Справа № 216/3566/21
Суддя: ОНОПЧЕНКО Ю. В.
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/3566/21
Провадження № 2-а/216/14/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Онопченка Ю.В.,

секретаря судових засідань Авшаряна С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державна митна служба України, про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Одеської митниці Державна митна служба України, про скасування постанови про порушення митних правил.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 10 червня 2021 року о 13:55 він отримав електронне повідомлення АТ «ПриватБанк» про те, що його банківський рахунок заблокований, у зв`язку з арештом рахунку Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького МУЮ. Того ж дня державним виконавцем Гольськовим М.О. йому було вручено постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2021 ВП № 65739839 Металургійного відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідно до якої його зобов`язано сплатити штраф в розмірі 32612,67 грн на користь Одеської митниці. Вважає постанову про порушення митних правил незаконною, необґрунтованою та винесеною з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню. У постанові зазначено, що 05.02.2021 посадовою особою Одеської митниці Державної митної служби відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0120/50000/21. Про час, місце та причину складання протоколу про порушення митних правил № 0120/50000/21 від 05.02.2020 р. його ніхто не повідомляв, жодних пояснень від нього ніхто не вимагав і не отримував, опитування не проводив, із змістом протоколу не ознайомлював, про дату розгляду справи про порушення митних правил не повідомляв. 01 квітня 2021 року заступником начальника Одеської митниці Державної митної служби Пудрик Д.В. винесено постанову про порушення митних правил № 0120/50000/21, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої по митній декларації № UА 500020/2021/003079 сума митних платежів, що складає 32612,67 грн. Позивач зазначає, що його вина у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, не доведена, в його діях відсутній склад вказаного порушення, що підтверджується матеріалами справи про порушення митних правил, а оскаржувана постанова винесена незаконно, так як він не мав на меті неправомірне зменшення розміру митних платежів, не заявляв ніяких неправдивих відомостей щодо товарів з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, та не надавав з цією ж метою митним органам документів, що містили такі неправдиві відомості, а тому оскаржувана постанова має бути визнана протиправною та скасована з закриттям провадження у справі.

Позивач та його представник у судове засідання не прибули. Представник позивача подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати без його участі та участі позивача, на підставі наявних у справі матеріалів.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, з наступних підстав: 01.02.2021 року декларантом ФОП « ОСОБА_2 », діючого в інтересах ТОВ «Такелажні Системи» за договором транспортно-експедиторського обслуговування № 1 від 09.11.2017 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби подано ЕМД № UА 500020/2021/003079, за якою задекларовано наступні товари:

№ 1. Стрічка поліестерова ткана, для текстильних стропів: Стандарт EN 1492-1, коефіцієнт безпеки 5:1:- за кодом товару згідно з УКТЗЕД: (ставка ввізного мита - 5%)

№2. Інструменти ручні. Трещітки для ремня стяжного: - RB 50М (2,0") |230mm/3000kg (plastic handle): 2000 шт,;- RB 50М (2,0м) 333mm (aluminium long handle): 300 шт.

№3. Вироби з чорних металів, Гак подвійний дротовий для ременя стяжного: і- DWH 50ММ/2" (85-96mm): 2500 шт.

№4. Обладнання для пакування та стягування товарів: Ремінь кріплення SY- RTD35-150-2,8' сірий: 1000 шт.

№5. Вироби з вулканізованої гуми: Протектор гумовий гибкий 4" (150x300): 200 шт.

№6. Труби полімерні гнучкі, не армовані та не. комбіновані з іншими матеріалами, без фітінгів: 3ахисний чохол ПВХ 80x750mm, зелений: 1000 шт.

Відповідно до митної декларації та наданих документів, товар надійшов на судні MSC DON GIOVANNI, в контейнері MEDU8277484, відправником товару виступає «SUN-KING KHITTED BELT PRODUCT LTD» (Jingyang Industrial District, Fuqing City, Fujian, China 350304), отримувач TOB "ТАКЕЛАЖНІ СИСТЕМИ" (вул. Домобудівна, 25А, Дзержинський р-н, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50005, ).

02.02.2021 посадовою особою м/п «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби проведено митний огляд товарів за вищевказаною ЕМД, та прийнято рішення про визначення коду товару від 02.02.2021 №KT-UA-2021, згідно якого:

товар №4 - Обладнання для пакування та стягування товарів: Ремінь кріплення SY-RTD35-150-2,8' сірий: 1000 шт. Заявлений декларантом код згідно УКТЗЕД (ставка ввізного мита 0%) змінено на (ставка ввізного мита - 6,3%) з описом «Ремінь кріплення SY RTD35-150-2,8' сірий, на текстильній стрічкової основі, частина якої закрита захисним чохлом, з натяжним механізмом (храповиком) та трьома гачками.

товар №6 - Труби полімерні гнучкі, не армовані та не комбіновані з іншими матеріалами, без фітингів: - Захисний чохол ПВХ 80х750тт, зелений: 1000 шт. Призначений для захисту поліестерової стрічки від механічних пошкоджень. Заявлений декларантом код згідно УКТЗЕД: (ставка ввізного мита - 5%) змінено на (ставка ввізного мита - 6,3%) з описом «Готові Текстильні вироби, не трикотажні: гнучкий захисний чохол для захисту поліестерової стрічки на текстильній основі.»

Відповідно до службової записки митного поста «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби №7.10-28.1-01/346 від 03.02.2021, зміна кодів товару вплинула: на оподаткування переміщуваних товарів у зв`язку зі зміною ставки ввізного мита. Митні платежі по товару №4 склали 37 513,22 грн., проти заявленої до сплати у митній декларації суми 27 222,94 грн., митні платежі по товару №6 склали 10 257,38 грн., проти заявленої до сплати у митній декларації суми 9 676,77 грн.

Таким чином, різниця між заявленою до сплати сумою митних платежів та сумою платежів, яку необхідно сплатити, складає 10 870,89 грн.

Відповідно до графи №54 відповідальною особою за заповнення та надання до митного органу України документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України, зокрема ЕМД №UA500020/2021/003079 від 01.02.2021 є декларант ФОП « ОСОБА_2 » ОСОБА_1 , який відповідно до вимог ст. 266 МК України несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, у повному обсязі.

Таким чином, декларантом ФОП « ОСОБА_2 » ОСОБА_1 , при поданні до Одеської митниці Держмитслужби ЕМД №UA500020/2021/003079 вчинені дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недобори митних платежів у сумі 10 870,89 грн., чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

На підставі викладеного, 05.02.2021 посадовою особою Одеської митниці Держмитслужби у відношенні ОСОБА_1 , складено протокол про порушення митних правил №0120/50000/21, за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Справу розглянуто без присутності ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 526 Митного кодексу України з додержанням норм матеріального та процесуального законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою у справі про порушенні митних правил № 0120/50000/21 від 01.04.2021 року винесеної заступником начальника Одеської митниці Держмитслужби Пудрик Д.В. позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 32612 грн. 67 коп.

Згідно із вказаної постанови від 01.04.2021 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 вчинив неправомірні дії, спрямовані на незаконне зменшення розміру митних платежів за митною декларацією від 01.02.2021 № UА 500020/2021/003079 у сумі 10870 грн. 89 коп., шляхом подання недостовірних відомостей про товар, необхідних для визначення митної вартості товару.

Між ФОП ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , та ТОВ «Такелажні системи», код за , укладено договір доручення на проведення митно-брокерської діяльності на території України № 21 від 07.06.2017 р.

Відповідно до цього договору, представник ТОВ «Такелажні системи» повідомив ФОП ОСОБА_2 , що на їх адресу від Sun-King Knitted Belt Product LTD, Китай, у контейнері MEDU8277484 на судні MSC DON GIOVANNI Одеський морський торговий порт надійшла чергова партія товарів, і передав для здійснення митного оформлення цих товарів у митний режим імпорту у зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби пакет документів: зовнішньоекономічний договір, сертифікат якості, пакувальний лист, рахунок проформа, комерційний інвойс, коносамент, наряд, сертифікат про проходження Форма А, платіжне доручення, прайс лист, технічний опис товарів, експертна ВМД.

Відповідно до ч. 1ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно із ч. 6 ст. 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари - код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 декларування товару здійснювалось на підставі наявної інформації про товар у супровідних документах.

Згідно ч. 4 ст. 69 МК України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Частиною 2 ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною 3 статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно із ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Частиною 1 ст. 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Зі змісту диспозиції ст. 485 МК України випливає, що суб`єктивна сторона складу вказаного порушення обумовлює вчиненням декларантом умисних дій у вигляді, зокрема, заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та особливою метою - ухилення від сплати митних платежів.

Тобто, особа при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини. Правопорушення, передбачене ст. 485 МК України не може бути вчинене з необережності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.03.2018 у справі №640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, згідно Митного кодексу України здійснюється митними органами з метою встановлення достовірних відомостей про товари та їх відповідності опису класифікаційних групувань УКТЗЕД.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

Відповідно до ч. ч. 5, 6ст. 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Таким чином, факт невідповідності заявленого позивачем в декларації коду товару, коду, визначеному в подальшому митницею, сам по собі не може являтися доказом того, що дії декларанта були направлені на умисну недоплату податків та зборів.

Судом встановлено, що декларування товару позивачем здійснювалося у відповідності до вимог ст.ст. 257, 264 Митного кодексу України, на підставі наявної інформації про товар у супровідних документах.

Разом з тим, відповідно до диспозиції ст. 485 Митного кодексу України передбачена відповідальність саме за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, а не безпосередньо за неправильне визначення такого коду.

Відповідно до "Інструкції про порядок заповнення митних декларації на бланку єдиного адміністративного документу", затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 року №651(зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 року за №1372/21684) декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації.

Тобто, декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесення до коду згідно з УКТЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 31 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.

З досліджених матеріалів справи, а також наданих сторонами письмових доказів суд приходить до висновку, що позивачем у поданій декларації не було зазначено неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, а також не було надано документів, які б містили невірні відомості.

Отже, згідно із положеннями ч. 5 ст. 69 та ст. 485 МК України дії позивача не містять складу адміністративного правопорушення.

Також, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження того, що дії ОСОБА_1 були спрямовані саме на умисне зменшення розміру митних платежів у формі прямого умислу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивач не вчинив жодних умисних дій щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, тобто відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, тому з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, а тому оскаржувана постанова від 01.04.2021 № 0120/50000/21 підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що у задоволенні такої слід відмовити з таких мотивів.

Розгляд справ про правопорушення митних правил, передбачених частиною ст. 485 МК, відноситься до компетенції Митних органів та не передбачає повноваження судів розглядати дані справи.

Отже, суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства про оскарження рішень у справах про правопорушення митних правил, не вправі перебирати на себе повноваження Митних органів з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині закриття провадження у справі не відповідають нормам матеріального та процесуального права, відтак у цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись положеннями Конституції України, Митним кодексом України, статтями 2, 5-12, 18, 71-77, 94, 139, 161-162, 229, 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державна митна служба України, про скасування постанови про порушення митних правил задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Одеської митниці Державна митна служба України у справі про порушення митних правил № 0120/50000/21 від 01.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 32612,67 грн.

В задоволенні вимоги про закриття провадження у справі - відмовити.

Судовий збір у розмірі 454 грн. компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Одеська митниця Державна митна служба, місце знаходження: м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21 а.

Суддя Ю.В. Онопченко