Справа № 440/3537/21
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 червня 2022 року

м. Київ

справа № 440/3537/21

адміністративне провадження № К/990/11768/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Яковенка М.М.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Полтавській області (далі - ГУ ДПС) на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства (ФГ) "Скарб" до ГУ ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.09.2021, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2022, позов ФГ "Скарб" задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС від 16.10.2020 №; здійснено розподіл судових витрат.

13.05.2022 ГУ ДПС до Верховного Суду подано касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення, в якій підставою касаційного оскарження зазначених вище судових рішень вказало пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Задовольняючи позов ФГ "Скарб" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій в розмірі 500000,00 грн, встановлених частиною другою статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" за порушення статті 15 цього Закону щодо отримання ліцензії на зберігання пального, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із встановленого у судовому процесі факту, що позивач придбане дизельне пальне у ТОВ "Євростандарт-Автогаз" в кількості 9190 л (видаткова накладна від 05.02.2020 №746, акцизна накладна від 05.02.2020 №1085) використав у власній господарській діяльності для заправки транспортних засобів з розливанням пального у паливні баки. В бухгалтерському обліку ця кількість пального станом на 30.04.2020 списана у зв`язку з використанням.

Стосовно палива, придбаного у ТОВ "Нафтобізнес контракт" у кількості 3590 л (видаткова накладна від 02.09.2020 №5256, акцизна накладна від 02.03.2020 №7681), то воно також було використано позивачем для власних господарських потреб та списано актом від 15.09.2020.

Суди встановили, що ФГ "Скарб" має транспортні засоби із загальним об`ємом паливних баків 693 л, і що , придбаваючи пальне, позивач заправляв транспортні засоби, а залишок зберігав за договором зберігання від 02.01.2020, укладеним із Селянським фермерським господарством "Галина".

Застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" у системному зв`язку з підпунктом 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України відповідає висновку Верховного Суду у постанові від 31.05.2022 у справі №540/4292/20 за позовом Селянського фермерського господарства "МАКС" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. В цій постанові Верховний Суд виснував, що у випадку, якщо наявне у суб`єкта господарювання місце зберігання пального відповідає ознакам, які Податковий кодекс України встановлює як виключення з визначення «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці. У спорах про правомірність застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності відповідної ліцензії основним і вирішальним предметом доказування є підтвердження або спростування обставин саме факту здійснення суб`єктом господарювання діяльності зі зберігання пального, а не його придбання, а тому не встановлення під час фактичної перевірки обставин здійснення позивачем діяльності зі зберігання пального, часу цієї діяльності та місця, у якому пальне зберігалося, унеможливлює визнання правомірним застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності ліцензії.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - КАС України).

Частиною першою статті 13 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Керуючись статтями 248, 328, пунктом 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2022.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

СуддіЄ.А. Усенко М.М. Гімон М.М. Яковенко