Справа № 640/6989/21
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6989/21 Суддя першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Губської Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МСВІТ» на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МСВІТ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МСВІТ» (далі - Позивач, ТОВ «МСВІТ») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.09.2019 №002954410 та від 01.06.2020 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Позивач самостійно визначив для себе суми зобов`язань зі сплати земельного податку. Крім того підкреслив, що недоїмка виникла згідно податкових повідомлень-рішень від 13.11.2014 та від 18.04.2016, які оскаржувалися Позивачем та визнані правомірними у судовому порядку.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що, по-перше, договір оренди розірвано 15.09.2016 рішенням КМДА, а тому оренда плата не повинна сплачуватися, по-друге, податкові повідомлення-рішення від 13.11.2014 та від 18.04.2016 є чинним відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили та були виконані Позивачем протягом 2016-2021 років, по-третє, Позивачем були проведені коригування податкових декларацій з 01.10.2016, а тому відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій за несвоєчасно здійснену орендну плату за землю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2022 було відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що Позивач самостійно визначив для себе суми зобов`язань зі сплати податку на землю. Водночас підкреслив, що недоїмка виникла згідно податкових повідомлень-рішень від 13.11.2014 та від 18.04.2016, які оскаржувались Позивачем у судовому порядку і були визнані винесеними правомірними, а тому підлягали оплаті у встановлений строк, їх оплата з порушенням строку призвела до винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2022 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що працівниками ГУ ДПС у м. Києві у серпні 2019 року на підставі пп. 19-1.1.2 п.19-1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 та у порядку п. 76.3 ст. 76, п. 83.2 ст. 86 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ «МСВІТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати орендної плати за землю.

У ході перевірки встановлено порушення ТОВ «МСВІТ» несвоєчасно сплаченої узгодженої суми грошового зобов`язання з орендної плати, передбачених п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, за що п. 126.1 ст. 126 цього Кодексу передбачена відповідальність.

Висновки перевірки зафіксовані в акті від 01.08.2019 №7549/26-15-12-12-12 (а.с. 87-88).

За наслідками перевірки контролюючим органом 12.09.2019 прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» №002954410, яким за порушення п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України на підставі ст. 126 останнього до Позивача застосовано штрафні санкції на суму 16550,28 грн за затримку від 174 до 695 календарних днів граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 20% від 82751,40 грн (а.с.90).

Крім того, суд першої інстанції встановив, що працівниками ГУ ДПС у м. Києві у травні 2020 року на підставі пп. 19-1.1.2 п. 19-1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 та у порядку п. 76.3 ст. 76, п. 83.2 ст. 86 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ «МСВІТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати орендної плати за землю.

У ході перевірки встановлено порушення ТОВ «МСВІТ» несвоєчасно сплаченої узгодженої суми грошового зобов`язання з орендної плати, передбачених п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, за що п. 126.1 ст. 126 цього Кодексу передбачена відповідальність.

Висновки перевірки зафіксовані в акті від 05.05.2020 №6477-26-15-04-10-20 (а.с. 94-95).

За наслідками перевірки контролюючим органом 01.06.2020 прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» №, яким за порушення п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України на підставі ст. 126 останнього до Позивача застосовано штрафні санкції на суму 4793,46 грн за затримку від 727 до 878 календарних днів граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 20% від 23967,30 грн. (а.с.97).

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 19, 67 Конституції України, ст. ст. 16, 20, 31, 54, 57, 75, 126, 286, 287 Податкового кодексу України (далі - ПК України), прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки матеріали справи підтверджують правомірність застосування штрафних санкцій за відсутності жодних аргументів платника податків щодо відсутності факту несвоєчасної сплати узгоджених грошових зобов`язань.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Таким чином, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання є предметом камеральної перевірки, яка проводиться виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах податкового органу.

Указаний висновок суду апеляційної інстанції узгоджується й позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 28.07.2021 у справі №320/356/19.

Пунктом 76.3 статті 76 Податкового кодексу України передбачено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абзаці 1 пункту 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас у пункті 287.3 статті 287 ПК України закріплено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пункту 31.1 і пункту 31.3 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

У силу приписів підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України (у редакції чинній на момент прийняття контролюючим органом оспорюваних рішень) контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (пункт 111.2 статті 111 ПК України).

Зокрема, згідно пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи Позивача про відсутність підстав для винесення оскаржуваних рішень у зв`язку із тим, що договір оренди землі було розірвано 15.09.2016 рішенням КМДА, оскільки, як вірно підкреслено судом першої інстанції, по-перше, недоїмка виникла згідно податкових повідомлень-рішень від 13.11.2014 №000272204 та від 18.04.2016 № під час дії договору оренди землі, по-друге, на підставі поданої звітності Позивач самостійно визначив для себе суми зобов`язань зі сплати податку на землю, які не були сплачені у строки, визначені ПК України.

Водночас, як указано в апеляційній скарзі та не заперечується Відповідачем, зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржувалися ТОВ «МСВІТ» у судовому порядку і визнані винесеними правомірними, а тому визначені вказаними податковими повідомленнями-рішеннями зобов`язання підлягали сплаті у встановлений ПК України строк.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, спірними податковими повідомленнями-рішеннями грошові зобов`язання з плати за землю Позивачу контролюючим органом не визначалися, а лише нараховані штрафні санкції за несвоєчасну сплату самостійно визначених грошових зобов`язань. Тим більше, відповідно до пункту 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями, що позивачем у даному випадку і було зроблено - подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності).

Отже, ТОВ «МСВІТ» самостійно визначало для себе суми зобов`язань зі сплати податку на землю, оскільки користувалося земельною ділянкою, і несвоєчасність сплати таких зобов`язань стала підставою для винесення податкових повідомлень-рішень від 13.11.2014 та від 18.04.2016, в свою чергу не сплата узгоджених податкових зобов`язань за якими, в подальшому стала підставою для винесення оскаржуваних рішень, що підтверджується актами перевірок та розрахунками сум штрафних санкцій (а.с. 91-96).

З урахуванням наведеного судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що недоїмка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 13.11.2014 та від 18.04.2016 та самостійно визначених платником податків грошових зобов`язань, які не були вчасно оплачені Позивачем.

Посилання Апелянта на те, що ним 09.03.2021 були проведені коригування податкових декларацій з 01.10.2016 (а.с. 8-19, 27-37, 58-69), а тому відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій за несвоєчасно здійснену орендну плату за землю, судовою колегією оцінюється критично з огляду на таке.

Можливість уточнення показників податкової звітності за періоди, які вже перевірено контролюючим органом, передбачена пунктом 50.3 статті 50 ПК України, згідно з яким у разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.

Досліджуючи можливість подання платником податку уточнюючих розрахунків після проведення перевірки, Верховний Суд у постановах від 11.11.2021 у справі № 160/6855/19, від 24.02.2021 у справі № 804/54/17, від 04.11.2020 у справі №640/330/19, від 24.02.2020 у справі №440/4443/18, дійшов такого висновку: платник податків може скористатись правом подання уточнюючого розрахунку у період після проведення перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки, а контролюючий орган, приймаючи у такому випадку відповідне податкове повідомлення-рішення за наслідками перевірки, повинен своєю чергою встановити дійсний обов`язок платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку.

Відтак подальше після проведення перевірки та прийняття податкового повідомлення-рішення коригування (уточнення) податкової звітності платником податків у межах спірних правовідносин не може мати своїм наслідком скасування спірних індивідуальних актів, оскільки, як було встановлено вище, обов`язок із сплати грошового зобов`язання з орендної плати було визначено самим платником, а обґрунтованість прийнятих у 2014 та 2016 роках податкових повідомлень-рішень встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили. Викладене дає об`єктивні підстави погодитися з позицією суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МСВІТ» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

Л.В. Губська

Повний текст постанови складено та підписано 08 червня 2022 року.