Справа № 3941вр-21/160
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2022 року м. Дніпросправа № 3941вр-21/160

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу в м. Дніпрі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року (суддя Златін С.В.) в адміністративній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» звернулося до суду із заявою, в якій просило: замінити стягувача у виконавчому проваджені по виконанню виконавчого напису №567 від 04.02.2020 вчиненого Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення заборгованості за Кредитним договором №1574/4235BCLKB36K1 від 21.01.2016 з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк», що складається з суми заборгованості за кредитом - 16 105,54 грн.; суми заборгованості за відсотками - 2 346,59 грн.; суми заборгованості за комісіями - 14 935,00 грн.; суми плати, яка здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису, всього 33 387,13 грн. з Акціонерного товариства «Кредобанк» (), його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» (04112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаева, буд. 7, ).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Не погодившись з ухвалою суду, заявник звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відбувся перехід прав та обов`язків як кредитора від Акціонерного товариства «Кредобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» (правонаступника стягувача), а отже фактично наявні підстави для процесуального правонаступництва оскільки без заміни стягувача у відкритому виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, задоволення вимог нового кредитора в межах виконавчого провадження виявляється неможливим. Іншого способу здійснення правонаступництва у відкритому виконавчому провадженні, ніж шляхом звернення заінтересованої особи до суду із відповідною заявою, чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як слідує з матеріалів справи, 04.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за № 567 про стягнення заборгованості за Кредитним договором зі страхування життя позичальника та можливістю перенесення платежу №1574/4235BCLKB36K1 від 21.01.2016 з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» та Договір про відступлення права вимоги № 270К укладеного 02.07.2018 між Публічним акціонерним товариством «Платинум банк» та АТ «Кредобанк» з відповідними додатками, боржником за якими є ОСОБА_1 .

Стягнення заборгованості здійснюється за період з 02.07.2018 по 02.11.2019.

Сума заборгованості складається з: суми заборгованості за кредитом - 16 105,54 грн.; суми заборгованості за відсотками - 2 346,59 грн.; суми заборгованості за комісіями - 14 935,00 грн.; суми плати, яка здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису, на суму 33 387,13 грн.

25.06.2021 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» було укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1 у відповідності до умов якого, права вимоги за Кредитним договором №1574/4235BCLKB36K1 від 21.01.2016 з усіма додатками та додатковими угодами перейшли до нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» ().

15.04.2020 приватним виконавцем Щевцовим І.В. відкрито виконавче провадження № 61852335 про стягнення заборгованості на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Наразі здійснюється примусове виконання виконавчого провадження.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 цього Закону, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 цього Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі.

У разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону № 1404-VIII та статті 287 КАС України.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 379 КАС України (в редакції, яка діяла на час розгляду заяви в суді першої інстанції), беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Зазначена правова позиція є аналогічною викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17.

Згідно з частиною першою статті 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як вже зазначено, відповідно до статті 379 КАС України (в редакції, яка діяла на час розгляду заяви в суді першої інстанції), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення зазначеної норми процесуального закону застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів зауважує на тому, що статтею 379 КАС України в зазначеній редакції та частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено коло осіб, які можуть звертатись із заявою (поданням) про заміну сторони виконавчого провадження, якими є державний виконавець та заінтересовані особи.

При цьому до заінтересованих осіб у розумінні наведених законодавчих приписів віднесено не лише правонаступників сторін виконавчого провадження, але і безпосередньо сторін, які вибувають з виконавчого провадження.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 379 КАС України (у вищезгаданій редакції) за заявою заінтересованої сторони, якою може бути правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у численних постановах, з-поміж інших, від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18.

Отже, заміна кредитора у зобов`язанні іншою особою за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом.

Зважаючи на те, що товариство подало заяву про заміну сторони виконавчого провадження відкритого на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, суд першої інстанції зробив неправильний висновок про те, що це питання не повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинна України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» про заміну стягувача у виконавчому провадженні скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров