Справа № 280/10/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 червня 2022 року Справа № 280/10/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ), Чотирнадцятої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15), Запорізької обласної прокуратури (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, 29а, ) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Чотирнадцятої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, Запорізької обласної прокуратури, в якому позивач просить суд:

- визнати дії Запорізької обласної прокуратури та Чотирнадцятої кадрової комісії щодо включення ОСОБА_1 до Графіку проведення співбесіди з прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) на 20.12.2021 протиправними;

- визнати протиправним та скасувати рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур від 20.12.2021 про неуспішне проходження першим заступником керівника Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 атестації за результатами проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності і виконання практичного завдання для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурора.

Ухвалою суду від 05 січня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 01 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 05 січня 2022 року вжито заходів забезпечення позову.

Протокольною ухвалою суду від 01 лютого 2022 року підготовче засідання відкладено на 03 березня 2022 року.

Керуючись статтею 3 Конституції України, статтею 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", рішенням Ради суддів України №9 від 24 лютого 2022 року, враховуючи положення Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, розгляд справи перенесено на 09.06.2022.

Ухвалою суду від 09.06.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Позовна заява обґрунтована тим, що з урахуванням успішного проходження позивачем першого та другого етапу атестації його було допущено до третього етапу атестації - співбесіди, в результаті якої, 24 березня 2021 року Тринадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів було прийнято рішення про неуспішне проходження позивачем співбесіди. В подальшому, вказане рішення Тринадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів було визнано протиправним та скасовано рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року по справі № 280/2630/21. Також, вказаним рішенням суду Запорізьку обласну прокуратуру зобов`язано перевести позивача до Бердянської окружної прокуратури Запорізької області на рівнозначну посаду (першого заступника керівника Бердянської окружної прокуратури Запорізької області). Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року по справі № 280/2630/21 набрало законної сили 18 жовтня 2021 року, у зв`язку із чим позивач звернувся до Запорізької обласної прокуратури з заявою про його виконання. Однак, замість вжиття заходів щодо виконання вищезазначеного рішення суду позивача включено до графіку проведення повторної атестації (співбесіди) на 20 грудня 2021 року. Вже саме по собі повторне включення позивача до графіку проведення повторної атестації (співбесіди), на його думку, свідчить про протиправність та незаконність дій з боку Запорізької обласної прокуратури та Чотирнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів. Також, позивач зазначає про те, що він вимушений був прибути на повторну співбесіду, яка була призначена на 20 грудня 2021 року, оскільки з урахуванням пункту 11 Розділу 1, а також пункту 6 розділу 5 Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого Наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року № 221, неявка позивача на співбесіду слугувала б підставою для завчасного прийняття Чотирнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів рішення про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації. Також, ОСОБА_1 вказує про те, що процедура атестації по відношенню до позивача проведена не відповідно до закону, а на підставі та в порядку, який визначений наказами Генерального прокурора, що суперечить Конституції України та Закону України «Про прокуратуру». Отже, діяльність кадрової комісії не ґрунтується на законі, а тому її наслідки не можуть мати ознак правомірного втручання в права та інтереси позивача, в тому числі ті, які визначені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема право на повагу до приватного і сімейного життя. Крім того, позивач зазначає про те, що Чотирнадцятою кадровою комісією порушено процедуру проведення атестації під час співбесіди. Так, під час проведення співбесіди з позивачем, комісією фактично не було послідовно обговорено матеріалів атестації. Вказане на думку позивача унеможливило надання з його боку пояснень або спростувань інформації, яка міститься в матеріалах атестації. Також позивач зазначає, що під час співбесіди членами кадрової комісії не озвучено підстав, які можуть свідчити про недотримання позивачем правил професійної етики та доброчесності, а також невідповідності рівня професійної компетентності, зокрема, з огляду на результати виконаного практичного завдання. Позивач зазначає, що жодним нормативно- правовим актом, не встановлено жодних вимог, яким має відповідати прокурор, окрім тих, які встановлені статтею 27 Закону України «Про прокуратуру». В той же час позивач відповідає всім вимогам, які встановлені статтею 27 Закону «Про прокуратуру», що підтверджується тривалим зайняттям посад прокурора. Таким чином, за результатами проведеної із позивачем співбесіди з невідомих йому причин та підстав прийнято рішення про неуспішне проходження атестації. Позивач зазначає, що всі питання, які надійшли на його електронну пошту до проведення співбесіди, позивачу під час проходження останнього етапу не ставились. Натомість, позивачу ставились питання, які були предметом розгляду адміністративної справи № 280/2630/21, а також питання, які мали місце до того часу, як позивач почав здійснювати організацію нагляду за виправною установою. Хоча саме відповіді на ці питання, а також інформація із телебачення та інтернету, слугували підставою для прийняття комісією оскаржуваного рішення про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації. При цьому, жодного разу позивач до кримінальної, адміністративної або цивільної відповідальності не притягався. Позивач зазначає, що рішення комісії з цього питання є виключно суб`єктивною думкою окремих осіб членів Комісії, проте не відповідає фактичним обставинам та жодним чином не свідчить про невідповідність позивача вимогам доброчесності, оскільки не ґрунтується на належних доказах зворотного. Крім того, за викладеними в рішенні комісії фактами жодної особи не притягнуто до кримінальної відповідальності, при цьому всі факти отримання тілесних ушкоджень засудженими перевірялися в рамках кримінальних проваджень та по ним прийняті рішення. Також у позові зазначено, що обов`язковою вимогою до рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації є його вмотивованість та обов`язкове зазначення обставин, що вплинули на його прийняття. Відсутність в оскаржуваному рішенні Комісії мотивів його прийняття, посилань на конкретні обставини і підстави є підґрунтям для визнання його протиправним та скасування. Оскаржуваним рішенням позивач фактично позбавлений можливості успішно завершити атестацію та реалізувати своє право на переведення на посаду прокурора у відповідній обласній прокуратурі. У зв`язку з цим, позивач вважає, що єдиним ефективним способом захисту його порушеного права у даній ситуації може бути визнання протиправним та скасування рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур від 20.12.2021 про неуспішне проходження першим заступником керівника Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 атестації за результатами проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності і виконання практичного завдання для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурора.

З урахуванням наданих доказів, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Офісу генерального прокурора проти задоволення позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву (вх.. №9345 від 07.02.2022 зазначив, зокрема , що метою атестації прокурорів, зокрема третього етапу, є виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, встановлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Створення кадрової комісії та її функціонування відбулося у спосіб та порядок передбачений законодавством. Предметом співбесіди є оцінка професійної компетентності прокурора та професійної етики та доброчесності прокурора. Позивач успішно пройшов перші два етапи атестації Іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Надалі у визначений кадровими комісіями з атестації прокурорів регіональних прокуратур час та місце позивачем прийнято участь у співбесіді. На підставі дослідження матеріалів атестації, у тому числі отриманих пояснення прокурора, у комісії виникли ґрунтовні сумніви щодо відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, зокрема Комісією взято до уваги той факт, що у період з 2018 по 2021 рік позивач на своїй посаді відповідав за напрямок нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян в Державній установі «Бердянська виправна колонія № 77». Саме у цей період за чисельними повідомленнями в засобах масової інформації масово відбувались брутальні порушення прав осіб, які там утримувались. Дана інформація також підтверджується звітами експертів Європейського комітету запобігання катуванням Ради Європи (ЄКПТ), які у серпні 2020 року здійснили моніторинговий візит в Україну, під час якого відвідали дану пенітенціарну установу, і вказали державі на виявлені численні порушення прав і основоположних свобод людини. Крім того, масовість порушень прав ув`язнених у цій колонії вказує голова Верховної Ради України з питань прав людини, який зазначив, що очолюваний ним комітет ВР з питань прав людини вже рік порушує питання жорстокого поводження в Бердянській колонії № 77. У зв`язку з цим Чотирнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), відповідно до пунктів 13, 17 розділу II Закону № 113 ІХ, пункту 16 розділу IV Порядку № 221 прийнято рішення № 1 від 20.12.2021 про неуспішне проходження позивачем атестації. Завданням кадрової комісії є не доведення того, що прокурор порушив закон, а визначення наявності обґрунтованих сумнівів щодо його рівня компетентності, відповідність вимогам професійної етики і доброчесності прокурора. Вказані обґрунтовані сумніви можуть виникати у тих випадках, коли наявні підстави вважати, що дії (бездіяльність) прокурора свідчать про його невідповідність критеріям навіть за відсутності з приводу таких дій (бездіяльності) офіційного рішення уповноважених посадових осіб чи органів державної влади (або у випадку прийняття рішення на користь прокурора, якщо є сумніви щодо об`єктивності такого рішення).У разі наявності у членів кадрових комісій обґрунтованих сумнівів щодо невідповідності прокурора критеріям, йому надається можливість довести протилежне до прийняття остаточного рішення за результатами атестації. На відміну від кримінального провадження, у процесі оцінки прокурора під час атестації не існує презумпції невинуватості. Кадрова комісія не зобов`язана доводити невідповідність прокурора за межами обґрунтованого сумніву. Якщо було встановлено обґрунтований сумнів і прокурор не зміг переконливо спростувати його, даних чинників може бути достатньо для того, щоб кадрова комісія визнала прокурора таким, що неуспішно пройшов атестацію з огляду на серйозність наявності певного одного індикатора або з огляду на наявність сукупність індикаторів. При цьому, як зазначалось вище, кадрові комісії приймають рішення колегіально після закритого обговорення, процес якого згідно вимог законодавства не повинен фіксуватися ні в протоколі засідання, ні в рішенні кадрової комісії. Тому забезпечити повну і всебічну перевірку з боку суду факту врахування членами кадрових комісій абсолютно усіх обставин, які стосуються прийняття ними рішення, апріорі неможливо, так само, як неможливо забезпечити таку перевірку щодо будь- якого колегіального органу, члени якого проводять обговорення та приймають рішення таємно. Окрім цього, відповідач - 1 зазначає, що слід враховувати, що рішення кадрових комісій про неуспішне проходження прокурором атестації на стадії співбесіди приймалися в межах проведення атестації прокурорів, як одноразової події надзвичайного характеру, що зумовлена необхідністю підвищити ефективність діяльності органів прокуратури шляхом проведення оцінки усіх прокурів на відповідність критеріям професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Кадрова комісія? не зобов`язана нормами Закону юридично довести чи встановити у деталях невідповідність прокурора конкретному критерію, а уповноважена лише вказати на чіткий перелік обставин, які стали підставою для прийняття кадровою комісією колегіального рішення. Відсутність у суду законодавчої можливості перевірити ці обставини у зв`язку з об`єктивними причинами наприклад, таємність обговорення членами кадрових комісій отриманої інформації, жодним чином автоматично не означає, що рішення кадрової комісії є необґрунтованими та протиправними. Завданням Комісії не є встановлення невідповідності задекларованої інформації дійсності, а дати оцінку доброчесності прокурора у зв`язку із виявленням інформації, яка породжує обґрунтований сумнів у дотриманні прокурором відповідних правил. Позивач, подаючи заяву про намір пройти атестацію цілком і повністю був ознайомлений з умовами та процедурами проведення атестації та погодився на їх застосування. Тобто позивач розумів наслідки неуспішного проходження одного з етапів атестації та можливе звільнення із підстав, передбачених Законом № 113- ІХ. Разом з тим, положення Закону №113 -ІХ є чинними та неконституційними у встановленому законом порядку не визнані. Також є чинним Порядок, а тому підстави для їх незастосування у спірних правовідносинах відсутні. Враховуючи наведене, просить у позові відмовити повністю.

Представник Запорізької обласної прокуратури проти позову заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві (вх.№ 7255 від 31.01.2022), відповідно до якого зазначає, що позивачем 08.10.2019 на виконання пункту 10 Порядку № 221 Генеральному прокурору подано заяву встановленої форми про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію. З огляду на це, останнім надано персональну згоду на те, що, у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697 VII (відповідно до вимог підпункту 2 пункту 19 розділу II Закону № 113 ІХ). Процедура атестації була запроваджена пунктом 7 розділу II Закону № 113 ІХ та є обов`язковою умовою призначення прокурора до Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур. У позові не наведено доводів щодо порушення Запорізькою обласною прокуратурою будь- яких прав позивача. Судовий захист «наперед» діючим законодавством не передбачений. Єдиною підставою для переведення прокурора до відповідної окружної прокуратури є рішення кадрової комісії про успішне проходження ним атестації. Повноваження кадрових комісій щодо прийняття відповідних рішень у межах компетенції є дискреційним. Рішення кадрової комісії № 14 від 20.12.2021 № 1 про неуспішне проходження прокурором атестації, в якому зазначено, що прокурор ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію. Станом на цей час ОСОБА_1 обіймає посаду першого заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області. Наказ про його звільнення не видавався. Крім цього, ОСОБА_1 до 15.03.2021 (дата початку роботи окружних прокуратур) обіймав адміністративну посаду в органах прокуратури Запорізької області, відповідно до підпункту 6 пункту 22 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури», призначення на посади, передбачені пунктами 4 15 частини першої статті 39 Закону України "Про прокуратуру", здійснюється після відповідного схвалення Комісією з добору керівного складу органів прокуратури, склад і положення про яку затверджуються Генеральним прокурором. Представник Запорізької обласної прокуратури просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглядаючи матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини.

ОСОБА_1 з листопада 2001 року працює в органах прокуратури.

Станом на 15 грудня 2015 року на підставі наказу прокурора Запорізької області № 468к від 15 грудня 2015 року позивача призначено на посаду першого заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області.

Розділом II Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113ІХ від 19.09.2019, зокрема, встановлено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

03 жовтня 2019 року Генеральним прокурором видано наказ № 221 від 03 жовтня 2019 року Про затвердження Порядку проходження прокурорами атестації.

Наказами генерального прокурора від 17 грудня 2019 року №336, від 04 лютого 2020 року №65, від 19 лютого 2020 року № 102 внесено зміни до Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року № 221.

17 жовтня 2019 року наказом Генерального прокурора № 233 затверджено Порядок роботи кадрових комісій.

Наказами Генерального прокурора №337 від 17 грудня 2019 року, № 65 від 04 лютого 2020 року, № 145 від 13 березня 2020 року внесено зміни до Порядку роботи кадрових комісій.

ОСОБА_1 подано заяву про намір пройти атестацію, у встановлений строк і за визначеною формою.

Позивач успішно пройшов перші два етапи атестації іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

У зв`язку із цим його допущено до наступного етапу атестації проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

Тринадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур ухвалено рішення №2 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації від 24 березня 2021 року.

Тринадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур ухвалено рішення № 2 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації від 24 березня 2021 року.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року по справі № 280/2630/21, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправним і скасовано рішення Тринадцятої кадрової комісії від 24 березня 2021 року про неуспішне проходження першим заступником керівника Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 атестації за результатами проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності і виконання практичного завдання для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурора;

- зобов`язано Запорізьку обласну прокуратуру перевести ОСОБА_1 до Бердянської окружної прокуратури Запорізької області на рівнозначну посаду (першого заступника керівника Бердянської окружної прокуратури Запорізької області).

04 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізької обласної прокуратури з заявою про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року по справі № 280/2630/21.

Листом Запорізької обласної прокуратури від 24 листопада 2021 року ОСОБА_1 повідомлено про включення позивача до графіку проведення повторної атестації (співбесіди).

Відповідно до сформованого і схваленого на спільному засіданні Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) 14 грудня 2021 року графіку проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур місцевих гарнізонів (на правах місцевих) вимогам професійної компетентності, професійної етики і доброчесності кадровою комісією, ОСОБА_1 включено до графіку проведення співбесіди на 20 грудня 2021 року.

Чотирнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур ухвалено рішення № 1 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації від 20 грудня 2021 року.

ОСОБА_1 не погоджуючись з таким рішенням, звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, з`ясувавши пояснення представників сторін всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, а також відзиви відповідачів, суд зазначає про таке.

25 вересня 2019 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури № 113IX , яким запроваджено реформування системи органів прокуратури.

Згідно з пункту 6 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113ІХ з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2010 року № 1697.

За приписами пункту 7 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113ІХ прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Як встановлено у пунктах 1014 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113ІХ прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах.

У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Предметом атестації є оцінка:

1) професійної компетентності прокурора?

2) професійної етики та доброчесності прокурора.

Атестація прокурорів включає такі етапи:

1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди?

2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.

Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео та звукозапису.

За результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором (пункт 16 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113ІХ).

Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.

Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється (пункт 17 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113ІХ).

Пунктом дев`ятим розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113ІХ передбачено, що атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.

Як зазначено судом, наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року № 221 (зі змінами, внесеними наказами Генерального прокурора від 17 грудня 2019 року № 336, від 04 лютого 2020 року № 65, від 19 лютого 2020 року № 102), затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі по тексту Порядок №221).

Відповідно до Порядку № 221 атестація прокурорів це встановлена розділом II Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Проведення атестації прокурорів та слідчих регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних) забезпечують кадрові комісії Офісу Генерального прокурора, а прокурорів та слідчих місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) кадрові комісії обласних прокуратур.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку атестація включає такі етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора?

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки?

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Як передбачено пунктами 7 9 розділу І Порядку повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

За результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень:

1) рішення про успішне проходження прокурором атестації?

2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 цього Порядку.

Згідно з пунктом 10 розділу І Порядку заява, вказана у пункті 9 розділу І цього Порядку, подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно). Заява підписується прокурором особисто.

Так, обставини щодо подання Генеральному прокурору Маленком О.Ю. заяви про його переведення до обласної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію, на виконання вимог підпункту 1 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113ІX в межах граничного строку подання відповідної заяви, а також обставини щодо успішного проходження позивачем перших двох етапів атестації (іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки) вже були встановлені Запорізьким окружним адміністративним судом у судовому рішенні по справі № 280/2630/21 та повторному доказуванню не підлягають.

Враховуючи той факт, що рішення Тринадцятої кадрової комісії від 24 березня 2021 року № 2 про неуспішне проходження ОСОБА_1 співбесіди (третього етапу атестації) скасовано в судовому порядку, а також з огляду на факт проходження позивачем перших двох етапів атестації, ОСОБА_1 включено до графіку проведення атестації, а саме, - проведення співбесіди.

Відповідно до пунктів 1 2 Порядку № 233 визначено, що порядок роботи кадрових комісій, що здійснюють свої повноваження на підставі пункту 11, підпункту 7 пункту 22 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», Закону України «Про прокуратуру», визначається цим Порядком та іншими нормативними актами.

Комісії забезпечують:

проведення атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів та слідчих Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур?

здійснення добору на посади прокурорів?

розгляд дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

Під час своєї діяльності комісії здійснюють повноваження, визначені Законом України «Про прокуратуру», розділом II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», цим Порядком та іншими нормативними актами.

Склад комісії затверджує Генеральний прокурор, який визначає її голову та секретаря (пункт 4 Порядку № 233).

За приписами пункту 12 Порядку № 233 рішення комісії, крім зазначених в абзаці другому цього пункту, в тому числі процедурні, обговорюється її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Член комісії вправі голосувати за чи проти рішення комісії. У разі рівного розподілу голосів, приймається рішення, за яке проголосував голова комісії.

Рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди ухвалюється шляхом відкритого голосування більшістю від загальної кількості членів комісії. Якщо рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди не набрало чотирьох голосів, комісією ухвалюється рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.

У постанові від 12 травня 2022 року по справі № 280/2630/21 Верховний Суд акцентував увагу на тому, що контроль за мотивованістю рішення про неуспішне проходження прокурором атестації націлений передусім на те, щоб рішення про неуспішне проходження прокурором атестації (за наслідками співбесіди) відповідало критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України. З уваги на те, що коло питань, які можуть цікавити кадрову комісію й змусити засумніватися у відповідності прокурора здійснювати свої повноваження є широким, охоплює різні сфери життя і діяльності, не тільки професійного, але і приватного характеру, то рішення кадрової комісії за наслідками співбесіди як єдина зовнішня форма прояву її дискреційних повноважень на цьому етапі атестації повинно містити вичерпну інформацію і зрозумілі мотиви, які в сукупності спонукали кадрову комісію засумніватися у можливості прокурора здійснювати (надалі) свої повноваження.

Отже, Верховний Суд дійшов висновку про те, що рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути достатньою мірою (зрозумілою сторонньому спостерігачу) обґрунтованим, тобто у ньому, серед іншого, зазначаються не лише загальні причини чи/та обставини його прийняття, але й мотиви з посиланням на відповідні докази, які б створювали підстави для негативних висновків. Також таке рішення повинно відповідати критерія ясності, чіткості, доступності та зрозумілості.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Даний конституційний припис закріплено у статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Розкриваючи зміст верховенства права, Європейський суд з прав людини констатує, що верховенство права це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

Враховуючи те, що рішення тринадцятої кадрової комісії є згідно з Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури від 19 вересня 2019 року № 113IX безальтернативною підставою для прийняття Генеральним прокурором наказу про звільнення позивача з посади, останнє має ознаки рішення суб`єкта владних повноважень та має відповідати вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до змісту якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України? 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано? 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії)? 4) безсторонньо (неупереджено)? 5) добросовісно? 6) розсудливо? 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації? 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія)? 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення? 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, на засіданні Чотирнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів прийнято рішення від 20 грудня 2021 року № 1 про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації.

У оскаржуваному рішенні кадрова комісія зазначає про те, що у період з 2018 по 2021 рік, перебуваючи на посаді першого заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області, позивач відповідав за напрямок нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян в Державній установі «Бердянська виправна колонія № 77».

Саме у цей період за чисельними повідомленнями в засобах масової інформації масово відбувались брутальні порушення прав осіб, які там утримувались. Дана інформація також підтверджується звітами експертів Європейського комітету запобігання катуванням Ради Європи (ЄКПТ), які у серпні 2020 року здійснили моніторинговий візит в Україну, під час якого відвідали дану пенетенціарну установу, і вказали державі на виявлені численні порушення прав і основоположних свобод людини. Крім того, масовість порушень прав ув`язнених у цій колонії вказує голова Верховної Ради України з питань прав людини, який зазначив, що очолюваний ним комітет ВР з питань прав людини вже рік порушує питання жорстокого поводження в Бердянській колонії № 77.

На питання членів комісії щодо наявності такої кількості негативних публікацій щодо масових і брутальних порушень прав людини в установі, за яким прокурор здійснював нагляд і за своїми функціональними обов`язками мав здійснювати заходи превенції та реагування, було надано пояснення, що більшість даних скарг не були підтверджені, в більшості випадків самі засуджені наносили собі тілесні ушкодження.

Також, ОСОБА_1 , на думку комісії, надав суперечливі пояснення щодо проведення перевірки за одним з випадків, щодо якого наявні статті в засобах масової інформації.

Наявність великої кількості повідомлень про масові порушення прав людини в Державній установі «Бердянська виправна колонія № 77», які в свою чергу зазначаються у звітах правозахисних організацій та міжнародних інституцій, та надані прокурором ОСОБА_1 пояснення по цій ситуації дали змогу комісії дійти висновку про його невідповідність вимогам професійної етики та доброчесності прокурора.

Враховуючи викладене вище, у комісії як зазначено у спірному рішенні, виникли обґрунтовані сумніви щодо відповідності дій ОСОБА_1 вимогам професійної етики, доброчесності та професійної компетентності. Вчинення працівником прокуратури дій такого роду на думку комісії дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури. Та з огляду на викладене, у комісії наявні обґрунтовані сумніви щодо відповідності дій ОСОБА_1 вимогам професійної етики, доброчесності та професійної компетентності.

Вчинення працівником прокуратури дій такого роду на думку комісії дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

При дослідженні матеріалів справи, такі висновки об`єктивно не відповідають дійсності на підставі такого.

З положень норми процесуального закону слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб`єкта владних повноважень, а правовим мотивування спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому статті 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Судом при дослідженні матеріалів справи досліджено диск з відеозаписом атестації, проведеної ОСОБА_2 комісією 20 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 , з якого встановлено, що позивачем були надані пояснення з приводу вищенаведених питань.

Суд звертає увагу на той факт, що у спірному рішенні кадрової комісії, однією із підстав неуспішного проходження позивачем третього етапу атестації слугує наявність у комісії обґрунтованих сумнівів щодо правдивості надання ОСОБА_1 пояснень стосовно великої кількості публікацій в мережі інтернет інформації щодо порушень прав людини в Державній установі «Бердянська виправна колонія № 77» у той період, коли позивач на посаді першого заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області, відповідав за напрямок нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах.

Проте, відповідачами суду не надано доказів на обґрунтування того, що згадані обставини дійсно мають місце.

Більш того, згідно доданого позивачем до позову наказу Бердянської місцевої прокуратури «Про розподіл обов`язків між працівниками Бердянської місцевої прокуратури» від 06 серпня 2018 року № 27, до обов`язків позивача у період з 2018 по 2021 рік, який досліджувався комісією під час прийняття оскаржуваного рішення, до посадових обов`язків позивача входила «організація нагляду» за додержанням законодавства (перелік якого вказано у наказі № 27), в той час як сам «нагляд за додержанням законодавства» було покладено на інших посадових осіб прокуратури.

Також, суд звертає увагу на те, що в ухвалі від 19 липня 2016 року по справі № 280/2008/16 Верховний Суд України дійшов висновку про те, що дані з мережі інтернет щодо особи не можуть слугувати доказом її негативної поведінки під час проходження служби, наявності у неї майна, оскільки такі дані не перевірені і їх достовірність не встановлена та не підтверджена відповідними доказами та висновками компетентних органів.

Крім того, викладені Чотирнадцятою комісією у рішенні № 1 від 20.12.2021 мотиви спростовуються долученими позивачем до позову доказами, які також надавались позивачем на розгляд Чотирнадцятої комісії при проведенні співбесіди. Так, позивачем надано комісії та до суду всі відповідні документи, які свідчать про належне виконання позивачем своїх посадових обов`язків у період з 2018 по 2021 рік.

Генеральною прокуратурою України згідно з наказом від 26.03.2019 № 47 проведено службове розслідування з метою перевірки викладених у оголошеному на засіданні Верховної Ради України запиті народного депутата України Осуховського щодо можливого катування у Бердянській виправній колонії № 77 засудженого ОСОБА_3 , яке стало можливим внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків працівниками Бердянської місцевої прокуратури, в тому числі ОСОБА_1 при здійсненні нагляду за додержанням законів у зазначеній виправній установі. За результатами вказаного службового розслідування обставини, що стали підставою для його проведення, свого підтвердження не знайшли. Копія висновку службового розслідування, проведеного Генеральною прокуратурою України за фактом можливого катування ОСОБА_3 додано позивачем до позову.

Суд звертає увагу на те, що зазначені докази перебували у відповідачів та надавались позивачем при проведенні співбесіди, проте не були прийняті до уваги кадровою комісією, натомість рішення про неуспішне проходження атестації прийнято на підставі лише припущень.

Також судом взято до уваги те, що відповідно до листа виконувача обов`язки начальника Департаменту кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора України, адресованого голові Чотирнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 14.01.2022 за №07-259 ви-22, зазначено, що отримане рішення, ухвалене кадровою комісією стосовно ОСОБА_1 (протокол №38 з додатком 2) не повною мірою відповідає вимогам Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221. Департаментом кадрової роботи зазначено про невідповідність прийнятого рішення відносно ОСОБА_1 вимогам Порядку проходження прокурорами атестації.

Відповідно до статті 32, 33 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017 оцінка дотримання норм професійної етики та поведінки прокурора може проводитися під час дисциплінарного провадження та надаватися при вирішенні питань щодо підвищення по службі, присвоєння класного чину, підготовці характеристик та рекомендацій. Відповідно до Закону України "Про прокуратуру" прокурори зобов`язані неухильно дотримуватися вимог цього Кодексу. Їх порушення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У разі систематичного (два і більше разів протягом одного року) або одноразового грубого порушення правил прокурорської етики прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Проте, відповідно до наданої суду відділом кадрової роботи та державної служби Запорізької обласної прокуратури від 08 червня 20022 року біографічної довідки на ОСОБА_1 інформації про накладені дисциплінарні стягнення на останнього не має.

Також, суд бере до уваги, що на підставі відповіді на заяву ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури від 30.12.2021 за №07-1918 вих-21, що відповідно да наказу прокурора Запорізької області від 18.04.2010 № 54 відносно ОСОБА_1 проведено службове розслідування щодо можливих порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України при організації та здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні.

Інші службові розслідування Запорізькою обласною прокуратурою (прокуратурою Запорізької області) з серпня 2018 по грудень 2021 відносно ОСОБА_1 не проводились.

Вказане спростовує викладені Чотирнадцятою кадровою комісією в рішенні № 1 від 20.12.2021 твердження про невідповідність ОСОБА_1 вимогам професійної етики та доброчесності.

З вищевикладеного вбачається, що оскаржуване рішення комісії мотивів щодо неуспішного проходження позивачем третього етапу атестації та доказів щодо наявності підстав вважати пояснення позивача «суперечливими» або «недостовірними» не містить, а кадрова комісія лише обмежилася посиланням на наявність сумнівів щодо відповідності позивача вимогам професійної етики і доброчесності. Фактично, такі висновки є припущеннями, що не дає змоги встановити дійсні підстави/мотиви, з яких виходила кадрова комісія під час ухвалення такого рішення, оскільки відповідачами не надано доказів, які вважаються встановленими та мали вирішальне значення для його прийняття.

Разом з тим, побудова оскаржуваного рішення на такій категорії як «сумнів» та/або «припущення» свідчить про його невідповідність вимогам ч. 2. ст. 2 КАС України, що, у свою чергу, свідчить про його протиправний характер.

Отже, відсутність в оскаржуваному рішенні Комісії мотивів його прийняття, посилань на конкретні обставини і підстави, а також відсутність у відповідачів будь-яких неспростованих доводів, підтверджених доказами, які б слугували і стали підставою для дискреційних висновків Комісії, за яких позивач не відповідає законодавчо визначеним критеріям для зайняття посади прокурора, перевірка на наявність яких здійснюється в межах атестації прокурорів, є достатньою та самостійною підставою для визнання спірного рішення протиправним та його скасування.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог.

У силу вимог частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу приписів Закону України «Про судовий збір», питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 139, 241, 243 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ), Чотирнадцятої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15), Запорізької обласної прокуратури (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, 29а, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

Визнати дії Запорізької обласної прокуратури та Чотирнадцятої кадрової комісії щодо включення ОСОБА_1 до Графіку проведення співбесіди з прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) на 20.12.2021 протиправними;

Визнати протиправним та скасувати рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур від 20.12.2021 про неуспішне проходження першим заступником керівника Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 атестації за результатами проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності і виконання практичного завдання для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурора.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 14 червня 2022 року.

Суддя О.О. Артоуз