Справа № 560/7769/21
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7769/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

13 червня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Автопраймсервіс" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення форми «В1» за № від 26.05.2021, форми «Р» № від 26.05.2021р., та форми «В4» за №.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наказом №27-П від 19.01.2021 Головне управління ДПС у Хмельницькій області вирішило провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Автопраймсервіс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

На виконання зазначеного наказу відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Автопраймсервіс», за результатами якої складено акт від 03.02.2021 №328/22-01-07-03/43354772, в якому встановлено наступні порушення:

1. п.44.1 ст.44, абз. г) пункту 198.5 статті 198, ст.200 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (із змінами та доповненнями) - ТОВ «Автопраймсервіс» занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у загальній сумі 30 020 грн., в т.ч.: - за жовтень 2020 року у сумі ПДВ 16 770 грн.; - за листопад 2020 року у сумі ПДВ 13 250 грн.;

2. п.44.1 ст.44, абз. г) пункту 198.5 статті 198, абз. «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 р. (із змінами та доповненнями), Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (із змінами та доповненнями) - ТОВ «Автопраймсервіс» завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) задекларованого у декларації з ПДВ за листопад 2020 року в сумі 403 606 грн.

3. п.44.1 ст.44, абз. г) пункту 198.5 статті 198, абз. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (із змінами та доповненнями) - ТОВ «Автопраймсервіс» завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації) за листопад 2020 року на 14888 грн.

4. п.201.10 ст.201 Податкового кодексу, п.11 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015, №1307 - ТОВ «Автопраймсервіс»:

- не складено 30.09.2020 та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкову накладну на суму постачання без ПДВ 1 358 698 грн., ПДВ 271 740 грн.;

- не складено 31.10.2020 та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкову накладну на суму постачання без ПДВ 589 964 грн., ПДВ 117 993 грн.;

- не складено 30.11.2020 та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкову накладну на суму постачання без ПДВ 293 907 грн., ПДВ 58 781 грн.

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДПС у Хмельницькій області було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- (форми «В1») № 26.05.2021 про зменшення суми бюджетного відшкодування в сумі 403606 грн. та нарахованої штрафної санкції в сумі 40361 грн.;

- (форми «Р») № 26.05.2021 про нарахування податкових зобов`язань в сумі 30020 грн. та нарахованої штрафної санкції в сумі 3002 грн.;

- (форми «В4») № 11.03.2021 про зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 14888 грн.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі №560/857/21 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 19.01.2021 №27-П "Про проведення відповідно до п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Автопраймсервіс".

Верховний Суд ухвалою від 29.10.2021 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі №560/857/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОПРАЙМСЕРВІС» до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18 погодився із висновками судів попередніх інстанцій, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Відтак, зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши таке порушення процедури проведення перевірки, наслідком якого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд не може переходити, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 815/94/16.

Податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 червня 2021 року по справі №822/1660/18.

Отже, зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що скасування наказу щодо проведення перевірки на підставі судового рішення, що набрало законної сили, є тим порушенням процедури, наслідком якого скасування податкових повідомлень-рішень.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що скасування у судовому порядку наказу на проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 19.01.2021 №27-П, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9600,00 грн., слід зазначити наступне.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесеного позивачем розміру витрат на правничу допомогу адвоката надано: договір про надання правової допомоги від 25.01.2021, платіжне доручення від 26.10.2021 на суму 9600 грн., детальний опис робіт від 22.10.2021 на суму 9600 грн.

З договору вбачається, що його предметом є представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції під час здійснення адміністративного судочинства, а саме: у Хмельницькому окружному адміністративному суді по справі щодо визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень, що можуть бути складені за результатами документальної позапланової виїзної перевірки, на підставі наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області за №27-П від 19.01.2021 (п.1.1). Згідно п.4.4 договору вартість однієї години надання послуг, визначених у підпунктах 1.2.1.-1.2.4. пункту 1.2. цього Договору, визначена сторонами на рівні 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за одну годину надання послуг.

Згідно наданого детального опису робіт правнича допомога складається з наступних складових:

- адвокатом 25.06.2021 було складено та подано до суду першої інстанції позовну заяву за допомогою сервісу електронний суд. Для надання даної форми правової допомоги, адвокатом було затрачено 3 години.

- адвокатом 01.10.2021 було складено та подано до суду першої інстанції додаткові пояснення за допомогою сервісу електронний суд. Для надання даної форми правової допомоги, адвокатом було затрачено 1 годину.

Загальний обсяг витраченого часу на даній стадії розгляду справи №560/7769/21 у суді першої інстанції становить 4 годин. Розмір адвокатського гонорару за 4 годин роботи становить 9 600,00 грн.

Отже, договором про надання правової допомоги обумовлено умови та порядок надання професійної допомоги адвокатом у даній справі, а долученими документами підтверджується фактичне понесення таких витрат 9600,00 грн.

Отже, посилання апелянта на відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є безпідставним та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи предмет даного спору, обсягу наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, підлягає стягненню у розмірі 9600 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.