Справа № 0940/2466/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 0940/2466/18 пров. № А/857/4445/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Приступи Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року у справі № 0940/2466/18 (головуючий суддя Микитюк Р.В., м. Івано-Франківськ) за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Головне управління ДФС звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг у сумі 179 531, 05 грн.

Рішенням від 01 лютого 2019 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.

Стягнув з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в дохід бюджету податковий борг в сумі 179 531 (сто сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот тридцять одну) гривню 05 копійок.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що контролюючий орган порушив процедуру проведення документальної невиїзної перевірки, регламентовану ст. 79 ПК України, зокрема, не вручив у порядку, встановленому ПК України, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення про призначення документальної перевірки.

Також зазначає, що проводячи перевірку, контролюючий орган неправомірно застосував норму законодавства, яка не діяла в 2015 році, у зв`язку з чим незаконно донарахував податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі 165 564, 05 грн.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

25 травня 2021 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла письмова заява ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Заява мотивована тим, що підставою для стягнення податкового боргу в сумі 179531,05 грн є податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 17.07.2017 № , № , № .

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року відкрите провадження у справі № 300/1132/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень від 17.07.2017 № , № , № .

Ухвалою від 25 травня 2021 року Восьмий апеляційний адміністративний суд заяву ОСОБА_1 задовольнив, зупинив апеляційне провадження №А/857/4445/21 щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №0940/2466/18 за адміністративним позовом Головного управління ДФС в у Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 300/1132/21.

Ухвалою від 11.05.2022 Восьмий апеляційний адміністративний суд поновив апеляційне провадження, оскільки рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 у справі №300/1132/21, яким задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області та скасовано податкові повідомлення-рішення від 17.07.2017 № , № , № , набрало законної сили відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2021.

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального права.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ДПІ в м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області на підставі пп.78.1.1 п.п.78.1.2 п. 78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, наказу ДПІ в м. Івано-Франківську від 01.06.2017 №866 посадовими особами податкового органу була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування, сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманих доходів у вигляді додаткового блага фізичної особи з отриманих доходів від АТ ,,Райфайзенбанк Аваль" () за період з 2015 рік.

За результатами перевірки складено акт від 23.06.2017 за №588/09-19-13-07/ НОМЕР_1 (а.с.9-11).

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 не подав декларацію про майновий стан і доходи за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 та не задекларував нараховані доходи у вигляді додаткового блага від АТ ,,Райфайзенбанк Аваль" ().

За висновками акта перевірки встановлені порушення ОСОБА_1 п.п. 164.2.17 "д" п. 164.2 ст. 164, п.167.1 ст. 167 ПК України, в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб, п.п. 49.18.4, п.49.18 ст. 49, п.179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, а саме- не подання річної декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, п.п.1.2, п.п.1.6, п.16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано військового збору.

На підставі акта перевірки №588/09-19-13-07/ НОМЕР_1 від 23.06.2017 ДПІ в м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2017, яким визначено суму по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування в розмірі 165564,05 грн, а саме: основне зобов`язання в розмірі 132451,25 грн, штрафна санкція в розмірі 33112,80 грн; податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2017, яким донараховано штрафні санкції в розмірі 170 грн з податку на доходи, що сплачується за результатами річного декларування; податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2017, яким визначено суму військового збору в розмірі 13797,00 грн, а саме: основне зобов`язання в розмірі 11037,60 грн, штрафні санкції в розмірі 2759,40 грн (а.с.13-15).

Оскільки на час звернення податковим органом до суду податкові повідомлення-рішення №, №, № від 17.07.2017 не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, контролюючий орган дійшов висновку про узгодженість податкового зобов`язання, а, відтак, наявність підстав для звернення до суду про стягнення податкового боргу.

Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, тобто є узгодженою, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Докази добровільної сплати відповідачем визначеної суми податкового боргу відсутні, а тому наявні правові підстави для стягнення з платника податків спірної суми заборгованості.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 1 статті 67 Конституції України передбачено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з положеннями підпункту 56.17.5 пункту 56.17, пункту 56.18 статті 56 ПК України днем узгодження суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, у разі оскарження платником податків рішення контролюючого органу в адміністративному порядку є день закінчення процедури адміністративного оскарження, а у разі звернення платника податків до суду з відповідним позовом - день набрання судовим рішенням законної сили.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що податковий борг відповідача в сумі 179531,05 грн виник на підставі податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 17.07.2017 № , № , № , якими збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 165564,05 грн, донараховано штрафні санкції в розмірі 170 грн з податку на доходи, що сплачується за результатами річного декларування та визначено суму військового збору відповідно.

Проте рішенням від 23 липня 2021 року у справі №300/1132/21 Івано-Франківський окружний адміністративний суд задовольнив позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області та визнав протиправними дій щодо проведення Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області документальної невиїзної позапланової перевірки ОСОБА_1 , результати якої оформлені актом перевірки №588/09-19-13-07/ НОМЕР_1 від 23.06.2017; визнав протиправними та скасував податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 17.07.2021 №№, № , № .

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2021 апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі №300/1132/21 - без змін.

З огляду на викладені обставини, податкові зобов`язання, визначені вказаними вище податковими повідомленнями - рішеннями, є неузгодженими, а отже, сума таких зобов`язань не може вважатися податковим боргом відповідно до норм підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, що є підставою для відмови у стягненні такої в судовому порядку та, відповідно, задоволенні адміністративного позову.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення податкового боргу.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року у справі № 0940/2466/18 та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 09.06.2022.