Справа № 160/5200/21
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/5200/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Єфанова О.В.) в адміністративній справі №160/5200/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕНТА. ЛТД до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

06.04.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю ВЕНТА. ЛТД звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.12.2020 року №.

Обґрунтовуючи позов посилається на протиправність оскарженого рішення, яке прийняте відповідачем за наслідками проведеної камеральної перевірки щодо внесення позивачем змін до податкової декларації за травень 2019 року шляхом зменшення податкових зобов`язань ПДВ на суму 5649 грн. в результаті чого, останньому зменшено розмір від`ємного значення суми, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на цю ж суму. Позиція позивача полягає у тому, що він здійснює діяльність у сфері виробництва, виготовлення та реалізацією лікарських засобів та у силу законодавства України зобов`язаний здійснювати їх утилізацію через втрату ними лікувальних та профілактичних властивостей. Відповідно, якщо відбувається списання неякісних лікарських засобів Підприємство зазначає, що вони набувають статус відходів та фактично припиняють своє існування, а тому у нього як платника податків жодної компенсації за ці колишні товари не виникає, адже у такому випадку відсутній як покупець так і постачальник. З підстав викладеного позивач вважає, що після того, як ці відходи передаються спеціалізованому підприємству для утилізації та знищення, при цьому що жодної компенсації внаслідок цього також не відбувається, у нього відсутній обов`язок з нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за такими операціями, тобто операціями, коли лікарські засоби придбавалися для реалізації, але у подальшому набули статусу відходи та припинили своє існування унаслідок їх утилізації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року позов задоволено.

На вказане рішення суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, ким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача та невірно застосовано норми матеріального права. Так позивачем при складанні уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2019р. порушено вимоги пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України та п. 8 Порядку №21.

Позивач не скористався правом подання відзиву.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у червні 2019р. позивачем зареєстровано податкову накладну від 31.05.2019 №193 на загальну суму 86 356,29 грн., в т.ч. ПДВ 5 649,48 грн., номенклатура медикаменти, до якої у листопаді 2020 року зареєстровано розрахунки коригування, а саме:

- від 09.11.2020 №23, код причини 104 - зміна номенклатури, в якому зменшено обсяг постачання по номенклатурі постачання - медикаменти на суму ПДВ 5 649,48 грн. та збільшено по номенклатурі постачання - відходи лікарських засобів на суму ПДВ - 5 649,48

- від 10.11.2020 №24, код причини коригування 103 - повернення товару або авансових платежів, в якому зменшено обсяг постачання по номенклатурі постачання відходи лікарських засобів на суму ПДВ - 5649,48 грн.

Унаслідок цього позивачем подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ від 11.11.2020 року № за травень 2019 року, в якому проведено зменшення обсягу постачання операцій на митній території України, що оподатковуються за ставкою 7% на 80707 грн. (ряд. 1.2 кол.А уточнюючого розрахунку) та у сумі ПДВ на - 5649 грн. (ряд. 1.2 кол.Б уточнюючого розрахунку), що призвело до зменшення обсягу податкових зобов`язань (ряд. 9) на 5649 грн.

Посадовими особами відповідача проведено камеральну перевірку цього уточнюючого розрахунку, за результатами якої складено акт від 08.12.2020 №607/28-10-50-11-21947206, у висновках якого зафіксовано про порушення Підприємством вимог пп. 192.1.1 п. 192.1 ст.192 Податкового кодексу та п. 8 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість №21 від 28.01.2016 року, що призвело до:

- завищення позивачем від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (ряд. 19 декларації) на 5649 грн.;

- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 декларації) по уточнюючому розрахунку за травень 2019р на 5649 грн.

На підставі зазначено акту та встановлених порушень відповідачем 30.12.2020 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачеві зменшено розмір від`ємного значення суми, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 5649 грн.

За результатами адміністративного оскарження, скарга товариства залишена без задоволення

Позивач не погодившись з рішенням відповідача звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про протиправність оскарженого рішення відповідача, оскільки позивач до податкової накладної помилково здійснено нарахування ПДВ (7 % - 5649,47 грн.) за операціями щодо придбання для реалізації лікарських засобів, які у подальшому набули статусу відходи та припинили своє існування унаслідок їх утилізації суд доходить висновку, що його дії, пов`язані зі зменшення обсягу податкових зобов`язань на цю ж суму ПДВ приписам податкового законодавства не суперечать, адже операції зі списання лікарських засобів безпосередню обумовлена господарською діяльністю підприємства.

Колегія суддів переглядаючи судове рішення погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову з таких підстав.

Стаття 50 ПК України регулює внесення змін до податкової звітності

Так, відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Таким чином, вказаними нормами встановлено два способи внесення змін до податкової звітності: 1) подати уточнюючий розрахунок до декларації, 2) подати розрахунок коригування у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період.

Відповідно до п. 192.1. ст. 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пп. 192.1.1. п. 192.1 ст. 192 ПК України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Наказом Міністерства фінансів України N 21, 28.01.2016 затверджено форми та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість. (далі Порядок №21)

Відповідно до п. 1-3 розділу IV Порядку №21 у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному статтею 50 розділу II Кодексу.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Відповідно до п.6. розділу VI Порядку №21, у разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх періодах впливатиме на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18 чи рядка 20.2.

Як свідчать встановлені обставини справи, товариством унаслідок того, що деякі лікарські не підлягали подальшому використанню, про що складено відповідний акт від 31.05.2019 р. №5 та у подальшому акти про списання товару від 31.05.2019 р. на загальну суму товару 80706,81 грн. помилково здійснило нарахування ПДВ (7 % - 5649,47 грн.) і склало податкову накладну від 31.05.2019 року №193, яка була зареєстрована в ЄРПН.

Враховуючи акти списання, позивачем подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ від 11.11.2020 року № за травень 2019 року, в якому проведено зменшення обсягу постачання операцій на митній території України, що оподатковуються за ставкою 7% на 80707 грн. (ряд. 1.2 кол.А у сумі ПДВ на - 5649 грн., та ряд.21).

Таким чином позивачем подано уточнюючий розрахунок з урахуванням вищезазначених норм законодавства. (а.с. 9-18)

Щодо висновків відповідача про те, позивачем порушено п. 8 розділу ІІ Порядку №21, оскільки коригування податкових зобов`язань відображається у рядках 7 та 8, при заповненні рядка 7 обов`язковим є подання (Д1) (додаток 1), що заповнюється в розрізі контрагентів, та/або (Д7) (додаток 7), що послугувало прийняття спірного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Вказані відповідачем норми розділу ІІ Порядку №21 регулюють порядок заповнення податкової декларації (звітної).

Колегія суддів не виключає необхідність додержання позивачем вказаних норм, на які посилається відповідач, при поданні звітної декларації з ПДВ за листопад 2020р., враховуючи ряд. 21 уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ від 11.11.2020 року № за травень 2019р.

Проте Акт перевірки від 08.12.2021р. не охоплює даних декларації з ПДВ за листопад 2020р., на яку посилається позивач та відповідач під час розгляду справи, оскільки така подана 21.12.2020р. (а.с. 19), а отже в рамках предмету проведеної перевірки такі доводи не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції, та були передчасними при складанні акту і висновків щодо виявленого порушення.

Враховуючи зазначене, є вірними висновки суду першої інстанції, що оскаржене податкове повідомлення-рішення від 30.12.2020 року № підлягає скасуванню,

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року в адміністративній справі №160/5200/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак