Справа № 280/1783/22
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року Справа № 280/1783/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Вельможко Анни Ігорівни (вул. Яценка, буд. 4-а, офіс 42, м. Запоріжжя, 69005), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69057) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в особі представника адвоката Вельможко Анни Ігорівни, до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії позивача із урахуванням довідок про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583, виданих Державною казенною установою «Державний архів Мурманської області»;

зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2020, відповідно до довідок про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583, виданих Державною казенною установою «Державний архів Мурманської області», відповідно до Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачуються внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищив календарний місяць, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2005 №306, з часу призначення пенсії із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що разом із заявою за призначенням пенсії від 26.04.2021 ним подавалися довідки про заробітну плату, видані Державною казенною установою «Державний архів Мурманської області», за період його роботи до 01.07.1998 в управлінні «Севрибпромрозвідка» під час знаходження у рейсах. Позивач зазначає, що відповідач мав розрахувати його заробітну плату для обчислення розміру пенсії за період його роботи до 01.07.1998 шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи, оскільки строк виконання його роботи перевищував календарний місяць.

Проте листами відповідача від 07.07.2021 №0800-0207-8/46021, від 20.07.2021 №9504-8619/Ш-02/8-0800/21, від 05.11.2021 №15825-14915/Ш-02/8-0800/21 у здійсненні перерахунку розміру пенсії позивачу було відмовлено, оскільки дані про заробітну плату вказані без розбивки по місяцям.

Вважає таку бездіяльність щодо неврахування при обчисленні розміру його пенсії даних довідок про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583 протиправною, позов просить задовольнити.

Ухвалою суду від 07.02.2022 у справі №280/1783/22 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

Відповідач у поданому до матеріалів справі відзиві від 19.05.2022 проти задоволення позовних вимог заперечує. Вказує, що надані позивачем довідки про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583 не можуть бути враховані для обчислення розміру пенсії позивача, оскільки не відповідають вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1), а саме: заробітна плата вказана без розбивки по місяцям. Зазначає, що надані позивачем довідки не містять інформації про сплату внесків до Пенсійного фонду.

Вказує, що довідки про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583 також не відповідають вимогам Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 №306 (далі - Порядок №306).

Відповідач вважає, що для застосування положень Порядку №306 немає законних підстав, оскільки періоди, за які здійснювалося нарахування заробітної плати у більшості випадків не перевищують календарний місяць.

Також відповідач зазначає, що позивач та його представник не мають права визначати та самостійно розраховувати розмір коефіцієнта заробітної плати.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, з 26.05.2021 ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Запорізькій області призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Під час звернення за призначенням пенсії позивачем були подані довідки про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583, видані Державною казенною установою «Державний архів Мурманської області», (далі довідки від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583) за період його роботи з 1984 по 1994, що підтверджується розпискою-повідомленням до заяви за призначенням пенсії від 26.04.2021.

Довідки про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583 були надіслані на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про що зазначається в листі Державної казенної установи «Державний архів Мурманської області» (далі ДКУ «ДАМО») від 29.12.2017 №Ш-11581-11583.

У здійсненні обчислення розміру пенсії позивача із урахуванням довідок від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583 ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки відповідач вважає, що їх було видано із порушенням п. 2.1 Розділу ІІ Порядку №22-1, що підтверджується змістом повідомлення від 07.07.2021 №0800-0207-8/46021 та листа від 20.07.2021 №9504-8619/Ш-02/8-0800/21.

Копією адвокатського запиту від 29.09.2021 №30/09 підтверджується, що представник позивача зверталась до відповідача із проханням повідомити у чому конкретно виявилась невідповідність довідок від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583 Порядку №22-1.

Як вбачається із змісту листа від 05.10.2021 №0800-0207-8/66654 та відзиву на позовну заяву, на думку відповідача довідки від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583 видані із порушенням форми, яка затверджена Додатком №5 до Порядку №22-1, у зв`язку із чим перевірка зазначених довідок відповідачем не проводилась, запити на проведення перевірок та на отримання оновлених довідок не надсилались.

Копією заяви від 18.10.2021 підтверджується, що ОСОБА_1 звертався до відповідача із проханням зарахувати йому заробітну плату за період знаходження у рейсах відповідно до довідок від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583 як особі, що до 01.07.1998 отримувала заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, відповідно до п. 8 Порядку №306.

Змістом листа відповідача від 05.11.2021 №15825-14915/Ш-02/8-0800/21 підтверджується його відмова ОСОБА_1 у здійсненні обчислення розміру пенсії на підставі довідок від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583 відповідно до п. 8 Порядку №306, оскільки дані про заробітну плату вказані без розбивки по місяцям.

Не погоджуючись із бездіяльністю щодо неврахування при обчисленні розміру його пенсії даних довідок про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно із абз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсії врегульовано Порядком №22-1.

Відповідно до п. 2.10 Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

У матеріалах справи містяться архівні довідки про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583, видані Державною казенною установою «Державний архів Мурманської області».

Супровідним листом Державної казенної установи «Державний архів Мурманської області» від 29.12.2017 №Ш-11581-11583 підтверджується, що довідки від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583 видані у відповідності до Правил організації зберігання, комплектування, обліку та використання Архівного фонду РФ та інших архівних документів у державних і муніципальних архівах, музеях, бібліотеках, організаціях Російської академії наук», затверджених наказом Міністерства культури РФ від 18.01.2007 №19, згідно із якими архів не коментує зміст архівних документів, не вносить зміни у зміст архівних документів (не здійснює розбивку сум заробітної плати по місяцях).

Аналіз змісту довідок про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583 підтверджує їх відповідність вимогам законодавства, адже вони видані архівною установою на підставі первинних документів та у відповідності до норм законодавства держави, архівна установа якої їх видала.

До того ж, змістом довідок від 29.12.2017 №Ш-11581-11583 підтверджується, що ОСОБА_1 отримував заробітну плату за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону №1058, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 20.04.2005 №306 було затверджено Порядок №306.

Порядком № 306 визначено, що заробітна плата (дохід), що підлягає зарахуванню для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи.

Пунктом 1 Порядку № 306 передбачено, що останній поширюється, зокрема, на осіб, які працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали в старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги за цивільно-правовими договорами), творчі працівники, також на осіб, які до 01 липня 1998 року отримували заробітну плату за результатами роботи, строк якої перевищував 1 місяць.

Згідно Списку сезонних робіт, зайнятість на яких протягом повного сезону зараховується до стажу для призначення пенсії за рік роботи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583, до сезонних робіт відноситься робота на підприємствах сезонних галузей рибного господарства.

Окрім того, Порядком встановлюється, що він поширюється на тих осіб, які до 01 липня 1998 року отримували заробітну плату за результатами роботи, строк якої перевищував 1 місяць.

Підставою для виплати ОСОБА_1 заробітної плати за результатами виконаної роботи виступає Положення про умови оплати праці плаваючого складу промислових, пошукових, науково-досліджувальних, експерементальних суден та плавучих маяків, флагманських спеціалістів та плаваючого експедиційного складу флоту рибної промисловості , затверджене Першим заступником Міністра рибного господарства від 19 вересня 1984 року, погоджене Секретарем ЦК профспілки робочих харчової промисловості від 19 вересня 1984 року.

Із змісту листа від 29.12.2017 №Ш-11581, трудової книжки позивача та архівних копій трудових договорів, укладених ОСОБА_1 з управлінням «Севпромрибразведка», вбачається, що позивач працював в управління промислової розвідки і науково-дослідного флоту «Севпромразведка», науково-дослідному об`єднання морських рибних дослідів, океанографії і промислової розвідки, державному підприємстві «Управління промислової розвідки і науково-дослідного флоту «Севпромразведка» матросом, матросом 1,2 класів з 15.09.1983 по 05.07.1994.

Відповідно до довідок про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583, позивачу нараховано заробітну плату за результатами роботи в рейсах.

У вищезазначених довідках про заробітну плату, наданих для призначення пенсії, вказано, що вони видані у точній відповідності з особовими рахунками ОСОБА_1 , вказано період, за який він отримував заробітну плату за роботу, строк виконання якої перевищував один місяць (періоди перебування ОСОБА_1 в рейсах), вказано суму заробітної плати, яку позивач отримав за результатами виконання такої роботи.

Щодо твердження відповідача про те, що надані позивачем довідки не містять інформації про сплату внесків до Пенсійного фонду спростовуються змістом довідки від 29.12.2017 №Ш-11583, в якій зазначається, що за вказані періоди здійснювались утримання до ПФ РФ у розмірі 1%.

Отже, у трудовій діяльності позивача, як у особи, яка працювала рейсово, наявні періоди роботи, які оплачені сукупно більше ніж за один календарний місяць, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позивач має право на розрахунок заробітної плати (доходу), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, у визначений Порядком №306 спосіб, тобто шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 64 Закону №1058, територіальні органи Пенсійного фонду України мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки у порядку, передбаченому законом.

Доказів того, що перерахунок пенсії із урахуванням довідок про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583 є невигідним для позивача, відповідачем не надано (контррозрахунок).

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у п. 52 (Рішення), 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» (Рішення) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду.

На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Так, пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) Європейський Суд з прав людини, зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», заява №55555/08, пункт 74, «Тошкуце та інші проти Румунії», заява №36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», пункт 128, та «Беєлер проти Італії», пункт 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (, заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само).

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про протиправний характер бездіяльності відповідача щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії позивача даних довідок про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Доказів понесення інших витрат позивачем не надано та до стягнення не заявлялось.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69057) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із урахуванням довідок про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583, виданих Державною казенною установою «Державний архів Мурманської області».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 відповідно до довідок про заробітну плату від 29.12.2017 №Ш-11582 та №Ш-11583, виданих Державною казенною установою «Державний архів Мурманської області» відповідно до Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженого Постановою КМУ від 20.04.2005 №306, з часу призначення пенсії із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане «13» червня 2022 року.

Суддя Р.В. Кисіль