Справа № 456/4984/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 456/4984/19 пров. № А/857/22505/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2021 року у справі №456/4984/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області про зобов`язання надати інформацію (головуючий суддя першої інстанції - Сас С.С., час ухвалення - 10.06 год, місце ухвалення - м. Стрий, дата складання повного тексту - 28.10.2021),-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області про зобов`язання видати йому рішення сесій, приватизаційні акти, що стосуються виділення земельної ділянки, незаконно видані власникам будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 на незаконну приватизацію ними присадибної земельної ділянки, належної до 73/100 частини будинку АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Стрийський міськрайонний суд Львівської області виніс рішення 08.02.2018 року, яким зобов`язав Стрийську міську раду Львівської області видати позивачу рішення сесій міської ради з відповідною документацією, що стосується виділення земельної ділянки видачі власникам будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 на приватизацію ними присадибної земельної ділянки, належної до 73/100 частини будинку АДРЕСА_2 . Однак, в цьому рішенні судом не вказано будинок АДРЕСА_2 та не вказано про незаконність виділення земельної присадибної ділянки на її приватизацію власникам будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , а тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2021 року в задоволенні позову відмолено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що суд першої інстанції ухвалив незаконне рішення, яке просить скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не вирішені його вимоги щодо зобов`язання відповідача видати йому рішення сесії міської ради, приватизаційні акти, що стосуються виділення земельної ділянки незаконно видані власнику будинку АДРЕСА_2 на приватизацію ним присадибної земельної ділянки належної до 73/100 частини будинку АДРЕСА_2 .

Також у вказаному рішенні суду від 08.02.20218 р. не вказано незаконне виділення присадибної земельної ділянки власниками будинку АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 належної до 73/100 часини будинку АДРЕСА_2 .

А також у вказаному рішенні суду 08.02.2018 року не вказано конкретно видати йому приватизаційні акти по сказаних діях Стрийського міськвиконкому.

У рішенні Стрийського міськрайонного суд від 08.02.2018 року стягнено судовий збір 640 грн. у його користь з Стрийської міської ради. Стрийське казначейство інформує, що Стрийська міська рада у них не значиться, а Стрийський міськвиконком. З цих причин по сьогоднішній день він не отримав суму 640 грн. по рішенню суду від 08.02.2018 року, що також не вирішено судом першої інстанції.

Крім цього зазначає про те, що на незаконність дій Стрийського міськвиконкому у сфері землекористування присадибної земельною ділянкою 73/100 часини будинку АДРЕСА_2 свідчать багато доказів які передавав суду від 1964 року по теперішній час.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про дату судового засідання: відповідач на офіційну електронну адресу, позивач судовою повісткою.

Частинами другою та третьою статті 129 КАС України визначено, що учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки.

Якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що позивач є власником 73/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці площею 849 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого 13.03.1996 року державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Чернилевською М.М.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.02.20218 року позов ОСОБА_1 до Стрийської міської ради Львівської області про зобов`язання вчинити дії задоволено. Зобов`язано Стрийську міську раду Львівської області видати ОСОБА_1 рішення сесій міської ради з відповідною документацією, що стосується виділення земельної ділянки, видані власникам будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 на приватизацію ними присадибної земельної ділянки, належної до АДРЕСА_3 . Рішення набрало законної сили 12.03.2018 року.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що вимоги позивача стосуються рішення Стрийського міськрайонного суду від 08.02.2018р., яке набрало законної сили та позивач вправі звернутись до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень ( ч.1 ст.2 КАС України).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд виходить із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звертався до суду із позовом до Стрийської міської ради та рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.02.20218 року його позов було задоволено та зобов`язано Стрийську міську раду Львівської області видати ОСОБА_1 рішення сесій міської ради з відповідною документацією, що стосується виділення земельної ділянки, видані власникам будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 на приватизацію ними присадибної земельної ділянки, належної до АДРЕСА_3 .

Вказане рішення набрало законної сили 12.03.2018 року.

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Апелянт, як у позовній заяві до суду першої інстанції, так і у апеляційній скарзі вказує на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду від 08.02.2018р. залишились не вирішені його вимоги щодо зобов`язання відповідача видати йому рішення сесії міської ради, приватизаційні акти, що стосуються виділення земельної ділянки незаконно видані власнику будинку АДРЕСА_2 на приватизацію ним присадибної земельної ділянки належної до 73/100 частини будинку АДРЕСА_2 ; у вказаному рішенні суду від 08.02.20218р. не вказано незаконне виділення присадибної земельної ділянки власниками будинку АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 належної до 73/100 часини будинку АДРЕСА_2 ; у вказаному рішенні суду 08.02.2018 року не вказано конкретно видати йому приватизаційні акти по сказаних діях Стрийського міськвиконкому.

Таким чином, фактично позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 ґрунтуються на неповноті (не вирішенні усіх позовних вимог) судового рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.02.2018р., яке набрало законної сили 12.03.20218р.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, з урахуванням наведених обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення відповідно до вимог ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також вірно вказав суд першої інстанції про те, що посилання позивача на те, що у рішенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.02.2018 року судом не зазначено будинок АДРЕСА_2 та не вказано про незаконність виділення земельної присадибної ділянки на її приватизацію власникам будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , хоча він просив про це в позовних вимогах, однак суд не зазначив це в рішенні, що спонукало позивача повторно звернутися до суду з даним позовом, є безпідставним, з наведених вище підстав та позивачем не доведено порушення його прав, свобод чи законних інтересів з боку відповідача.

Також апелянт вказує про те, що відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суд від 08.02.2018 року стягнено судовий збір 640 грн. у його користь з Стрийської міської ради. Разом з тим, вказане рішення станом на день подання апеляційної скарги не виконане. Підставою невиконання рішення суду в частині стягнення судового збору апелянт вказує відповіді Стрийського управління державної казначейської служби України Львівської області.

Процесуальні питання, пов`язані із виконання судових рішень в адміністративних справах урегульовано Розділом ІУ Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Позивач вправі звернутись до суду із відповідною заявою з метою виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Зокрема, відповідно до ч. ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частин першої другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вказані вимоги підлягають розгляду в порядку ст. 252 КАС України шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2021 року у справі №456/4984/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 13.05.2022