Справа № 580/2109/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

10 червня 2022 року справа № 580/2109/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в спрощеному письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ЦЕНТРУ ПО НАРАХУВАННЮ ТА ЗДІЙСНЕННЮ СОЦІАЛЬНИХ ВИПЛАТ про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

10.05.2022 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до ЦЕНТРУ ПО НАРАХУВАННЮ ТА ЗДІЙСНЕННЮ СОЦІАЛЬНИХ ВИПЛАТ (18000, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Максима Залізняка, будинок 10; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Додатково просив: справу розглянути у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін; при вирішенні справи застосувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29.09.2020 у зразковій справі №440/2722/20, або врахувати їх в силу ч.5 ст.242 КАС України, якою встановлено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В обґрунтування зазначив, що має право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, про що викладено відповідні висновки у рішенні Верховного Суду від 29.09.2020 у зразковій справі №440/2722/20. Вважає, що перебіг шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом слід обраховувати з 30.09.2021, оскільки це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж йому нарахована.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Також суд врахував відсутність доказів щодо дати отримання та розміру отриманої позивачем щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік для перевірки наявності спору, дотримання позивачем строку на звернення до суду (поважності причин - у разі пропуску), перевірки доводів позивача про те, що вказана допомога не виплачена у розмірі, що не відповідає вимогам закону. Тому зобов`язав сторін їх надати суду не пізніше 30 дня з дати відкриття провадження.

Вказану ухвалу відповідач отримав 30.05.2022, що підтверджується розпискою суду.

06.06.2022 відповідач надав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Обґрунтовуючи зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 затверджено розмір та порядок виплати визначеної допомоги на 2021 рік. Стверджує, що направив на виплату кожному отримувачу таку суму допомоги коштів, що зазначена в отримуваному ним списку і профінансована Департаментом. Вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду щодо вимог перерахунку допомоги за 2021 рік, відлік якого розпочався щонайменше з 30 вересня 2021 року, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду. Просив врахувати щодо цього питання висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 06.02.1018 у справі №607/7919/17, Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 04.12.2019 у справі №9901/325/19.

Всі подані сторонами документи долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно з пунктами 4-5 ч.5 ст. 160 КАС України позовна заява має містити зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач не виконав такий обов`язок у позовній заяві, але суд відкрив провадження з метою з`ясування таких обставин під час судового розгляду справи.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна відповідно до ч.6 ст.80 КАС України видати його на вимогу суду. У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду згідно з ч.9 вказаної статтіКодексу.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами відповідно до п.9 ч.3 ст.2 КАС України є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

З цього приводу суд урахував, що згідно з ч.1 ст.77 КАСУкраїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У свою чергу, згідно з ч.2 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.3 ст.45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Тобто, за умови доведення факту зловживання процесуальними правами суд може обрати такий альтернативний вид заходу, який його припинить.

Згідно з ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.6 ст.44 КАС України за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.3 ст.45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Тобто, за умови доведення факту зловживання процесуальними правами суд може обрати такий альтернативний вид заходу, який його припинить.

Суд врахував, що предмет та заявлені підстави позову для правильного вирішення спору потребують з`ясування наступних фактів і обставин:

чи належить позивач до категорії осіб, які мають право на отримання щорічної допомоги до 05травня;

якщо так, який розмір такої допомоги відповідно до вимог закону повинен бути виплачений позивачу;

в якому розмірі та коли позивачу фактично виплачена вказана допомога та чи порушив відповідач його відповідне право.

У мотивувальній частині рішення відповідно до ч.4 ст.246 КАС України зазначаються:

1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування;

7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

Сторони у письмових заявах по суті стверджують, що допомога до 05 травня у 2021 році виплачена. У матеріалах справи серед доказів виключно копії паспорта позивача як громадянина України, дубліката про присвоєння ідентифікаційного номера та посвідчення учасника бойових дій.

Сторони не надали жодного доказу про факт виплати позивачу допомоги, який сторони визнають у своїх письмовиї заявах по суті, як і про його розмір та дату виплати. Зазначене унеможливлює суду встановити дійсні обставини спору та винести законне рішення по суті заявлених позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд згідно з ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому суд врахував висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 Суд, аналізуючи норми ст.122 КАС України, зазначив, що з дня отримання виплати особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась із заявою про надання їй відповідної інформації. Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою. Тому відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18). Отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Тобто, відлік строку для оспорення суми коштів отриманої соціальної допомоги розпочинається з дати її отримання.

Відповідно до абз.30 ст.12 Закону України від 01.01.2021 №3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі ЗУ №3551-XII) встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно з абз.1 ст.17-1 ЗУ №3551-XII щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

У 2021 році видатки на виплату грошової допомоги передбачені Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», а порядок виплати та розміри визначено постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 «Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Встановлено, що особи, які не отримали грошової допомоги, зокрема ті, що набули згідно із статтями 6, 7, 9, 10 і 11 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту відповідний статус до 5 травня 2021 р. включно, мають право звернутися за нею до районного органу соціального захисту населення за місцем реєстрації та отримати її до 30 вересня 2021 року.

Позовна заява та додані до неї документи не містять даних щодо факту звернення позивача до відповідача з питанням виплати належної спірної суми коштів, як і дати та розміру отриманої допомоги.

Суд врахував, що не зважаючи на зобов`язання ухвалою сторони не надали доказу щодо дати отримання коштів. Позивач не надав жодного доказу порушення своїх прав, тобто, вказуючи про отримання допомоги до 05 травня 2021 року у розмірі, що, на його думку, є меншим встановленого закону, не підтвердив такого факту (розміру та дати виплати допомоги).

Згідно з ч.1 ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи відповідно до ч.4 ст.79 КАС України повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Зазначені вище норми КАС України встановлюють обов`язок сторін подати наявні у них докази для встановлення обставин справи, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Частина 2 ст.79 КАС України покладає обов`язок на позивача щодо подачі доказів разом із поданням позовної заяви.

Однак жодного доказу щодо предмета спору суду не надано, про причини тому не повідомлено. Тобто, наявності спору саме доказами не підтверджено. Зазначене не дає можливості суду розглянути справу відповідно до встановлених законом засад та принципів адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З огляду на відсутність будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, і позовних вимог, наявні підстави повернути позовну заяву без розгляду.

Пунктом 2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2011 №3676-VІ «Про судовий збір» (далі - Закон №№3676-VI) визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Відповідно до ч.2 вказаної статті Закону №3676-VI у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Оскільки відсутні докази понесення судових витрат позивачем, відсутні підстави для їх повернення.

Керуючись ст.ст.2-20, 44-45, 72-79, 122-123, 160-161, 180-183, 193-205, 240-248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ЦЕНТРУ ПО НАРАХУВАННЮ ТА ЗДІЙСНЕННЮ СОЦІАЛЬНИХ ВИПЛАТ (18000, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Максима Залізняка, будинок 10; ) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком;

зобов`язання нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

3. Копію ухвали направити сторонам.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Повний текст ухвали виготовлений і підписаний 10.06.2022.