Справа № 442/2106/22
Суддя: Крамар О. В.
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/2106/22
Провадження №2-а/442/45/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оскарження постанови державного виконавця, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Дрогобицька міська рада Львівської області, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування, якого покликається на те, що Верховний Суд, Постановою від 27.05.2021 № 442/3936/17, зобов`язав Дрогобицьку міську раду надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Судове рішення набрало законної сили 27 травня 2021 року. На виконання вказаної постанови було видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання у Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

06.07.2021 на виконання виконавчого листа, державним виконавцем відкрито виконавче провадження яку скеровано сторонам виконавчого провадження, для відома та виконання.

12.04.2022 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Така постанова мотивована тим, що відповідно до повідомлення Дрогобицької міської ради від 14.01.2022 вих.№ 3-35-232: 14.01.2022 ХІХ п/ч сесією восьмого скликання Дрогобицької міської ради прийнято рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у АДРЕСА_2 , чим фактично виконано постанову Верховного Суду № 442/3936/17 від 27.05.2021 та виконавчий лист Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/3936/17 від 17.06.2021.

Рішенням Дрогобицької міської ради № 953 від 22.12.2021, на спірну земельну ділянку надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у АДРЕСА_2 .

З огляду на вказане, вважає постанову незаконною, оскільки державний виконавець закриваючи провадження не переконався, в тому, що земельна ділянка на яку позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, станом на 14 січня 2022 року вже була сформована, їй присвоєно кадастровий номер.

Сторони в судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин неявки.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч.9 вищезгаданого Кодексу, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися в судове засідання, хоча і були належними чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Матеріалами справи встановлено, що Верховний Суд, Постановою від 27.05.2021 № 442/3936/17, зобов`язав Дрогобицьку міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Судове рішення набрало законної сили 27 травня 2021 року. На виконання вказаної постанови було видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання у Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

06.07.2021 на виконання виконавчого листа, державним виконавцем відкрито виконавче провадження яку скеровано сторонам виконавчого провадження, для відома та виконання.

04.11.2021 на адресу боржника (Дрогобицької міської ради Львівської області) державним виконавцем повторно скеровано зобов`язання про виконання рішення суду.

14.01.2022 на адресу Відділу надійшло повідомлення боржника (Дрогобицької міської ради Львівської області) про те, що 29 грудня 2021 року у Дрогобицьку міську раду від ОСОБА_1 надійшла уточнена заява щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 600м2.

14 січня 2022 року XIX п/ч сесією восьмого скликання Дрогобицької міської ради було прийнято рішення № 986 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_2 ».

25.01.2022 на адресу Відділу надійшла заява ОСОБА_1 з вимогою вважати невиконаною Постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 травня 2021 року по справі №442/3936/17, якою зобов`язано Дрогобицьку міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , в зв`язку з тим, що відповідно до рішення № 953 від 22.12.2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_2 », яким Дрогобицька міська рада, надала дозвіл громадянину ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної ділянки №8.

12.04.2022 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Така постанова мотивована тим, що відповідно до повідомлення Дрогобицької міської ради від 14.01.2022 вих.№ 3-35-232: 14.01.2022 ХІХ п/ч сесією восьмого скликання Дрогобицької міської ради прийнято рішення № 986 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у АДРЕСА_2 », чим фактично виконано постанову Верховного Суду № 442/3936/17 від 27.05.2021 та виконавчий лист Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/3936/17 від 17.06.2021.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Таким чином, аналізуючи вказане вище та дослідивши подані сторонами докази, суд прийшов до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення, так як державний виконавець при закритті виконавчого провадження взяв до уваги повідомлення Дрогобицької міської ради про виконання рішення, при цьому проігнорувавши лист стягувача в якому ОСОБА_1 зокрема вказувала, що на спірну ділянку гр.. ОСОБА_2 надано раніше дозвіл на розроблення проекту землеустрою, та така вже сформована і їй присвоєно кадастровий номер. З чого слідує, що Постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 травня 2021 року по справі №442/3936/17 державним виконавцем виконано формально, а не фактично та в повному обсязі, як того вимагає ст.. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», з чого слідує, що оскаржувана постанова суперечить верховенству права.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 19, 77, 90, 241-246 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 12 квітня 2022 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Слободи Андрія Петровича про закінчення виконавчого провадження № 65982818 при примусовому виконанні виконавчого листа № 442/3936/17, виданого 17.06.2021 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, про зобов`язання Дрогобицьку міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення рішення у повному обсязі чи його прийняття у письмовому провадженні в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Повний текст судового рішення складений 07.06.2022

Суддя О.В. Крамар