Справа № 480/1283/22
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2022 року Справа № 480/1283/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/1283/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, і просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 при проведенні її перерахунку на підставі поданих ним заяви від 12.05.2021 та Довідки №33/39-11 від 30.04.2021 про розмір грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату у перерахованому розмірі пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі Довідки №33/39-11 від 30.04.2021 про розмір грошового забезпечення, в розмірі 88% від зазначеної у довідці суми грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем протиправно проведено перерахунок пенсії за вислугу років та зменшено розмір процентної складової грошового забезпечення із 88% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а також обмежено розмір пенсії 10 прожитковими мінімумами, наслідком чого стало неправильне визначення розміру пенсії позивачу.
Ухвалою суду від 26.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (надалі - Закон № 2262-ХІІ).
Позивачеві була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 88% грошового забезпечення згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», що підтверджується копією висновку про призначення пенсії за вислугу років (а.с.10).
З 01.01.2016 позивачу проведено перерахунок раніше призначеної пенсії. Під час перерахунку розмір пенсійної вплати зменшено з 88 % грошового забезпечення до 70 %.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 по справі №480/676/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1) перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) з 01.01.2016 у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

Згідно з п. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини щодо того, що позивач є пенсіонером та йому була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 88% грошового забезпечення згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» є такими, що встановлені судом на підставі преюдиції фактів, які вказані в рішенні Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 по справі №480/676/19.

Судом також встановлено, що 30.04.2021 ДУ "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" МВС України була виготовлена та направлена до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області довідка про розмір грошового забезпечення позивача за № 33/39-11.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 по справі №480/4205/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" МВС України від 30.04.2021 №33/39-11 про розмір його грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" МВС України довідки від 30.04.2021 №33/39-11, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач стверджує, що, на виконання рішення по справі № 480/4205/21, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу, проте під час її перерахунку відповідач знову зменшив розмір грошового забезпечення до 70 %.

Не погоджуючись із такими діями, позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії із розрахунку 88 % грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром.

Відповідач у листі 15.11.2021 повідомив, що виплата пенсії у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення на виконання рішення суду здійснювалась до проведення перерахунку пенсії на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 по справі №480/4205/21. Зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок та виплату пенсії, виходячи з відсоткового розміру 88 % від сум грошового забезпечення судом не визначено.

Перерахунок пенсії на виконання рішення від 13.09.2021 по справі №480/4205/21 здійснено враховуючи чинну на момент його проведення частину 7 статті 43 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ. За результатами проведення перерахунку пенсії її розмір перевищив максимальний, відповідно, застосовуються її обмеження (а.с.14-16).

Отже, суд дійшов висновку, що при виконанні рішення суду від 13.09.2021 по справі №480/4205/21, позивачу з 01.12.2019 здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням 70% розміру грошового забезпечення та з обмеженнями 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, наявність у відповідача правових підстав для здійснення такого розрахунку, починаючи з 01.12.2019 і є основним питанням по даній справі.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) особам, які звільняються з військової служби призначається: за вислугу 15 років 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43).

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії, обчислення відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Як вже зазначено судом, позивачу була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 88% грошового забезпечення.

Пунктом 8 розділу ІІ Закону № 3668-VI, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу ІІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (надалі Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифри «90» замінено цифрами «80» та цифри «80» замінено цифрами «70» відповідно.

Частиною першою ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Отже, внесені Законом № 1166-VII та законом № 3668-VI зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Суд погоджується з доводами позивача, що зміна максимального розміру пенсій, що відбулася у частині другій ст. 13 Закону № 2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку з 01.12.2019.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідач повинен був застосовувати норми ч.2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії), якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлюється 90%, що й було враховано при початковому обчисленні пенсії.

Крім того, як вже зазначалось, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 по справі №480/676/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1) перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) з 01.01.2016 у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

Отже, дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача (починаючи з 01.12.2019) з 88% до 70% від сум грошового забезпечення є протиправними.

Щодо перерахунку та виплати пенсії без обмеження 10 прожитковими мінімумами, то суд зазначає наступне.

Законом № 2262-ХІІ передбачено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Право на довічну пенсію за вислугою років передбачено ч. 1 ст. 1 Закону № 2262-ХІІ. Частиною 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, в тому числі, складові, які включаються при обчисленні пенсій.

Як вже зазначалось, розмір пенсії позивача було обраховано із розрахунку 88% від суми грошового забезпечення. Відповідач обчислив позивачу пенсію виходячи із 70% розміру грошового забезпечення та з обмеженнями 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідач зазначає, що при проведенні перерахунку пенсії позивачу враховані норми законодавства чинні на момент його проведення, а саме абзац 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції Закону від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", із змінами, внесеними згідно із Законами України від 24.12.2015 № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, а саме: частину сьому статті 43, а тому внесені у подальшому Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності 01.01.2017) зміни до частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Буквальне розуміння змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Отже, протягом 2018, 2019 років стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів. Отже, внесені Законом №1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Вищезазначена правова позиція міститься також в постанові Верховного Суду від 24.09.2021 по справі № 370/2610/17 та постанові Верховного Суду від 10.09.2021 по справі №300/633/19.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 2262-XII у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Отже, дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача, починаючи з 01.12.2019, з обмеженнями 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність є протиправними.

Враховуючи все вищезазначене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 88% до 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01.12.2019, при перерахунку пенсії згідно довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" МВС України від 30.04.2021 №33/39-11 та обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області (вул. Пушкіна, буд. 1, м. Суми, 40009, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.12.2019 на підставі отриманої довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" МВС України від 30.04.2021 №33/39-11 у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька