Справа № 939/2219/21
Суддя: Коваль О. А.
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 939/2219/21

пр. № 2-а/759/14/22

10 червня 2022 року Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Коваль О.А., розглянувши в приміщені суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Київській області (04128, м. Київ, вул. Туполєва, 19) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.09.2021 року серії БАА № 565587 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Позов мотивовано тим, що постановою серії БАА № 565587 від 13.09.2021 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП за рух із перевищенням дозволеної швидкості, чим порушив п. 12.4. ПДР України. Позивач вважає дану постанову незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не порушував правила дорожнього руху, рухався не перевищуючи дозволену швидкість руху транспортного засобу в межах населеного пункту. Крім того, при винесенні постанови інспектор поліції порушив норми матеріального та процесуального права.

Згідно ухвали Бородянського районного суду Київської області від 28.10.2021 року дана справа передана за підсудністю на розгляд Святошинського районного суду м. Києва. Згідно ухвали від 10.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Київській області направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що твердження позивача, викладені у позові, не відповідають дійсності, є безпідставними та необгрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Свою позицію обґрунтував тим, що згідно постанови 13.09.2021 року ОСОБА_1 керував автомобілем Форд, н.з. НОМЕР_1 , на 66 км автомобільної дороги М-07 Київ-Ковель-контрольно-пропускний пункт «Ягодин», с. Поташня, рухався зі швидкістю 81 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті с. Поташня, позначеному дорожніми знаками 5.45 на 31 км/год. (швидкість вимірювалась приладом TruСАМ LTI 20/20 № 001135), чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України, яким передбачено дозвіл руху транспортних засобів у населених пунктах зі швидкістю не більше 50 км/год. Підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 276 КУпАП здійснена інспектором за місцем його перебування та виконання ним посадових обов`язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а не за місцем розташування БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП, УПП у Київській області ДПП чи ДПП, та безпосередньо в присутності особи, відносно якої розглядалася вказана адміністративна справа. Положення п. 9 ч. 1 ст. 31 та ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення. Факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCАМ LTI 20/20 № ТС 001135, використання якого є правомірним у відповідності до ст.ст. 30,31,40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 251,252 КУпАП, вимог інструкції по експлуатації та свідоцтва про повірку. За результатами повірки встановлено, що прилад відповідає вимогам технічної документації на вимірювач (інструкція по експлуатації), а максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах становить +-2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год. Тому представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наданим доказам у їх сукупності й співставленні, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою серії БАА № 565587 від 13.09.2021 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП за рух із перевищенням дозволеної швидкості, чим порушив п. 12.4. ПДР України. Згідно цієї постанови 13.09.2021 року ОСОБА_1 керував автомобілем Форд, н.з. НОМЕР_1 , на 66 км автомобільної дороги М-07 Київ-Ковель-контрольно-пропускний пункт «Ягодин», с. Поташня, рухався зі швидкістю 81 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті с. Поташня, позначеному дорожніми знаками 5.45 на 31 км/год. (швидкість вимірювалась приладом TruСАМ LTI 20/20 № 001135), чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України, яким передбачено дозвіл руху транспортних засобів у населених пунктах зі швидкістю не більше 50 км/год. За вказане порушення ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до примітки до цієї статті суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Таким чином, відповідачем була складена постанова серії БАА № 565587 від 13.09.2021 відносно ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 в порушення вимог п. 12.4 ПДР України рухався зі швидкістю 81 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті с. Поташня, позначеному дорожніми знаками 5.45 на 31 км/год., де передбачено дозвіл руху транспортних засобів у населених пунктах зі швидкістю не більше 50 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCАМ LTI 20/20 № ТС 001135, використання якого є правомірним у відповідності до ст.ст. 30,31,40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 251,252 КУпАП, вимог інструкції по експлуатації та свідоцтва про повірку. максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах становить +-2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.

Підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.276 КУпАП здійснена відповідачем за місцем його перебування та виконання ним посадових обов`язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а не за місцем перебування управління патрульної поліції.

Згідно ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, отже право на безпосередню участь в розгляді справи не було порушень.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії відповідача про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого не в автоматичному режимі, є законними та такими, що були вчинені із дотриманням встановлених правил.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності обґрунтовано, з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки вона була складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи та не були спростовані, суд вважає позов безпідставним, недоведеним та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 258, 268, 283, 284, 287-289 КУпАП, Правилами дорожнього руху, ст.ст. 2, 7-9, 72-78, 241-246, 250, 286, 293 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Київській області (04128, м. Київ, вул. Туполєва, 19) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Коваль О.А.