Справа № 400/1729/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 р. справа № 400/1729/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
проскасування рішення від 25.09.2020 року № 886/03.20-Р та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тесту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просив: 1) скасувати рішення відповідача від 25.09.2020 року № 886/03.20-Р щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням стажу роботи з 01.01.2004 року по 01.02.2012 року а також періоду з 01.03.2019 року по 30.07.2020 року, починаючи з моменту настання пенсійного віку, а саме з 28.07.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно не зарахував позивачу періоди роботи з 01.01.2004 по 01.02.2012 та з 01.03.2019 по 30.07.2020 на території Російській Федерації та протиправно відмовив в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначив, що в призначенні позивачу пенсії за віком у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного страхового стажу було прийнято законно, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів. Оскільки позивачем не надано доказів сплати страхових внесків за спірний період в РФ, тому цей період неможливо зарахувати як страховий, і як наслідок враховувати заробітну плату при обчисленні розміру пенсії. Крім цього, у довідці від 22.08.2012 № 007/04-03/370 не вірно зазначено період роботи, а саме, з 17.09.2012 по 01.02.2012. Також відповідач зазначив, що у періоди, які вимагає зарахувати до страхового стажу позивач, він працював за межами Російської Федерації - в Китайській Народній Республіці та Республіці Білорусь, а у довідці від 27.01.2016 № 11-01/70-95, наданій позивачем зазначено, що усі виплати, нараховані на користь фізичних осіб, які є іноземними громадянами, за трудовим договором, який укладено з російською організацією для роботи в її відокремленому підрозділі, розташованому за межами Російської Федерації, не визнаються об`єктами обкладання страховими внесками.

Судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 262 КАС України без проведення судового засідання, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.09.20 звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління ПФУ в Миколаївській області рішення № 886/03.20-р від 25.09.20 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, визначеного ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-ГУ.

З рішення № 886/03.20-р від 25.09.20 вбачається, що відповідачем обчислено страховий стаж ОСОБА_1 - 26 років 09 днів, при цьому не враховано періоди роботи на підприємствах, розташованих на території Російської Федерації:

- з 01.01.2004 по 16.05.2004, 23.06.2004 по 23.05.2005 в ФГУДП «Атомтехэнерго» концерна «Росэнергоатом», так як в довідках від 30.06.2005 № 06-19/36 та від 27.06.2006 № 03-40/979, виданих ФГУДП Фирма «Атомтехэнерго», відсутні підстави видачі;

- з 30.06.2005 по 17.08.2009, з 17.09.2009 по 01.02.2012, з 02.02.2012 по 15.12.2015 в ЗАО «Атомстройэкспорт», так як в довідках від 16.12.2011 № 7706-03/1169 та від 22.08.2012 № 007/04-03/3700 відсутні дані про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації;

- з 02.04.2018 по 28.09.2018 в АТ "Атомтехєнерго», так як в довідці від 01.10.2018 № 03-17/10-9 відсутні дані про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду за ОСОБА_1 ;

- з 12.03.2019 по 27.02.2020, 28.02.2020 по 20.07.2020, з 21.07.2020 по 31.08.2020 в АО «Атомтехзнерго», так як в довідці від 23.07.20 №07-03-18/58 відсутні дані про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду за ОСОБА_1 . В зазначений період робота провадилась на території Республіки Білорусь.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України № 1058-VI "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 3 статті 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у разі ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством.

Згідно пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14.01.1993 року передбачено, що працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу.

Статтею 7 даної Угоди встановлено, питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Згідно абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Як визначено статтею 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, яке діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону № 1058-ІУ виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.

Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Внаслідок невиконання страхувальником обов`язку по сплаті внесків позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

В наявній у матеріалах копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 містяться записи про роботу позивача у спірні періоди.

Судом встановлено, що по всіх спірних періодах роботи позивача наявні записи в трудовій книжці, жодних виправлень, закреслень тощо, не містять.

Також позивачем надані довідки: №03-40/979 від 27.06.07, виданої ФГУП "Фирма "Атомтехєнерго", №7706-03/1169 від 16.12.2011, виданої ЗАТ "Атомстройєкспорт", №007/04-03/370 від 22.08.2012, виданої ЗАТ "Атомстройєкспорт", та № 07-03-18/58 від 23.07.2020, виданої АТ "Атомтехєнерго".

У довідці №03-40/979 від 27.06.07, виданої ФГУП "Фирма "Атомтехєнерго", підтверджено те, що позивач дійсно працював ФГУП "Фирма "Атомтехєнерго" на посаді спеціаліста пускової групи систем й обладнання реакторного відділення на АЄС "Тяньвань" з 17.06.03 по 16.05.04 та отримував заробітну плату. Також, у довідці зазначено, що ФГУП "Фирма "Атомтехєнерго" перераховує єдиний соціальний внесок до Федерального бюджету Пенсійного фонду.

У довідці №7706-03/1169 від 16.12.2011, виданої ЗАТ "Атомстройєкспорт", підтверджено те, що позивач дійсно працював ЗАТ "Атомстройєкспорт" з 30.06.2005 по 31.12.2009 та отримував заробітну плату в рублях. З усіх сум заробітної плати підприємством було сплачено єдиний соціальний внесок в ФНС Росії.

У довідці №007/04-03/370 від 22.08.2012, виданої ЗАТ "Атомстройєкспорт", підтверджено те позивач дійсно працював ЗАТ "Атомстройєкспорт" з 17.09.2012 по 01.02.2012 та отримував заробітну плату в рублях протягом 2010-2012 років. Довідка видана на підставі особових рахунків з 01.01.2010 по 01.02.2012 років.

У довідці №07-03-18/58 від 23.07.20, виданої АТ "Атомтехєнерго", підтверджено те, що позивач дійсно працював на АТ "Атомтехєнерго" на посаді чергового технічного керівника координатора пусконалагоджених робіт з 12.03.2019 по 20.07.2020 та отримував заробітну плату.

Як зазначено вище, відповідач у спірному рішенні не зарахував позивачу період роботи з 01.01.2004 по 16.05.2004, 23.06.2004 по 23.05.2005 в ФГУДП «Атомтехэнерго» концерна «Росэнергоатом», з 30.06.2005 по 17.08.2009, з 17.09.2009 по 01.02.2012, з 02.02.2012 по 15.12.2015 в «ЗАО «Атомстройэкспорт», з 02.04.2018 по 28.09.2018 в АТ "Атомтехєнерго», з 12.03.2019 по 27.02.2020, 28.02.2020 по 20.07.2020, з 21.07.2020 по 31.08.2020, так як в наданих довідках відсутні дані про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду за ОСОБА_1 . Крім цього, відповідач зазначив, що у довідці від 22.08.2012 № 007/04-03/370 не вірно зазначено період роботи, а саме, з 17.09.2012 по 01.02.2012, у періоди, які вимагає зарахувати до страхового стажу позивач, він працював за межами Російської Федерації - в Китайській Народній Республіці та Республіці Білорусь.

Щодо посилань відповідача на відсутність доказів сплати позивачем страхових внесків за спірні періоди роботи суд зазначає, що чинними міжнародними угодами визначено взаємне зарахування стажу роботи набутого у країні учасниці угоди відповідно до законодавства країни-роботодавця. Сам факт офіційного працевлаштування позивача підтверджується відповідними довідками, а також записами в трудовій книжці. Будь-яких доказів, які б підтверджували не відрахування страхових внесків до пенсійних органів РФ з вини позивача в суду немає. Таким чином, увесь офіційно набутий трудовий стаж позивача на території РФ підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Внаслідок відсутності інформації щодо сплати страхових внесків за спірний період позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 24.05.2018 року по справі № 490/12392/16-а, від 23.03.2020 по справі № 535/1031/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо наявної у довідці 22.08.2012 № 007/04-03/370 описки, а саме не вірно зазначеного періоду роботи з 17.09.2012 по 01.02.2012, то з наведених у самій довідці даних вбачається, що вона надана за період з 01.01.2010 по 01.02.2012, а дата 17.09.2012 є опискою. У будь-якому разі, суд оцінює дані, наведені у довідці, а не вступну її частину.

Той факт, що у вказаний період позивач працював за межами Російської Федерації - в Китайській Народній Республіці та Республіці Білорусь, на думку суду, не може бути підставою для незарахування цього періоду до стажу роботи, оскільки згідно наданих довідок позивач отримував заробітну плату в рублях на зазначених вище підприємствах.

Суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Таким чином, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.09.2020 року звертаючись до відповідача, досяг 60 річного віку і мав загальний стаж більше ніж 27 років, а тому відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання призначити пенсію з 28.07.2020 року, то в цій частині позов також підлягає задоволенню, оскільки як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позов задовольнити.

Згідно з ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовими витратами в даній справі є судовий збір, доказів понесення інших судових витрат, сторони суду не подавали.

Позивач сплатив судовий збір в розмірі 908,0 грн., що підтверджується квитанцією №0.6. від 09.03.2021 року, з урахуванням задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному розмірі.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 25.09.2020 року № 886/03.20-Р.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 28.07.2020.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз