Справа № 690/229/22
Суддя: Линдюк В. С.
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 690/229/22
Провадження № 2-а/690/4/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 790567 від 16.05.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з адміністративним позовом за змістом якого просить скасувати постанову Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 790567 від 16.05.2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Ухвалою від 02.06.2022 року відкрито провадження в дані справі, звільнено позивача від сплати судового збору з підстав, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», та витребувано в Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області матеріали адміністративної справи, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, та необґрунтованою, оскільки вона винесена формально за відсутності будь-яких доказів порушення ним вимог Правил дорожнього руху. Також позивачем вказано, що 16.05.2022 року близько 12 год. 51 хв. він дійсно перебував у м. Ватутіне по вул. Залізничній та котив мопед до місця проживання, щоб відремонтувати, оскільки той перебував у неробочому стані, а не керував ним як вказано в оскаржуваній постанові, в зв`язку з чим порушень вимог Правил дорожнього руху, не допускав.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, місце та час розгляду справи, у розумінні ст. 268 КАС України, в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від їх імені до суду не надходило.

Звенигородським РВП ГУНП в Черкаській області 07.06.2022 року отримано примірник позовної заяви та ухвалу від 02.06.2022 року, однак відзиву на позовну заяву, а також матеріали адміністративної справи, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії БАБ № 790567 від 16.05.2022 року, до початку розгляду справи до суду не надано.

Положеннями ч. 3 ст. 162 КАС України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи адміністративного позову, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановивши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 222, ч. 1 ст. 287, ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи органу Національної поліції про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено особою, відносно якої її винесено, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП та змісту п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1988 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (зі змінами та доповненнями), суд розглядаючи скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що за змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, шляхом накладення адміністративного стягнення, з врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу розміром 3 400 (три тисячі чотириста) грн., оскільки він 16.05.2022 року о 12 год. 51 хв. в м. Ватутіне по вул. Залізничній, у порушення вимог п.п. 2.1 а), 2.1 ґ), 2.3 г) Правил дорожнього руху, керував мопедом Хонда Діо, д.н.з. НОМЕР_1 , без захисного мотошолома, не маючи права керувати цим транспортним засобом, не маючи при собі діючого полісу добровільного страхування цивільно-правової відповідальності.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до абз. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Положеннями пп. г) п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) (далі Правила дорожнього руху), передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, крім іншого, зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Положеннями пп. ґ) п. 2.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу, крім іншого, повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Диспозицією ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Положеннями пп. а) п. 2.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу, крім іншого, повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови, а також наявність у діях позивача 16.05.2022 року ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд враховує наступне.

Позивачем не заперечувався факт перебування 16.05.2022 року о 12 год. 51 хв. по вул. Залізничній в м. Ватутіне разом з мопедом Хонда Діо, д.н.з. НОМЕР_1 , та зупинки його працівниками поліції, тож вказане не підлягає доказуванню згідно приписів ч. 1 ст. 78 КАС України.

За змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 16.05.2022 року о 12 год. 51 хв. керував мопедом Хонда Діо, д.н.з. НОМЕР_1 , без захисного мотошолома, не маючи права керувати цим транспортним засобом, не маючи при собі діючого полісу добровільного страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до змісту п. 1.10. Правил дорожнього руху учасником дорожнього руху вважається особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

При цьому, водієм, у розумінні Правил дорожнього руху, є особа, яка саме керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пішохід, у розумінні Правил дорожнього руху, це особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Водночас доказів факту керування позивачем вищевказаним транспортним засобом в якості водія за обставин, вказаних в оскаржуваній постанові, відповідачем суду не надано, причин неможливості їх надання не вказано.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.07.2020 року в справі № 463/1352/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З огляду на вказане, суд вважає, що, в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 16.05.2022 року о 12 год. 51 хв., за обставин вказаних в оскаржуваній постанові, був учасником дорожнього руху, однак в статусі пішохода, який вів мопед, а не водія даного мопеду, як наслідок, не міг бути суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість та правомірність рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі оскаржуваної постанови за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, крім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає недоведеним наявність події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, за якими кваліфіковано діяння ОСОБА_2 , як наслідок, оскаржувана ним постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 790567 від 16.05.2022 року, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Оскільки ухвалою від 02.06.2022 року позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», та не надано доказів понесення інших судових витрат, у розумінні ст. 132 КАС України, відсутні підстави для їх стягнення з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 121, 126, 251, 256, 280, 293, 294 КУпАП та ст.ст. 4, 9, 11, 77, 78, 132, 139, 159-163, 241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 790567 від 16.05.2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, шляхом накладення адміністративного стягнення, з врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Линдюк В.С.