Справа № 520/421/22
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 червня 2022 року справа № 520/421/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Григорова Д.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , (адреса для листування (тимчасового перебування) : АДРЕСА_2 ) до Східного територіального управління Національної Гвардії України (вул. Академіка Проскури, буд. 1,м. Харків,61070, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східного територіального управління Національної Гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Східного територіального управління Національної Гвардії України (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, ) щодо не здійснення повного розрахунку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) при звільненні з військової служби в частині невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язати Східне територіальне управління Національної Гвардії України (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- стягнути з Східного територіального управління Національної Гвардії України (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за повні 12 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до наказу від 12.11.2021р. №248 позивача виключено зі списків особового складу у зв`язку із закінченням дії строку контракту.

Крім того, у наказі №248 від 12.11.2021 р. зазначено, що вислуга років на 13.11.2021 р. становить: час служби у календарному обчисленні - 08 років 00 місяців 13 днів; час служби в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 04 роки 03 місяці 09 днів; загальна вислуга років - 12 років 04 місяці 02 дні; безперервна календарна вислуга років станом на 13 11.2021 р. становить - 08 років 00 місяців 13 днів.

Однак, з посиланням на частину 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач вказує, що йому не нараховано та не виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за період служби яка загалом складає 12 років 04 місяці 13 днів.

Позивач вважає бездіяльність з невиплати йому означеної допомоги незаконною та такою, що порушує його права та законні інтереси.

Ухвалою суду від 25.01.2022р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи, що одноразова грошова допомога при звільненні військовослужбовців у зв`язку із закінченням строку контракту нараховується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 років і більше, у зв`язку з чим вважає дії щодо визначення часу служби позивача у пільговому обчисленні та вислуги років позивача для нарахування йому одноразової грошової допомоги при звільненні правомірними.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Національній Гвардії України з 30 жовтня 2013 року. Згідно наказу начальника Східного територіального управління Національної гвардії України від 29.10.2021р. № 80 о/с позивача звільнено у запас Збройних сил України в зв`язку із закінченням контракту.

Згідно наказу від 12.11.2021 р. №248 позивача виключено зі списків особового складу у зв`язку із закінченням дії строку контракту.

Згідно витягу з наказу №248 від 12.11.2021 р. зазначено, що вислуга років на 13.11.2021 р. становить: час служби у календарному обчисленні - 08 років 00 місяців 13 днів; час служби в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 04 роки 03 місяці 09 днів; загальна вислуга років - 12 років 04 місяці 02 дні; безперервна календарна вислуга років станом на 13 11.2021 р. становить - 08 років 00 місяців 13 днів.

23.11.2021 р. позивач звернувся до відповідача із рапортом щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченою ч.2 ст.15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а саме за повні 12 років 04 місяці 13 днів.

У задоволенні клопотання відповідачем було відмовлено з підстав того, що нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за період, служби не проведено, оскільки у позивача відсутня загальна вислуга 10 років і більше.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (див. рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року №5-рп/2002).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №211-ХІІ від 20.12.1991р. (далі Закон №211-ХІІ), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992р. (далі Порядок №393) установлено, що строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.

На підставі системного аналізу наведених правових норм суд дійшов висновку, що поняття календарна вислуга років застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 Закону №211-ХІІ є наявність вислуги 10 років і більше.

Відтак у частині другій статті 15 Закону №211-ХІІ відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.11.2020р. по справі №822/3008/17 та постанові від 11.04.2018р. по справі №806/2104/17.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно матеріалів адміністративної справи, загальна вислуга років позивача в Збройних Силах України станом на момент звільнення з військової служби становила 12 років 04 місяці 13 днів, що свідчить про дотримання умови про наявність 10 і більше років вислуги для отримання одноразової грошової допомоги при звільненні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність вчиненої відповідачем бездіяльності щодо не проведення виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами законності вчиненої ним бездіяльності в даній справі, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправною такої бездіяльності відповідача є обґрунтованими.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, суд вважає їх також обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки це гарантуватиме повний та належний захист прав позивача, а також сприятиме тому щоб спір між сторонами був остаточно вирішений.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача спірної одноразової грошової допомоги при звільненні за кожен повний календарний рік служби за 12 років, суд вказує на їх необгрунтованість та вважає за необхідне в задоволенні цих позовних вимог відмовити. При цьому суд вказує на їх передчасність з огляду на те, що відповідачем не було проведено нарахування спірної допомоги, а отже спір між сторонами з даного питання на даний час не виник. При цьому слід мати на увазі, що згідно приписів, установлених ст., ст. 1,2,4 КАС України, судовому захисту підлягають саме порушені права особи за наявності публічно-правового спору.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір."

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Східного територіального управління Національної Гвардії України (вул. Академіка Проскури, буд. 1,м. Харків,61070, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Східного територіального управління Національної Гвардії України (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, ) щодо не здійснення повного розрахунку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) при звільненні з військової служби в частині невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язати Східне територіальне управління Національної Гвардії України (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 08.06.2022.

Суддя Григоров Д.В.