Справа № 520/26715/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2022 р. № 520/26715/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15,м. Київ,01011) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просить суд стягнути з Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15 м. Київ, 01011, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 справі № 520/905/2020 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 21 січня 2021 року по 21 листопада 2021 року в розмірі 301463 грн. 69 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що дії відповідача щодо затримки виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2019 року по справі № 520/905/2020 в частині поновлення на посаді порушують права позивачки, у зв`язку з чим з відповідача слід стягнути на користь позивачки середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 21 січня 2021 року по 21 листопада 2021 року в розмірі 301463 грн. 69 коп.

Ухвалою суду від 29.12.2021 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 07.02.2022 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України.

15.02.2022 року до суду від позивачки надійшли письмові пояснення, в яких позивачка позовні вимоги підтримала.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивачка - ОСОБА_1 з 06.08.2008 по 24.12.2019 проходила службу на прокурорських посадах в органах прокуратури.

Наказом Генерального прокурора України № 747ц від 27.06.2017 призначено на посаду прокурора відділ підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії, прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України.

04 грудня 2019 року кадрова комісія №5 прийняла рішення №7 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.

Наказом Генерального прокурора № 2073ц від 21.12.2019 ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статі 51 Закону України «Про прокуратуру» з 24.12.2019.

Вважаючи наказ Генерального прокурора № 2073ц від 21.12.2019 та рішення кадрової комісії № 5 від 04.12.2019 за № 7 протиправними, позивачка звернулася за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року по справі № 520/905/2020 позовну заяву ОСОБА_1 до П`ятої кадрової комісії, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, скасування запису в трудовій книжці, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вихідної допомоги було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення № 7 кадрової комісії № 5 Генеральної прокуратури України від 04.12.2019 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.

Визнано протиправним та скасовано наказ № 2073ц від 21.12.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статі 51 Закону України «Про прокуратуру» з 24 грудня 2019 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби або на рівнозначній посаді Офісу Генерального прокурора.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у сумі 383681 (триста вісімдесят три тисячі шістсот вісімдесят одна) грн. 06 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягало негайному виконанню.

Суд наголошує, що 20.01.2021 року в судовому засіданні по справі № 520/905/2020 за участю представника Генерального прокурора та Офісу Генерального прокурора - Крупської К.М., було оголошено вступну та резолютивну частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року по справі № 520/905/2020, а отже відповідач з 20.01.2021 року був обізнаний про негайне виконання даного рішення суду в частині поновлення позивачки на посаді.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021 року по справі № 520/905/2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора було задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 змінено, виклавши абзац четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції: Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби".

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 р. по справі № 520/905/2020 було залишено без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2021 року по справі № 520/905/2020 було виправлено описки в постанові ДААС від 20.05.2021 року зазначивши: в абзаці 101 мотивувальної частини постанови «За таких обставин позивачка підлягає поновленню на посаді прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України» замість «За таких обставин позивачка підлягає поновленню на посаді прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби»; в абзаці 131 мотивувальної частини постанови «Із врахуванням вищевикладеного та вимог ст. ст. 315, 317 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає необхідним змінити резолютивну частину рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 р., а саме: викласти абзац четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції: Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України» замість «Із врахуванням вищевикладеного та вимог ст. ст. 315, 317 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає необхідним змінити резолютивну частину рішення Харківського окружного адміністративного суду 02.02.2021 р., а саме: викласти абзац четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби»; в резолютивній частині постанови «Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 по справі № 520/905/2020 змінити, виклавши абзац четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції: Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України «замість Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби».

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 у справі № 520/905/2020 наказом Генерального прокурора від 22.11.2021 № 1589ц наказ Генерального прокурора від 21.12.2019 № 2073ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України з 25.12.2019.

Позивачка, вбачаючи в затримці виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2019 року по справі № 520/905/2020 в частині поновлення на посаді порушують своїх прав, звернулася за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин другої-третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про, зокрема, поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до частини 2 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Частиною сьомою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Суд наголошує, що добровільне виконання рішення суду боржником є його законодавчо встановленим обов`язком. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Отже, законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Суд наголошує, що вступна та резолютивна частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року по справі № 520/905/2020 було проголошено в судовому засіданні 20.01.2021року у присутності представника відповідача, однак наказом Генерального прокурора від 22.11.2021 № 1589ц наказ Генерального прокурора від 21.12.2019 № 2073ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України з 25.12.2019.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 Кодексу законів про працю України, згідно якої проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

З огляду на встановлені державні гарантії обов`язковості виконання судових рішень, суд зазначає, що затримка виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника тягне обов`язок роботодавця виплатити такому працівникові середній заробіток за весь час затримки.

Верховний Суд зауважує, що середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Таким чином, згідно зі статтею 236 Кодексу законів про працю України виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Зазначена позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 27.01.2022 року по справі № 580/5185/20.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що в спірних правовідносинах наявна протиправна бездіяльність відповідача, що згідно з приписами діючого законодавства є підставою для стягнення з нього на користь позивачки середнього заробітку за час затримки виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року по справі № 520/905/2020, починаючи з 21.01.2021 року (день наступний після прийняття рішення у справі №520/905/2020).

Окрім іншого суд зазначає, що середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону «Про оплату праці» за правилами, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок № 100).

Абзацом 1 пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час (абзац 3 пункту 2 розділу ІІ Порядку №100).

Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно довідки Офісу Генерального прокурора від 28.04.2020 № 21-1653вих-20 заробітна плата ОСОБА_1 за два останні місяці роботи, що передували звільненню, становить 50484,47 грн. (жовтень -21586,15 грн. та листопад - 28898,32 грн.) за 35 робочих дні, а тому середньоденна заробітна плата складає 1442,41 грн. (50484,47 грн./35 робочих днів).

Затримка виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року по справі № 520/905/2020 склала 209 робочих днів, а саме з 21.01.2021 року по 19.11.2021 року, а саме: у січні - 7, у лютому - 20, у березні - 22, у квітні - 22, у травні - 18, у червні - 20, у липні - 22, у серпні - 21, у вересні -22, у жовтні-20, у листопаді-15 робочих днів.

Таким чином відповідач повинен сплатити на користь позивачки середній заробіток за час затримки виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі № 520/905/2020 у сумі 301463 грн. 69 коп. (1442 грн. 41 коп. х 209р.д.), а отже позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15,м. Київ,01011) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15 м. Київ, 01011, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 справі № 520/905/2020 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 21 січня 2021 року по 21 листопада 2021 року в розмірі 301463 грн. 69 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 3014 (три тисячі чотирнадцять) 63 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.