Справа № 520/45/22
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 червня 2022 року № 520/45/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) про скасування дисциплінарного стягнення,

установив

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить суд: скасувати накладене наказом № 261-Д від 02.12.2021 року дисциплінарне стягнення у вигляді догани; судові витрати покласти на відповідача.

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування дисциплінарного стягнення.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 24.12.2021 ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України з роз`ясненням права позивача на звернення з вказаним позовом в порядку адміністративного судочинства до адміністративного суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначеної, що відповідачем протиправно винесено оскаржуваний наказ, без дотримання процедури застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідачем надано відзив та заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначено про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач діяв у спірних правовідносин з урахуванням усіх обставин та з дотриманням положень ст. 139,147,1471 КЗпП України.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до наказів № 2045-к від 14.07.2016 року, № 735-к від 15.06.2020 та №1735-к від 05.11.2020 позивача прийнято /переведено на роботу до Державної служби України з безпеки на транспорті старшим інспектором відділу державного контролю на автомобільному транспорті Департаменту державного контролю на транспорті з 19.07.2016 року.

19.10.2021 року в ході проведення габаритно-вагового контролю згідно направлення від 18.10.2021 року №015043 в м.Балаклія Харківської області позивачем виявлений транспортний засіб Беларус д.н. НОМЕР_2 , який перевозив сільськогосподарську техніку (сіялку), що за габаритами ( шириною) перешкоджала дорожньому руху в попутному та зустрічному напрямку без супроводу спеціально-обладнаного автомобіля та без проблискових маяків оранжевого кольору, передбачених Правилами дорожнього руху України( далі за текстом ПДР України).

При проведенні габаритно-вагового контролю, відповідно до п.п. 3 п. 1 Постанови КМУ № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг» встановлено порушення п. 22.5 ПДР України, а саме: перевищення ширини вантажу (сіялки), що перевозилась, а також порушення порядку руху за спеціальними правилами, передбаченого Постановою КМУ №879 від 27.06.2007 року.

За результатами здійснення габаритного контролю встановлено, що водій не має відповідного дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, передбачений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», внаслідок чого складено акт та матеріали здійснення габаритно-вагового контролю.

25.10.2021 року до Департаментом Державного контролю на транспорті зроблено запит (вих.№ 55684/3.1/18-21) щодо надання документів, які отримані під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу ( д.н. НОМЕР_2 ) 19.10.2021 року в м.Балаклія Харківської області, а також пояснень позивача щодо дій з цього приводу

27.10.2021 року Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки надано відповідь на цей запит в тому числі з поясненнями позивача, які датовані 21.10.2021.

Також згідно матеріалів справи позивачем надавалися пояснення 08.11.2021 на запит відповідача від 05.11.2021 № 255/4.2/13-21

Наказом № 261-Д від 02.12.2021 року Державною службою України на транспорті на позивача накладено дисциплінарне стягнення - догану за порушення трудової дисципліни, що виразилося у незаконному складанні 19.10.2021 року в м.Балаклія Харківської області матеріалів за результатами рейдової перевірки (акту про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або)великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування) стосовно фермерського господарства «ГЛОРІ АГРО» щодо порушення габаритних параметрів під час переміщення сівалки зернотукової Січ-3.6 трактором Беларус-892, держ. реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Підстави: службова записка виконуючого обов`язки директора Департаменту державного контролю на транспорті Станіслава Сєрікова від 04.11.2021 №56584/3.1/18-21, пояснення старшого державного інспектора відділу державного контролю на автомобільному транспорті Департаменту державного контролю на транспорті Станіслава Гопція від 08.11.2021.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Наказом від 01.07.2016 №357 уведено в дію Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників, які не є державними службовцями Державної служби України з безпеки на транспорті ( з наступними змінами).

Відповідно до вказаного наказу в Укртрансбезпеці трудова дисципліна ґрунтується на засадах належного і сумлінного виконання працівниками своїх обов`язків, створення необхідних організаційних та економічних умов для високоефективної роботи, свідомого ставлення до неї, застосування методів переконання та заохочення за сумлінну працю.

Згідно зі ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення.

Відповідно до положень ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

У статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Отже, ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника, які полягають у порушенні або неналежному виконанні покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з цим саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.

Аналіз викладених вище норм вказує, що під час вирішення питання про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності на роботодавцеві лежить обов`язок щодо визначення: в чому конкретно проявилося порушення працівником трудової дисципліні з додержанням власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, зазначення фактичних обставин вчинення дисциплінарного проступку.

Для накладення дисциплінарного стягнення необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Суд зазначає, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Отже, лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний контроль за індивідуальними актами відповідача, як суб`єкта владних повноважень

Про дотримання відповідачем означеної процедури свідчитиме належна мотивація прийнятого рішення: встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення висвітлених питань; посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення; оцінка доводів та аргументів особи, що до якої застосовуються дисциплінарне стягнення; норми права, що застосовані, і ті, що не застосовані, з викладенням мотивів їх незастосування. І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення.

Європейський суд з прав людини в рішеннях неодноразово наголошував, що хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган державної влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення від 01.07.2003р. у справі «Суомінеен проти Фінляндії» № 3780001/97, п. 36).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

Положеннями статті 17 цього Закону встановлено, що суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, позицією, викладеною в пункті 88 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України», визначено, що Судові ніщо не заважає назвати «судом» конкретний національний орган, який не входить до судової системи, для цілей встановлення його відповідності критеріям, викладеним у справі «Вільхо Ескелайнен та інші проти Фінляндії». Адміністративний або парламентський орган може вважатися «судом» у матеріально-правовому значені цього терміну, що призведе до можливості застосування статті 6 Конвенції до спорів державних службовців (див. рішення у справах «Аргіру ті інші проти Греції» (Argyrou and Others v. Greece), заява № 10468/04, п. 24, від 15 січня 2009 року, та «Савіно та інші проти Італії» (Savino and Others v. Italy), заяви №№ 17214/05,20329/05 та 42113/04, пп. 72-75, від 28 квітня 2009 року). Проте висновок щодо застосовності статті 6 Конвенції не перешкоджає розгляду питання дотримання процесуальних гарантій у такому провадженні (див. вищезазначене рішення у справі «Савіно та інші проти Італії» (Savino and Others v. Italy), п. 72)».

Зі змісту спірного рішення встановлено, що застосувавши до позивача дисциплінарне стягнення у виді догани, відповідач не зазначив будь-які аргументи на користь прийняття чи відхилення доводів та доказів позивача та прийняття саме такого виду стягнення за результатами розгляду подання, наявності тієї обставини, що позивач раніше до дисциплінарної відповідальності не притягався, що свідчить про порушення принципу пропорційності, всупереч принципу обґрунтованості рішення відповідач не навів мотиви, прийнятого рішення обмежившись формулювання «що виразилася у незаконному складанні».

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що ст. 148 КЗпП України визначено строк для застосування дисциплінарного стягнення, визначений, яка передбачає, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від робот, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

У постанові, прийнятій 07.10.2019 у справі №718/801/17 Верховний Суд зазначив, що обчислення місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення з дня виявлення саме проступку як такого. Тобто під виявленням проступку розуміється не лише виявлення факту (певного діяння), а й встановлення працівника, який учинив ці діяння, протиправність цих діянь, вину працівника, наявність шкідливих наслідків, причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.

Зі змісту службової записки в.о. директора Департаменту державного контролю на транспорті С.Сєріковою на ім`я тимчасово виконуючого обов`язки голови Укртрансбезпеки М.Лагуніна 04.11.2021 року, запиту вих.№ 55684/3.1/18-21 від 25.10.2021 року про надання документів, які були отримані під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу ( д.н. НОМЕР_2 ) 19.10.2021 року в м.Балаклія Харківської області, а також пояснень позивача щодо дій з цього приводу (отримані відповідачем 27.10.2021), вбачається, що відібрання пояснень та інші дії в рамках перевірки дій позивача вчинені до дня складання службової записки від 04.11.2021

Отже, суд приходить до висновку, на момент застосування у відношенні позивача дисциплінарного стягнення, строк його застосування вже минув, адже, станом на 04.11.2021 року проступок не тільки був виявлений, але було вивчено обставини вчинення проступку (зібрано матеріали та пояснення від позивача, датовані 21.10.2021, які за змістом є тотожніми поясненням від 08.11.2021), надано йому відповідну оцінку як правопорушенню, а саме перевищення посадових обов`язків та містить пропозицію про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає вимога позивача про скасування наказу № 261-Д від 02.12.2021 року дисциплінарне стягнення у вигляді догани підлягає задоволенню.

Суд також зауважує, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242246, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати наказ Державної служби України з безпеки на транспорті № 261-Д від 02.12.2021 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» у вигляді догани

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп., сплачений згідно квитанції № 60233741 від 04.01.2022

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Зоркіна Ю.В.