Справа № 420/22950/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) та Військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 22 листопада 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) та Військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), в якій позивач просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_4 щодо не нарахування та не виплати різниці між сумою індексації виплаченої за лютий 2018 року і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (щомісячна фіксована сума індексації) за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року у відповідності до приписів абзацу 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити позивачу різницю між сумою індексації виплаченої за лютий 2018 року і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (щомісячна фіксована сума індексації) за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року у відповідності до приписів абзацу 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2011 № 159.

Ухвалою суду від 29 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочате підготовче провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 14.07.2020 року № 185 був звільнений з військової служби, і наказом військової частини НОМЕР_2 від 10.08.2020 № 177 виключений зі списків особового складу військової частини.

В період проходження військової служби відповідачем не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення.

Військова частина НОМЕР_2 виключена з мережі розпорядників та з 01.01.2020 року зарахована на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_4 .

Позивач зазначив, що для захисту своїх прав він звернувся до суду, та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року по справі № 420/14513/20 його позов було задоволено.

На виконання рішення суду відповідачем була виплачена індексація грошового забезпечення.

Позивач звертався до військової частини НОМЕР_2 з проханням нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року у відповідності до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078, тобто різницю між сумою індексації виплаченої за лютий 2018 року і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (щомісячна фіксована сума індексації), але листом від 27.07.2020 року військова частина НОМЕР_2 відмовила.

Позивач не погоджується з такою бездіяльністю відповідача та вважає її протиправною.

Так, позивач звернув увагу, що його грошове забезпечення за лютий 2018 року склало 13047,04 грн., а за березень 2018 року - 13496, 98 грн., тобто грошовий дохід збільшився на 449, 94 грн.

У лютому 2018 року прожитковий мінімум складав 1762 грн., величина приросту індексу споживчих цін 241,70 %, та відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку № 1078 сума індексації за лютий 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 лютого 2018 року помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100.

1762, 00 грн. *241,70 %/100 =4258,75 грн.

В порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі № 420/14513/20 військовою частиною НОМЕР_4 виплачена позивачу індексація грошового забезпечення за лютий 2018 року в розмірі 4258, 75 грн.

Тобто, на думку позивача, відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 сума належної індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації, яка склалася в лютому 2018 року і розміром підвищення доходу, що відбулося в березні 2018 року, а саме: 4258, 75 грн. 449, 94 грн. = 3808, 81 грн., яка не виплачувалася відповідачами кожного місяця.

Отже, якщо у військовослужбовця відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватись у місяці підвищення грошового забезпечення, то додається сума індексації визначена з урахуванням суми такого підвищення.

Щодо компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати позивач зазначив, що така компенсація проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахуванням: самим підприємством, установою, організацією чи військовою частиною добровільно чи на виконання рішення суду.

До суду 17 грудня 2021 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

До суду 24 січня 2022 року від військової частини НОМЕР_4 та від військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до яких уповноважені особи відповідачів позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що постанова Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року не містить поняття щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення, отже дана позовна вимога є необґрунтованою.

Також відповідачі зазначили, що позивач погодився із наказом про звільнення та його не оскаржував.

На думку відповідачів, якщо позивач вважає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , то він повинен був оскаржити наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 10.08.2020 року № 177 в місячний строк шляхом подачі позову про те, що з ним не було проведено усіх необхідних розрахунків.

Щодо позовної заяви про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача компенсацію втрати частини доходів, відповідачі зазначили, що із аналізу норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» слідує, що коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

Окрім цього, довідково відповідач військової частини НОМЕР_4 зазначив, що військову частину НОМЕР_2 було зараховано на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_4 з 01.01.2020 року згідно з розпорядженням т.в.о. начальника фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 20.12.2019 року № 116/14/1/1515 та розпорядженням командира військової частини НОМЕР_2 від 24.12.2019 року № 1/7493, а отже відповідач вважає, що військова частина НОМЕР_4 не мала жодних відносин з позивачем, оскільки останній не проходив службу у військовій частині НОМЕР_4 , а на фінансове забезпечення військову частину НОМЕР_2 зараховано тільки з 01.01.2020 року.

Позивачем не надано до суду відповіді на відзиви.

Ухвалою суду, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 09.02.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 17 березня 2022 року.

Проте у зв`язку з веденням воєнного стану в Україні, судове засідання, призначене на 17 березня 2022 року не відбулося та не призначено дату наступного судового засідання через існуючу загрозу життю та здоров`ю людей.

Ухвалою суду від 06 червня 2022 року продовжено розгляд справи № 420/22950/21 у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів в адміністративній справі.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України серія НОМЕР_6 (а.с.13).

Відповідно до витягу із послужного списку, ОСОБА_1 з 02.15 по 10.08.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 15).

Згідно з витягом із наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 14.07.2020 року № 185, полковник ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у запас (а.с. 16), та згідно із витягом наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10.08.2020 № 177, 10 серпня 2020 року виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення (а.с. 16, 17).

Згідно з розпорядженням т.в.о. начальника фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 20.12.2019 року № 116/14/1/1515 та розпорядженням командира військової частини НОМЕР_2 від 24.12.2019 року № 1/7493, військову частину НОМЕР_2 зараховано на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_4 з 01.01.2020 року, що не заперечується сторонами.

Суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року по справі № 420/14513/20, яке набрало законної сили адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно, застосувавши при нарахуванні та виплаті індексації місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації його грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У позовній заяві позивач зазначив, що на виконання рішення суду відповідачем була виплачена індексація грошового забезпечення, що підтверджено розрахунком виплаченої індексації грошового забезпечення згідно рішення суду з грудня 2015 року по лютий 2018 року (від 18.11.2021 року № 3232) в розмірі 85927, 85 грн. (а.с. 23).

Суд встановив, що позивачу нараховувалась та вплачувалась індексація з грудня 2018 року по серпень 2020 року, базовий місяць березень 2018 року, що підтверджено довідкою щодо виплати індексації за період перебування на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 від 16.10.2020 року № 2568 (а.с. 20).

Позивач зазначив у позовній заяві, що він звернувся до військової частини НОМЕР_2 з проханням нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року у відповідності до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078, тобто різницю між сумою індексації виплаченої за лютий 2018 року і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (щомісячна фіксована сума індексації), але листом від 27.07.2020 року військова частина НОМЕР_2 відмовила у проведенні такого перерахунку індексації грошового забезпечення.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За правилами частини першої ст. 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин другої-третьої ст. 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 1282-ХІІ).

Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій, яка є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Зазначений порядок індексації, заробітної плати передбачений п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 (надалі Порядок № 1078), з наступними змінами та доповненнями, яким передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до п. 2 цього Порядку, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) Індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; 6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (пункт 6 доповнено абзацом згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, яка застосовується з 01.12.2015).

До 01.12.2015 року рішення про затвердження особливого порядку індексації не було прийнято.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме: Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Ця норма безпосередньо не скасовує виплату індексації заробітної плати та не пов`язує індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В Законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів усіх рівнів.

Тобто, сума індексації грошового забезпечення відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року по справі №825/1987/17.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем - військовою частиною НОМЕР_4 фактично виплачено позивачу індексацію за період з 01.03.2018 року (фактично з грудня 2018 року) по 10.08.2020 року, виходячи із місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) березня 2018 року, що підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_4 від 16.10.2020 року № 2568.

Проте позивач не погоджується з розміром виплаченої індексації грошового забезпечення, та вважає, що він має право на виплату різниці між сумою індексації грошового забезпечення виплаченої за лютий 2018 року і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (щомісячна фіксована сума індексації) за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року у відповідності до приписів абзацу 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Так, позивач зазначив, що його грошове забезпечення за лютий 2018 року склало 13047,04 грн., а за березень 2018 року - 13496, 98 грн., тобто грошовий дохід збільшився на 449, 94 грн.

У лютому 2018 року прожитковий мінімум складав 1762 грн., величина приросту індексу споживчих цін 241,70 %, та відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку № 1078 сума індексації за лютий 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 лютого 2018 року помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100.

1762, 00 грн. *241,70 %/100 =4258,75 грн.

В порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі № 420/14513/20 військовою частиною НОМЕР_4 виплачена позивачу індексація грошового забезпечення за лютий 2018 року в розмірі 4258, 75 грн.

Тобто, на думку позивача, відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 сума належної індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації, яка склалася в лютому 2018 року і розміром підвищення доходу, що відбулося в березні 2018 року, а саме: 4258, 75 грн. 449, 94 грн. = 3808, 81 грн., яка не виплачувалася відповідачами кожного місяця.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить із застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини таким чином.

Так, відповідно до п. 5 Порядку № 1078 в редакції від 15.03.2018 року, тобто чинної на час виникнення спірних правовідносин, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3 п. 5 Порядку № 1078).

Згідно з абзацу 4 п. 5 Порядку № 1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Відповідно до абзацу 6 п. 5 Порядку № 1078, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1--1 цього Порядку.

Тобто, з абзацу 3, 4 пункту 5 постанови №1078 вбачається, що у випадку, якщо розмір підвищення окладу військовослужбовця (різниця між окладами до та після підвищення) є більшим, ніж розмір індексації в місяці підвищення, то індексація в цьому випадку дорівнює 0.

Якщо розмір підвищення окладу військовослужбовця є меншим, ніж розмір індексації в місяці підвищення, то індексація в цьому випадку розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення окладу.

У Додатку 4 до Порядку №1078 приведені приклади індексації грошових доходів населення у разі їх підвищення.

Суд зазначає, що зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Отже, у березні 2018 року підвищилися посадові оклади.

Дослідивши витяг з послужного списку полковника ОСОБА_1 , позивач у період з 10.15-03.18 був на посаді заступник начальника відділу комплектування особами рядового та сержантського складу управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 ; з 03.18. по 07.20. заступник начальника організаційно-мобілізаційного управління штабу військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до картки особового рахунку військовослужбовця за 2018 рік ОСОБА_1 , посадовий оклад позивача у лютому 2018 року 1319 грн., у березні 2018 року 1319 грн, у квітні 2018 року 6770 грн.

Позивач зазначив, що його грошове забезпечення за лютий 2018 року склало 13047,04 грн., а за березень 2018 року 13496, 98 грн., тобто грошовий дохід збільшився на 449, 94 грн.

Однак, відомості, що містяться у картки особового рахунку військовослужбовця за 2018 рік ОСОБА_1 доводять, що зазначення підвищення відбулось через збільшення премії, а не посадового окладу.

У свою чергу, з картки особового рахунку позивача за 2018 рік вбачається, що посадовий оклад збільшився на 5451 грн., а індексація грошового забезпечення за лютий 2018 року була виплачена позивачу в розмір 4258,75 грн.

Таким чином, з огляду на те, що посадовий оклад перевищив суму індексації грошового забезпечення, індексація грошового забезпечення за березень 2018 року дорівнює « 0».

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року по листопад 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%.

Таким чином, суд дійшов висновку, що були відсутні правові підстави для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року, оскільки поріг індексації не перевищував 103 %, та індексація грошового забезпечення після підвищення доходу належить нарахуванню та виплаті тільки з грудня 2018 року.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем нараховано індексацію грошового забезпечення саме з грудня 2018 року (базовий місяць березень 2018 року) (а.с. 20).

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_4 щодо не нарахування та не виплати різниці між сумою індексації виплаченої за лютий 2018 року і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (щомісячна фіксована сума індексації) за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року у відповідності до приписів абзацу 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078; зобов`язання Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити позивачу різницю між сумою індексації виплаченої за лютий 2018 року і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (щомісячна фіксована сума індексації) за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року у відповідності до приписів абзацу 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, є безпідставними, а тому не належать задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2011 № 159, суд зазначає таке.

Відповідно д п. 4 Порядку № 1078, у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства.

З огляду на те, що судом не встановлено порушення відповідачем порядку нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для задоволення вказаних позовних вимог.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, та відсутні витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, жодні судові витрати не компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) та Військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України, з урахування п. 3 Розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.