прокуратури в частині звільнення позивача, відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», суд зазначає що оскільки рішення кадрової комісії є протиправним, то відповідно і наказ, який виданий на виконання такого рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, з огляду на протиправність наказу про звільнення, наявні правові підстави для поновлення позивача в органах прокуратури та на посаді аналогічній тій, яку він обіймав до звільнення, з урахуванням того, що на момент винесення рішення по даній справі відбулась реорганізація органів прокуратури.

За таких обставин, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде досягнуто шляхом поновлення ОСОБА_1 в органах Запорізької обласної прокуратури на посаді прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області з 23.10.2021.

Також, суд зауважує, що у випадку коли на момент винесення рішення у структурі Запорізької обласної прокуратури відбудуся зміни, то саме на відповідачів покладається обов`язок поновити позивача на посаді, яка є рівнозначною за умовами, функціями та повноваженнями в органах Запорізької обласної прокуратури.

При цьому, саме з 23.10.2021 позивач підлягає поновленню на роботі, оскільки 22.10.2021 було останнім робочим днем позивача, а тому позовні вимоги про поновлення на роботі з 22.10.2021 задоволенню не підлягають.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи (пункт 32 Пленуму).

Визначаючи розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд виходить з того, що при обчисленні належної до виплати суми застосовуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 (далі Порядок №100).

Так, згідно з вимогами пункту 2 розділу ІІ Порядку №100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (пункт 8 Порядку №100).

В матеріалах справи міститься довідка Запорізької обласної прокуратури від 10.01.2022 №21-1072-22 (а.с.83, т.1), відповідно до якої середньомісячна заробітна плата та середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 7527,15 грн. та 350,10 грн. відповідно.

Останнім робочим днем позивача є 22.10.2021, а відповідно позивач має право на відшкодування середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу з 23.10.2021 по 10.06.2022 (162 робочих днів).

А відтак сума заробітної плати, яка підлягає стягненню на користь позивача з Запорізької обласної прокуратури становить 56716,20 грн. (350,10 х 162 = 56716,20 грн.).

Стосовно доводів позивача про те, що під час вирішення питання про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно враховувати показники його заробітної плати за січень лютий 2021 року, оскільки з березня 2021 він перебував у розпорядженні керівника Мелітопольської окружної прокуратури та отримував заробітну плату у значно меншому розмірі, суд зазначає наступне.

Як було зазначено судом вище, згідно з вимогами пункту 2 розділу ІІ Порядку №100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

В даному випадку подія з якою пов`язана виплата середнього заробітку відбулась 22.10.2021, оскільки саме цього дня позивача було звільнено з займаної посади та з органів прокуратури.

А відтак, з урахуванням положень пункту 2 розділу ІІ Порядку №100, відповідно останніми двома календарними місяцями роботи, що передують звільненню є серпень та вересень 2021 року. Іншого порядку розрахунку середнього заробітку Порядок №100 не містить.

Щодо посилань позивача на те, що за серпень-вересень 2021 він протиправно отримував заробітну плату у розмірі меншому ніж встановлено законом, то суд зазначає, що позивач починаючи з березня 2021 не оскаржував дії Запорізької обласної прокуратури щодо його переміщення у розпорядження, як і не оскаржував правомірність нарахування та виплати заробітної плати у меншому розмірі.

Предметом розгляду даної адміністративної справи є не питання правомірності нарахування позивачу заробітної плати починаючи з березня 2021 року, а питання поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку, а тому середній заробіток має бути обрахований за два останні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, тобто за серпень-вересень 2021 року.

В свою чергу, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 19.08.2021 у протоколі №3 щодо не включення прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки і не призначення нового часу (дати) складання відповідного іспиту, оскільки таке рішення вже реалізовано відповідачами шляхом прийняття рішення №248 від 13 вересня 2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки» та наказу про звільнення.

За таких обставин, з урахуванням того, що зазначене рішення кадрової комісії його скасування у жодному разі не призведе до відновлення порушених прав та законних інтересів позивача.

Також, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання Офіс Генерального прокурора шляхом створення кадрової комісії Генеральним прокурором, включити прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки і призначити новий час (дату) складання відповідного іспиту, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 7 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ (у редакції Закону України від 15.06.2021 №1554-IX), положення щодо проходження атестації поширюються на прокурорів та слідчих органів прокуратури, які, зокрема, звільнені з органів прокуратури у зв`язку з настанням підстав, передбачених підпунктами 1 і 2 пункту 19 цього розділу, щодо яких набрало законної сили рішення суду про поновлення на посаді прокурора у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, у тому числі у разі прийняття судом рішення про поновлення на посаді прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах.

Пунктом 7 розділу І, пунктом 3-2 розділу V Порядку №221 (із змінами, внесеними згідно з наказом Генерального прокурора від 03.06.2021 №178) передбачено, що у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації комісія призначає новий час (дату) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди. У разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурор, якого поновлено на посаді чи рішення про звільнення якого з посади за наслідками атестації не приймалось з підстав, визначених законодавством України, допускається кадровою комісією до проходження того етапу атестації, за результатами якого кадровою комісією прийнято відповідне рішення.

Враховуючи наведене суд вважає, що безальтернативним наслідком скасування рішення п`ятнадцятої кадрової комісії про неуспішне проходження атестації позивачем має бути призначення кадровою комісією позивачу нової дати складання іспиту.

А тому, у суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача вчиняти ті дії, які відповідач повинен вчинити в силу вимог закону після ухвалення судом рішення про поновлення позивача на роботі.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2, 3 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За таких обставин, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 в органах Запорізької обласної прокуратури, а також в частині стягнення заробітної плати у межах суми за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем під час звернення до суду з позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 1816,00 грн. за позовні вимоги 1 та 6. При цьому, оскільки судом позивачу відмовлено у задоволенні таких позовних вимог, то судовий збір на користь позивача не відшкодовується.

В свою чергу, судом встановлено, що позивачем також понесено витрати пов`язані із прибуттям до суду (19.01.2022) та витрати на відправлення поштової кореспонденції, як до суду, так і відповідачам, на загальну суму 2099,14 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення зазначених коштів на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст. 241, 243-246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Запорізької обласної прокуратури (вул.Матросова, буд.29-А, м.Запоріжжя, 69005, ), Офісу Генерального прокурора (01601, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ) про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку -задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №248 від 13 вересня 2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки», ухваленого П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).

Визнати протиправним та скасувати наказ Запорізької обласної прокуратури №1453к від 22.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів Запорізької обласної прокуратури з 22.10.2021.

Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області та в органах Запорізької обласної прокуратури з 23.10.2021.

Стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 23 жовтня 2021 року по 10 червня 2022 року у сумі 56716,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місць у розмірі 7527,15 грн.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області та в органах Запорізької обласної прокуратури.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2099,14 грн. (дві тисячі дев`яносто дев`ять гривень 14 копійок) солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора та Запорізької обласної прокуратури.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова