Справа № 400/5667/21
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2022 р. Справа № 400/5667/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 згідно із заявою від 12.04.2021 року;

- скасувати Рішення про відмову у призначенні пенсії № 00 від 19.04.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та виплатити з 12.04.2021 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Ухвалою від 22.07.2021 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ГУ ПФУ до пільгового стажу не зараховано періоди з 20.10.1980 року по 05.05.1981 року та з 13.09.1983 року по 01.12.1988 року, оскільки не підтверджено роботу на посадах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Такі дії ГУ ПФУ позивач вважає протиправними та такими, що позбавляють його права на призначення пенсії на пільгових умовах, за Списком № 2.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив наступне:

До страхового стажу в шкідливих і важких умовах праці за Списком № 2 позивача не враховано довідку від 06.04.2021 року № 44/2, оформлену з порушенням вимог чинного пенсійного законодавства, а саме: у довідці зазначено підставу для її видачі Список № 2, затверджений Кабінетом Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, який був не чинний на період роботи позивача. У період з 1980 року по 1988 діяла Постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, тому пільговий стаж за 1981 1988 роки не підтверджено.

Також за записами у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право па пенсію на пільгових умовах в період з 02.12.1988 року по 01.12.1992 року, уточнюючу довідку та наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці за період після 21.08.1992 року не надано.

За відсутності зазначених документів підстави для зарахування до пільгового стажу періоду з 02.12.1988 року по 01.12.1992 року відсутні.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин (первинних документів, які б підтверджували пільговий характер роботи повний робочий день) не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Інформацію про те, чи працював позивач на роботах зі шкідливими умовами праці повний робочий день з трудової книжки встановити не можливо. Запис в трудовій книжці підтверджує тільки трудовий стаж позивача, а не пільговий.

Таким чином, ГУ ПФУ вважає, що правові підстави для задоволення позовної заяви в цілому відсутні.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

12.04.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі та раніше за текстом Закон України № 1058).

До заяви було надано: анкету опитування; військовий квиток; довідку з ДПІ про облік як суб`єкта підприємницької діяльності; довідку про прийняття на роботу (навчання); довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; довідку, що визначає право на пенсію за віком на пільгових умовах; паспорт; трудову книжку НОМЕР_1 від 20.10.1980 року.

Рішенням ГУ ПФУ від 19.04.2021 року № 00 позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

Підстави відмови: до пільгового стажу не зараховано період з 20.10.1980 року по 05.05.1981 року, з 13.09.1983 року по 01.12.1988 року, оскільки не підтверджено роботу на посадах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Додатковий коментар: при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки чинні на період роботи особи згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 року № 1173, проте у довідці посилаються на Постанову КМ СССР від 26.01.1991 року № 10. Пільгова довідка видана ліквідатором потребує перевірки, тому застосувати пільгову довідку № 44/2 від 06.04.2021 року при призначенні пенсії на пільгових умовах неможливо. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 05.02.2026 року.

Не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ, позивач оскаржив його у судовому порядку.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Аналогічні норми містяться у п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон України № 1788).

Відповідно до ст. 62 Закону України № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12.08.1993 року (далі та раніше за текстом Постанова № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

Надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно в разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року у справі № 235/1112/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пункт 2 Порядку № 383 визначає, що під повним робочим днем належить вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пункт 10 Порядку № 383 встановлює, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Згідно записів у трудовій книжці позивача:

- у період з 20.10.1980 року по 05.05.1981 року позивач працював на Чорноморському суднобудівному заводі м. Миколаєва на посаді складальника-добудовника;

- у період з 13.09.1983 року по 01.12.1988 року позивач працював на Чорноморському суднобудівному заводі м. Миколаєва на посаді складальника-добудовника.

Під час роботи позивача на Ордена Леніна Чорноморському суднобудівному заводі м. Миколаєва та у його правонаступнику Виробничому об`єднані «Чорноморський суднобудівний завод» у добудовному цеху № 34 складальником-добудовником судновим чинним був Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах» (мовою оригіналу «Список № 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах, утвержденный постановлением Совета Министров СССР от 22 августа 1956 г. № 1173»), пунктом «а» підрозділу 3 «Котельные и судокорпусные работы» Розділу XV «Металлообработка» якого встановлено право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах робітників, що виконували, зокрема, роботи за такими професіями: «котельщики, котельщики-сборщики, сборщики корпусов судов и котельщики-монтажники».

Також посада складальника-добудовника суднового (« 2150300а-18145 Сборщики- достройщики судовые, занятые на работах внутри отсеков судов») передбачена «Списком № 2 производств, работ, профессий, должностей и показателей на подземных работах, на работах с особо вредными и особо тяжелыми условиями труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях», затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

Крім того, відповідна довідка, що уточнює особливий характер роботи позивача у період з 20.10.1980 року по 01.12.1988 року, була надана відповідачу. У довідці зазначено про зайнятість позивача на відповідних роботах повний робочий день.

У постанові від 27.03.2020 року у справі № 591/3706/17 Верховний Суд дійшов висновку про наявність у позивача, який працював на посаді складальника-добудовника суднового, права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з посиланням на передбачену постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах» посаду «котельщики, котельщики-сборщики, сборщики корпусов судов и котельщики-монтажники».

Законом України № 1788 передбачено призначення пенсій за віком на пільгових умовах при додержанні певних вимог, зокрема, особам, зайнятим на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, призначаються пільгові пенсії за списками № 1 та № 2, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36. Цим же Законом визначено види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003. № 36, згідно з яким до пільгового стажу зараховується час роботи на посадах кочегарів технологічних печей, зайнятих у виробництвах, де основні робітники користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення. До затвердження цих списків були чинними списки, затверджені постановами Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 р. № 1173. Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.91 р. № 10; Кабінету Міністрів України від 11.03.94 р. № 162. Цими списками було передбачено такі посади кочегарів: кочегари виробничих котельних і виробничих печей; кочегари і старші кочегари, які працюють на твердому паливі на плавучих доках і кранах біля берегів; кочегари локомобілів; кочегари-випалювальники тунельних печей абразивного виробництва; кочегари технологічних печей, зайняті на обслуговуванні виробничих котельних і виробничих печей; кочегари технологічних печей, зайняті у виробництвах, де основні робітники користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення; кочегари виробничих печей, зайняті в хлібопекарному виробництві. Постановою Державного комітету СРСР з праці і соціальних питань і Секретаріату ВЦРПС від 27.11.84 р. № 342/22-123 внесено зміни до Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт і професій працівників (випуск І), затвердженого постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати від 14.01.69 р. № 24. Зокрема, розділ «Професії працівників, загальні для всіх галузей народного господарства» доповнено професіями «оператор котельної» і «оператор теплового пункту», а також внесено зміни до тарифно-кваліфікаційної характеристики професії «машиніст (кочегар) котельної».

Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ призначити та виплатити з 12.04.2021 року позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, суд зазначає наступне:

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 1 р. 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.

Визнаючи протиправним та скасовуючи рішення № 00 від 19.04.2021 року, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умова за Списком № 2, суд, з метою захисту порушеного права позивача, виходить за межі позовних вимог та зобов`язує відповідача зарахувати до пільгового стажу незарахований період роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Одночасно з цим, оскільки до компетенції суду не належить здійснення перерахунку пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань, суд з метою ефективного та повного захисту прав позивача, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком по Списку № 2 від 12.04.2021 року з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ч. 1 та 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову у призначенні пенсії № 00 від 19.04.2021 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) періоди роботи з 20.10.1980 року по 05.05.1981 року та з 13.09.1983 року по 01.12.1988 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 від 12.04.2021 року з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

5. В решті позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати у сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.06.2022 року.

Суддя О.В. Малих