Справа № 240/5734/22
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Житомир справа № 240/5734/22

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, що виразилась у неприйняті 9 сесією восьмого скликання Семенівської сільської ради 21.09.2022 року рішення про збереження за ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати за шість місяців в розмірі яку вона отримувала на посаді Садківського сільського голови Бердичівського району Житомирської області;

- зобов`язати Семенівську сільську раду Бердичівського району Житомирської області нарахувати та виплатити їй середню заробітну плату за шість місяців в розмірі яку вона отримувала на посаді Садківського сільського голови Бердичівського району Житомирської області в розмірі 103986,4 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 по справі №240/1073/21 її позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, що виразилась у неприйнятті рішення про збереження її середньої заробітної плати за посадою Садківського сільського голови Бердичівського району на період працевлаштування та зобов`язання Семенівської сільської ради прийняти рішення про збереження її середньої заробітної плати, яку вона отримувала на посаді Садківського сільського голови Бердичівського району Житомирської області, на період працевлаштування. Однак, відповідачем вищевказане рішення суду не виконано. Зазначила, що шестимісячний строк збереження заробітної плати сплив, а відтак відповідач зобов`язаний сплатити одноразово увесь розмір заборгованості.

01.04.2022 ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

04.05.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву згідно з яким відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення по справі №240/1073/21, не виконання якого не може бути самостійним предметом окремого судового провадження, оскільки у відповідності до Кодексу адміністративного судочинства позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, а відтак правові підстави для звернення до суду з даним позовом відсутні.

23 травня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив Семенівської сільської ради, згідно якої позивач зазначила, що хоча й дана справа ґрунтується на обставинах встановлених в рішенні суду по справі №240/1073/21, але має іншу матеріально-правову вимогу та враховує обставину, що позивач протягом шести місяців з дня звільнення не працювала, а тому отримала законне право на стягнення виплати яка їй гарантована законом. Також, позивач подала до суду заяву про зміну предмета позову.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що з 31.03.2002 до 26.11.2020 позивач працювала на посаді сільського голови Садківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. 26.11.2020 ОСОБА_1 звільнено з посади голови у зв`язку із припиненням повноважень.

06.11.2020 року ОСОБА_1 звернулась до голови Семенівської сільської ради з заявою, в якій просила зберегти за нею на період працевлаштування середню заробітну плату на період працевлаштування, але не більше 6 місяців з дня звільнення, яку вона отримувала на виборній посаді в Садківській сільській раді.

Листом від 21.12.2019 за вих. № 1547 відповідач повідомив, що питання щодо виплати середньої заробітної плати в порядку ч.2 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» включено в порядок денний другої сесії Семенівської сільської ради, що відбулась 11.12.2020 року за результатами розгляду питання та голосування депутатами сільської ради рішення про виплату середньої заробітної плати не прийнято.

Позивач, вважаючи, що при звільненні з роботи з ним протиправно не проведено розрахунок по виплаті середньої заробітної плати за шість місяців на підставі ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом.

Так, постановою Житомирського окружного адміністративного суду по справі №240/1073/21 від 25.05.2021 позов ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, що виразилась у неприйнятті на пленарному засіданні другої сесії Семенівської сільської ради VIII скликання 11 грудня 2020 року рішення № 12 "Про порядок виплати середньої заробітної плати на період працевлаштування ОСОБА_1 " за заявою ОСОБА_1 від 05.11.2020 року (Вх№209 від 06.11.2020) про збереження середньої заробітної плати за посадою Садківського сільського голови Бердичівського району на період працевлаштування, але не більше шести місяців відповідно ч.2 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та зобов`язано Семенівську сільську раду Бердичівського району Житомирської області прийняти рішення про збереження середньої заробітної плати за ОСОБА_1 , яку вона отримувала на посаді Садківського сільського голови Бердичівського району Житомирської області, на період працевлаштування, але не більше шести місяців, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Так, за приписами статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Питання примусового виконання рішень врегульовані Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону від 02.06.2016 року № 1404-VIII).

Судом встановлено, що судове рішення по адміністративній справі №240/1073/21 набрало законної сили, однак не виконано Семенівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області в добровільному порядку, у зв`язку із чим позивачка звернулась до органу виконавчої служби для його виконання в примусовому порядку.

Так, постановою Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житиомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 19.08.2021 відкрито виконавче провадження №66569918. В подальшому постановами державного виконавця накладено штрафи на Семенівську сільську раду за невиконання/повторне невиконання рішення по справі №240/1073/21.

Кодексом адміністративного судочинства України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, який його ухвалив.

Способи судового контролю за виконанням судового рішення встановлені нормами статей 382 - 383 КАС України. Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України). Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. Вказані правові норми КАС Україні мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами для застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувана шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 287, 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Таким чином, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15.

Проаналізувавши предмет позову у даній справі, можна дійти висновку, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із бездіяльністю відповідача під час виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року у справі №240/1073/21.

Слід зазначити, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. В свою чергу, частина 8 статті 382 КАС України передбачає, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу. Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах №806/2143/15 від 20 лютого 2019 року, №820/4261/18 від 03 квітня 2019 року та №440/1810/19 від 21 грудня 2020 року.

Суд зазначає, що позивач звертався до суду в порядку статей 382, 383 КАС України та судом задоволено його вимоги, зокрема зобов`язано Семенівську сільську раду Бердичівського району Житомирської області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону - невиконанню рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 у справі №240/1073/21 та зобов`язано подати звіт про виконання судового рішення. Отже позивачем вжито, а судом задоволено спеціальні заходи впливу на боржника, який зобов`язаний їх виконати у встановленому законом порядку.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням того, що підставою звернення до суду із даними позовом стало не виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року у справі №240/1073/21 на виконання якого вжито, однак ще не реалізовано спеціальні заходи впливу на боржника, позовні вимоги в даній адміністративній справі не можуть бути самостійним предметом окремого судового провадження, а відтак є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Попова

13 червня 2022 р.