Справа № 480/1240/22
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2022 року Справа № 480/1240/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бондаря С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1240/22 за позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, в якій з урахуванням уточнень просить:
- зобов`язати скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за вислугу років у розмірі 65 відсотків, надбавки за особливості проходження служби в розмірі 100 відсотків та премії у розмірі 130 відсотків.
У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує та зазначає, що у відповідача відсутні законні підстави для врахування при обчисленні розміру грошового забезпечення позивача надбавки за особливості проходження служби в розмірі 100% та премії у розмірі 130%, оскільки військовослужбовцям, які усунуті від льотної роботи за медичними показаннями з винесенням льотно-лікарською комісією постанови про непридатність до льотної роботи, виплати у збільшених розмірах припиняються. Позивач був усунутий від льотної роботи, тому виплата надбавки за особливості проходження служби та премія у збільшених розмірах припиняється та виплачується на загальних підстава.
Ухвалою суду від 27.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Сумській області, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Вважаючи дії відповідача щодо зазначення у довідці надбавки за вислугу років 45% замість 65%, за особливості проходження служби в розмірі 65 % замість 100 %; премії в розмірі 35 % замість 130 %, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписом пункту шостого ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тесту - Закон № 2262-ХІІ).
Крім того, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей регулює Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон України №2011-ХІІ).
Статтею 9 Закону України № 2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Так, статтею 43 Закону України № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону України №2262-ХІІ, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
У межах розгляду даної справи, спірним між сторонами є відсоткове значення надбавки за особливості проходження служби (виконання польотів) та премії позивача.
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - Постанова № 704) встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до п.п. 5, 6 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання:
1) установлювати: надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою;
2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш, як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Відповідно до ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.
Дія цього Порядку № 260 (крім розділів II, V-IХ, ХІI-ХХV) поширюється на військовослужбовців, умови виплати грошового забезпечення для яких встановлено іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Згідно із пунктом 4 Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.
Крім того, розділом VІ Порядку № 260 передбачено виплату надбавки за особливості проходження служби.
Так, пунктом 2 розділу VІ Порядку № 260 передбачено, що розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.
Залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби збільшується на відповідний коефіцієнт від 1 до 1,55.
В додатку до Порядку № 260 (пункт 27) передбачено, що військовослужбовцям, які проходять службу на посадах льотних екіпажів повітряних суден, коефіцієнт надбавки збільшується на 1,45.
Пунктами 1, 2 розділу XVI Порядку № 260 визначено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.
Телеграмою Міністерства оборони України від 28.12.2018 № 248/9240 встановлено розміри надбавки за особливості проходження служби та премії.
Так, відповідно до п. ІV додатку 2 вказаної телеграми військовослужбовцям, які станом на 01.01.2019 проходять службу на посадах льотного складу, мають відповідний допуск, придатні до польотів за висновком лікарсько-льотної комісії та в минулому році виконували польоти за планами бойової (навчально-льотної) підготовки у складі екіпажів літаків, вертольотів, виплачувати: надбавку за особливості проходження служби в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премію в розмірі 130% посадового окладу.
Військовослужбовцям, які в минулому році не здійснювали польотів, виплати у зазначених розмірах здійснювати з дня початку польотів в поточному році.
Військовослужбовцям, які усунуті від польотів за медичними показаннями з винесенням льотно-лікарською комісією постанови про непридатність до льотної роботи, ці виплати у збільшених розмірах припиняються, про що оголошується в наказі командира (начальника) військової частини (установи). Виплату їм надбавки за особливості проходження служби та премії здійснювати на загальних підставах.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був військовослужбовцем Збройних Сил України, проходив військову службу на посадах льотного складу авіації та здійснював фактичні польоти (а.с.18-24, 38-39).
19.11.1993 лікарсько-льотною комісією військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 визнаний не придатним до льотної праці, придатним до служби у мирний час, що підтверджується копією свідоцтва про хворобу від 19.11.1993.
Згідно з витягом з наказу Міністра оборони України від 31.03.1994 №0641 ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас відповідно до пункту 65 підпункту «В» - за станом здоров`я, з правом носіння військової форми одягу. Календарна вислуга років у Збройних Силах - 10 років 8 місяців, у пільговому обчисленні - 20 років 5 місяців (а.с.51).
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №72 від 29.04.1994 майора ОСОБА_1 , заступника командира ескадрильї, з 01.05.1994 виключено зі списку особового складу військової частини (а.с.31).
З копії льотної книжки слідує, що ОСОБА_1 протягом 1993 року здійснив 162 польотів та виконав відповідну норму (а.с.38-39).
Отже, позивач проходив службу на посадах льотного складу, мав відповідний допуск, в 1993 році (рік, що передував звільненню) виконував польоти за планами бойової (навчально-льотної) підготовки у складі екіпажів вертольотів, а відсторонений від польотів за станом здоров`я безпосередньо перед звільненням з військової служби.
Враховуючи викладене, у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 повинні бути зазначені надбавка за особливості проходження служби та премія у розмірах, передбачених для осіб, що проходять службу на посадах льотного складу, мають відповідний допуск, придатні до польотів та виконують польоти за планами бойової (навчально-льотної) підготовки у складі екіпажів літаків, вертольотів, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності зазначення у довідці надбавки за особливості проходження служби - 65%, премії - 35 %.
Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання вказати у довідці надбавку за вислугу років у розмірі 65% суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (Постанова № 704) затверджено розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, згідно з додатком 16, що визначає: від 1 до 5 років - 25 відсотків; від 5 до 10 років - 30 відсотків; від 10 до 15 років - 35 відсотків; від 15 до 20 років - 40 відсотків: від 20 до 25 років - 45 відсотків; від 25 і більше років - 50 відсотків.
У довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії надбавка за вислугу років визначається у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням.
Так у відповідності до Постанови КМУ №704 було визначено надбавку за вислугу років у 45%, оскільки загальна вислуга ОСОБА_1 становить 20 років, що підтверджується наказом про звільнення позивача та розрахунком вислуги років.
При цьому, позивачем не оскаржується наказ про звільнення в цій частині та розрахунок вислуги років.
Посилання позивача на статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є помилковим, оскільки вказана норма визначає розміри пенсій за вислугу років, а тому не стосується відомостей, що становлять складові грошового забезпечення. Тому, в цій частині позову необхідно відмовити.
Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн, суд зазначає наступне.
Професійну правничу допомогу позивачу у цій справі надавав адвокат Брухно валентин Сергійович (далі - адвокат, Брухно В.С.).
Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду було подано копії наступних документів: договір про надання правової допомоги № 1701 від 17.01.2022, укладений між адвокатом та позивачем, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої (правової) допомоги, розрахунок судових витрат по договору про надання правової допомоги № 1701 від 17.01.2022, акт приймання-передачі послуг від 25.04.2022 розрахункову квитанцію №2504/1 від 25.04.2022 про сплату 5000 грн. за договогом про надання правової допомоги № 1701 від 17.01.2022.
Вирішуючи питання про обґрунтованість витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 5000 грн, суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Частиною 1 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.
За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4, 5 статі 134 КАС України).
Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Зі змісту статті 134 КАС України вбачається, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу, в тому числі неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в ч. 5 цієї статті.
Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано в кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Враховуючи часткове задоволення позову та те, що у даній справі провадження було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа за даним позовом є незначної складності, для розгляду справи адвокат у судові засідання не з`являвся, суд вважає розмір витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою неспівмірними із складністю справи.
Отже у даному випадку заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 5000 грн не є співмірним зі складністю справи, а тому суд дійшов висновку, що на користь позивача належить стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 гривень.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар