Справа № 200/18058/21
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року Справа№200/18058/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження юридичної адреси: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач), через свого представника, адвоката Шпіньову Олену Михайлівну, яка діє на підставі ордеру Серії АХ № 1076541 від 10 грудня 2021 року, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо невиплати страхових виплат позивачу з 30 червня 2016 року;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області відновити нарахування та виплату страхових виплат позивачу з 30 червня 2016 року і виплатити заборгованість, яка виникла з 30 червня 2016 року.

В обґрунтування позову зазначив, що з 01.12.2014 р. отримував щомісячні страхові виплати у Мирноградському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. З 30 червня 2016 року щомісячні страхові виплати було припинено у зв`язку із закінченням терміну довідки ВПО. Вважає, що відповідач неправомірно припинив виплату з 30 червня 2016 року, оскільки це порушує встановлене статтею 46 Конституції України право на соціальне забезпечення. (а. с. 1-7).

Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року позовна заява залишена без руху. Позивачу встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання до суду: належного документа про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову вимоги немайнового характеру в розмірі 908,00 грн.; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення строку, з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою; доказів в обґрунтування позовних вимог, а саме: довідки про встановлення позивачу інвалідності, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживанням позивача (а. с. 25-26).

21 січня 2022 року від представника позивача на виконання ухвали суду від 14 грудня 2021 року надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Позивачем надані докази в обґрунтування позовних вимог та клопотання про поновлення строку звернення до суду ( а. с. 37-48).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а. с. 23-24).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

30 грудня 2021 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

Відповідач зазначає, що позивач у грудні 2014 року, як внутрішньо переміщена особа, звернувся із заявою про продовження страхових виплат до Мирноградського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Щомісячні страхові виплати відновлено з місяця звернення, тобто з 01 грудня 2014 року. З 30.06.2016 р. позивач був знятий з обліку у зв`язку із закінченням терміну дії довідки внутрішньо переміщеної особи. У грудні 2021 року позивач звернувся до управління за одержанням виплат за весь минулий час, але відповідач вважає, що відповідно до частини 4 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виплата проводиться не більше ніж за три роки з дня звернення, тобто відповідач вважає, що в даному випадку з грудня 2018 року. Відповідач зазначає, що з червня 2016 року позивач не звертався до органів управління виконавчого Фонду соціального страхування України в Донецькій області за продовженням страхових виплат, тому страхові виплати за спірний період не нараховувалась і відсутня будь яка заборгованість за даний період перед позивачем. Отже, у відповідача відсутні підстави для поновлення нарахування та виплати позивачу страхових виплат. На підставі чого, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а. с. 30-31).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 р. №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 р. №2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022 р.

21.04.2022 р. на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 р. № 259 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 р. на 30 діб.

02 березня 2022 року опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 р. Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Станом на теперішній час військовий стан в Україні триває (Закон України від 22.05.2022 р. № 2263-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року №341/2022).

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , який видано Перевальським РВ УМВС України в Луганській області 03 жовтня 1997 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 (а. с. 17-20).

Відповідно до довідки від 18 грудня 2014 року № взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_2 (а. с. 42).

Постановою Відділення ВД ФССНВВП у м. Димитров від 19 березня 2015 року № 0516/7508/7508/17, позивачу продовжено виплату раніше призначеної, але не виплаченої щомісячної страхової виплати з 01 грудня 2014 року по 18 червня 2015 року (а. с. 14).

Постановою Відділення ВД ФССНВВП у м. Димитров від 21 квітня 2015 року № 0516/7508/7508/18, позивачу продовжено виплату раніше призначеної, але не виплаченої щомісячної страхової виплати з липня 2014 року по листопад 2014 року (а. с. 13).

Постановою Відділення ВД ФССНВВП у м. Димитров від 10 червня 2015 року № 0516/7508/7508/19, позивачу продовжено виплату раніше призначеної, але не виплаченої щомісячної страхової виплати з 19 червня 2015 року по 17 грудня 2015 року (а. с. 12).

Постановою Відділення ВД ФССНВВП у м. Димитров від 01 грудня 2015 року № 0516/7508/7508/20, позивачу продовжено виплату раніше призначених страхових виплат з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року (а. с. 11).

Постановою Відділення ВД ФССНВВП у м. Димитров від 05 грудня 2016 року № 0516/7508/21, справа позивача знята з обліку, причина зняття: закінчення терміну дії довідки ВПО. Дата зняття з обліку справи 30 червня 2016 року. Припинені всі страхові виплати по справі з 01 липня 2016 року (а. с. 10).

З представленого листа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 29.10.2021 р. № 27.01-05/34-027 щодо нарахування та виплати щомісячних страхових виплат, вбачається, що ОСОБА_1 припинені щомісячні страхові виплати з 30.06.2016 р., у зв`язку із закінченням терміну дії довідки ВПО (а. с. 9).

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Питання щодо страхових виплат врегульовані Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV (далі-Закон № 1105-ХІV).

У відповідності до вимог статті 46 Закону № 1105-ХІV, страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 47 Закону № 1105-XIV, страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них; страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Суд зазначає, що позивач є особою з інвалідністю - безстроково та переогляду не потребує, тому в даному випадку відсутні підстави для невиплати раніше призначених щомісячних страхових виплат.

У статті 27 Закону України від 14.01.1998 р. № 16/98-ВР Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 16/98-ВР) передбачено підстави припинення страхових виплат: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.

Тобто, вказаний перелік є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати страхових виплат з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом (згідно із Закону № 16/98-ВР) чи законодавством (згідно із Закону № 1105-XIV).

Суд зазначає, що відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів належного факту припинення страхових виплат позивачу на думку суду, підстави для відмови у виплаті страхових сум відповідачем є безпідставними.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20.10.2014 р. № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII).

Статтею 1 Закону № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Судом встановлено, що позивач у встановленому законодавством порядку встав на облік за місцем фактичного проживання. Його статус внутрішньо переміщеної особи не позбавляє права на отримання соціальних виплат. Уповноважені органи державної влади та місцевого самоврядування повинні сприяти в реалізації такими особами гарантованих Конституцією та законами України прав та свобод, створюючи належні для цього умови.

Крім того, відсутність належного регулювання повноважень між суб`єктами владних повноважень не має наслідком обмеження прав громадян.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено суду правомірності своїх дій щодо припинення нарахування та виплати позивачу страхових виплат з 30 червня 2016 року.

Судом встановлено, що постановою Відділення ВД ФССНВ у м. Димитрові від 05 грудня 2015 року № 0516/7508/21, позивач знятий з обліку у зв`язку із закінченням дії довідки (ВПО). Дата зняття з обліку справи 30 червня 2016 року. Припинені страхові виплати по справі з 01 липня 2016 року (а. с. 10).

Суд зазначає, що страхові виплати позивачу призначені безстроково та Законом 1105-XIV не передбачено припинення страхових виплат.

Крім того, підзаконні нормативно-правові акти, на які посилаються відповідачі, не є законами, а тому, не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Окрім того суд зазначає, що згідно довідки МСЕК № 0000281 Серії 2-20 АБ від 25 липня 2005 року, виданої ОСОБА_1 вбачається, що позивач є особою з інвалідністю третьої групи безстроково та переогляду не потребує, тому в даному випадку відсутні підстави для невиплати раніше призначених щомісячних страхових виплат (а. с. 44).

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

В даному випадку, відповідачем не надані докази, які підтверджували причини припинення страхових виплат позивачу.

Суд звертає увагу на те, що реалізація позивачем права на вільний вибір місця проживання в України, гарантовано Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, і ніхто не може позбавляти його права на отримання призначених йому страхових сум.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або його відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, відсутність позивача за місцем проживання не може позбавляти його права на отримання страхових виплат через впроваджений механізм реєстрації внутрішньо переміщених осіб.

Суд також звертає увагу на положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952) яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Суд вважає неприйнятними доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, частиною сьомою статті 47 Закону № 1105-ХІV передбачено, що якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачені суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України Про оплату праці.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом про виплату щомісячних страхових виплат, які призначені особі безстроково, при цьому, під час розгляду справи встановлено, що позивач не отримує виплати з 01 липня 2016 року, які піддані формальним обмеженням, з підстав та у спосіб, які суперечать вимогам Конституції України, згідно частини сьомої статті 47 Закону № 1105-ХІV виплата щомісячних страхових виплат позивачу підлягає поновленню з моменту її припинення.

Дана правова позиція викладена в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі №200/4053/20-а.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідним вийти за межі заявлених позовних вимог, а саме: визнати протиправною та скасувати постанову Відділення ВД ФССНВ у м. Димитрові від 05 грудня 2016 року № 0516/7508/21, якою знято з обліку справу потерпілого ОСОБА_1 , номер справи 7508. Причина зняття: закінчення терміну дії довідки ВПО. Дата зняття з обліку справи 30 червня 2016 року. Припинені страхові виплати по справі з 01 липня 2016 року.

Пунктом 3 частини 2 статті 2 КАС України вказано, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією про сплату від 13 січня 2022 року (а. с. 47).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 5-9, 12, 15, 18, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 241-243, 245, 246, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження юридичної адреси: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 30 червня 2016 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділення ВД ФССНВ у м. Димитрові від 05 грудня 2016 року № 0516/7508/21, якою знято з обліку справу потерпілого ОСОБА_1 номер справи 7508. Причина зняття: закінчення терміну дії довідки ВПО. Дата зняття з обліку справи 30 червня 2016 року. Припинені страхові виплати по справі з 01 липня 2016 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження юридичної адреси: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) відновити нарахування та виплату страхових виплат ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) і виплатити заборгованість, яка виникла з 30 червня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження юридичної адреси: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 13 червня 2022 року.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова