Справа № 754/13881/21
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ провадження 2-а/208/45/22
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: Головуючого, судді - Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Капрала Управління патрульної поліції в Рівненській області роти № 1 батальйону № 1 Новосад Зоряна Андріївни, Управління патрульної поліції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Капрала Управління патрульної поліції в Рівненській області роти № 1 батальйону № 1 Новосад Зоряна Андріївни, Управління патрульної поліції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що 30 серпня 2021 року об 11 год. 07хв. на автомобільній дорозі -Автошлях М06 автомобільний шлях міжнародного значення на території України, Київ-Чоп, нібито на 424 кілометрі цього автомобільного шляху, транспортний засіб марки Volkswagen Multivan, д.н.з НОМЕР_1 , власником якого, є акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в особі Директора Філії «Нафтогазобслуговування» акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» ОСОБА_1 , керуючи вищевказаним транспортним засобом перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше, як на 20 км/год., а саме в населеному пункті Крупець, позначений дорожнім знаком 5.45 та 5.46, рухався зі швидкістю 79 км/год. і лише об 14.год.51 хв. було винесено постанову, тобто на розгляд постанови у патрульній поліції було витрачено більше ніж 3 год.44 хв.

Швидкість зі змісту постанови, було виміряно лазерним вимірювачем швидкості руху/лазерним приладом TruCam LTI 20/20 ТC 001158, чим порушив п.12.4 ПДР України порушення швидкості режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/на годину.».

При цьому, із лазерним вимірювачем швидкості руху/лазерним приладом TruCam LTI 20/20 ТС 001158, швидко пересувався узбіччям автомобільної дороги - Автошлях М 06, та на ходу/у русі, на зустріч транспортним засобам, як під його керуванням, так і інших, другий працівник патрульної поліції ОСОБА_2 . На його прохання, ознайомити з відео моменту фіксації швидкості руху транспортного засобу марки Volkswagen Multivan, державний номерний знак НОМЕР_1 , 30 серпня 2021 року, об 11 годині 07 хвилині 59 секунді, на автомобільній дорозі - Автошлях М 06, що, саме він, а не інша особа у момент фіксації швидкості руху перебувала за кермом згаданого автомобіля, йому на неодноразові прохання було відмовлено.

На його питання, чого поліцейський бігає узбіччям дороги з вимірювачем швидкості руху/лазерним приладом TruCam LTI 20/20 ТС 001158, а не закріпить його на штативі розташованому на землі, чи на нерухомому автомобілі патрульної поліції, капрал Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції в Рівненській області, роти № 1, батальйону № 1 Новосад Зоряна Андріївна, та працівник патрульної поліції ОСОБА_2 , спеціальний жетон № 0164968, відповіли, що таку вказівку, не закріплювати нерухомо на штативі, чи на автомобілі патрульної поліції, вони отримали від їхнього начальника, прізвище, звання та посаду якого назвати відмовилися.

Із змісту постанови вбачається, що за вищенаведене, та на рівному місці вигадане патрульною поліцією адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, він має сплатити штраф у сумі 340,00 гривень.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення, є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором при проведенні фіксації швидкості транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному Законом України «Про Національну поліцію» стаціонарно вмонтованим способом. Натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото - і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст.40 Закону «про національну поліцію» грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

Тому просить суд скасувати постанову винесену капралом Управління патрульної поліції в Рівненській області, роти № 1, батальйону № 1 Новосад Зоряною Андріївною, - про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАО № 4705695 від 30 серпня 2021 року, а також, перед назвою процесуального документу «Постанова», виконані капралом поліції Новосад Зоряною Андріївною, серії та номери: ВК-00057, ВК-00037, ВК-069, якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явились надали відповідь на відзив у якому просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у відповіді на відзив.

Представник відповідача Немеришина В.О. в судове засідання не з`явилась надала відзив у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав надання неналежних та недопустимих доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 30.08.2021 року капралом Управління патрульної поліції в Рівненській області, роти № 1, батальйону № 1 Новосад Зоряни Андріївни, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4705695 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривен.

Відповідно до постанови серії ЕАО № 4705695 від 30.08.2021 року, водій ОСОБА_1 , об 11 годині 07 хвилині 59 секунді, на автомобільній дорозі - Автошлях М 06 Київ Чоп на 424 кілометрі рухався зі швидкістю 79км/год. таким чином/, перевищив дозволену швидкість в населеному пункті на 20 км/год., швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 ТС 001158, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 1 статті 122 КУпАП.

У частині 1 статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам,

Пунктами 1.1, 1,9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Виходячи з вищезазначених положень законодавства, навіть у разі оскарження особою допущеного правопорушення і адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які розглядають працівники Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП положення частини першої ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного в конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці, де він несе службу саме в той час.

Таким чином, розглядаючи адміністративну справу на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення інспектор діяв на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, відповідно до ст. 251 КУпАП.

Перевищення позивачем встановленої максимальної швидкості в населеному пункті зафіксовано приладом TruCam LTI 20/20 ТС 001158, як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці, шо діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Зі змісту постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Multivan, державний номерний знак НОМЕР_1 перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше, як на 20 км/год, а саме в населеному пункті Крупець, позначеним дорожнім знаком 5.45 та 5.46, рухався зі швидкістю 79 км/на годину.

Прилад TruCam LTI 20/20 ТС 001158 не був стаціонарно монтований, а отже ймовірна вібрація, що може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач, а також при запису вчиненого правопорушення прилад TruCam LTI 20/20 ТС 001158 перебував у руках поліцейського.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam LTI 20/20 ТС 001158, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam LTI 20/20 ТС 001158 працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З урахуванням тієї обставини, що до суду відповідачем не надано будь-яких доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam LTI 20/20 ТС 001158, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, суд вбачає підстави для задоволення вимог позивача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. п. 1, 3, 8 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «населений пункт» порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України більш ніж на 20 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач покликався лише на єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача в зоні дії дорожнього знаку «населений пункт» це здійснення вимірювання швидкості руху приладом LTI 20/20.

Відповідачем не надано будь яких фотознімки та відео фіксацію приладу LTI 20/20, матеріали справи не містять інформацію щодо місця знаходження дорожнього знаку 5.45 «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги.

Таким чином, оскаржувана постанова від 30.08.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, оскільки відповідач по справі - Капрала Управління патрульної поліції в Рівненській області роти № 1 батальйону № 1 Новосад Зоряна Андріївни є посадовою особою Департаменту патрульної поліції, а відповідач Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, який є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір у розмірі 454,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст.71,77, 96, 139, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Капрала Управління патрульної поліції в Рівненській області роти № 1 батальйону № 1 Новосад Зоряна Андріївни, Управління патрульної поліції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову винесену капралом Управління патрульної поліції в Рівненській області, роти № 1, батальйону № 1 Новосад Зоряною Андріївною, - про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАО № 4705695 від 30 серпня 2021 року, за якою з ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, провадження по справі про адміністративне правопорушення, закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Рівненській області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні, 00 копійок).

Апеляційна скарга на судове рішення у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.