Справа № 480/5107/21
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2022 року Справа № 480/5107/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5107/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу;
- зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах: період навчання у професійно-технічному училищі за фахом тракторист - машиніст у період з 01.09.1980 по 15.07.1983 рр., період перебування на службі в Радянській Армії з 20.04.1984 по 21.04.1986 рр., період роботи трактористом з 01.01.1994 по 31.12.1995 рр., та період роботи трактористом у ДП «Нафком-Агро» з 16.02.2006 по 08.12.2008 рр.
- зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення до відповідача із заявою.
Ухвалою від 18 червня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Від представника відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що за результатами розгляду поданої позивачем заяви про призначення пенсії, та доданих до неї документів, рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовлено у призначенні відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV, пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, про що були повідомлені листом від 28.01.2021 № 1800-0302-8/3859. Періоди роботи на посаді тракториста в колгоспі ім. Чапаєва, який в подальшому був реорганізований у АПО "Терн", в ТОВ АФ "Терн" та ТОВ АФ "Відродження", які припинені без визначення правонаступників, з 01.07.1981 по 30.08.1981, з 01.01.1984 по 22.04.1984, з 01.01.1987 по 31.12.1993 та з 01.01.1996 по 15.02.2006 згідно з рішенням Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посада, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 31.07.2020 № 2 зараховані до пільгового стажу за фактичною тривалістю. Період роботи з 01.01.1994 по 31.12.1995 не зарахований до пільгового стажу у зв`язку із зазначенням у довідках про заробітну плату та в трудовій книжці посади "помічник тракториста тракторної бригади".
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся із позовом до суду.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Щодо позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу період його навчання в Недригайлівському середньому профтехучилищі суд зазначає наступне.
Положеннями статті 3 Закону України «Про професійно-технічну освіту» №103/98-ВР передбачено, що первинна професійна підготовка це здобуття професійно-техніної освіти особами, які раніше не мали робітничої професії, або спеціальності іншого освітньо-кваліфікаційного рівня, що забезпечує відповідний рівень професійної кваліфікації, необхідний для продуктивної професійної діяльності.
Відповідно до ст. 18 Закону № 103/98-ВР до професійно-технічних навчальних закладів належать, зокрема, професійно-технічні училища відповідного профілю та інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Згідно зі ст. 38 Закону № 103/98-ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Як вбачається з диплома НОМЕР_1 , копія якого додається до позовної заяви, ОСОБА_1 з 01.09.1980 року навчався у Недригайлівському середньому профтехучилищі № 11, закінчивши його 15.07.1983 року та отримавши кваліфікацію тракторист - машиніст широкого профілю.
З огляду на те, що відповідно до записів у трудовій книжці колгоспника та довідок, виданих Виконавчим комітетом Тернівської селищної Ради Недригайлівського району Сумської області за №59 та №60 від 05 березня 2020 року, ОСОБА_1 , починаючи з 01.07.1981 року, працював трактористом, то період навчання позивача в ПТУ № 11 має бути зарахований до його пільгового трудового стажу, оскільки в період навчання та після його закінчення позивач був постійно офіційно працевлаштований у колгоспі ім. Чапаева.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до загального та пільгового стажу період його навчання в Недригайлівському середньому профтехучилищі, є обґрунтованими та доведеними належними доказами у справі.
Щодо доводів позивача про безпідставне незарахування до пільгового стажу період перебування його на військовій службі суд вважає необхідним відмітити, що згідно із частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною першою статті 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Оскільки на момент призову на строкову військову службу позивач був працевлаштований за посадою тракториста, то строк проходження строкової військової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Записами військового квитка НОМЕР_2 підтверджується, що з 20 квітня 1984 року до 21 квітня 1986 року позивач проходив військову службу в Радянській армії.
Також згідно записів трудової книжки та архівних довідок вбачається, що до моменту призову на строкову військову службу з 1981 р. позивач був прийнятий на роботу трактористом. Після служби в армії позивач також продовжував працювати в колгоспі на посаді тракториста.
Отже, спірний період підлягає зарахуванню до стажу, який дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01.01.1994 року до 31.12.1995 року суд зазначає, що листом ТУ ПФУ України в Сумській області від 28.04.2021 року позивача поміж іншого було повідомлено, що період роботи з 01.01.1994 по 31.12.1995 рр. не зарахований до пільгового стажу, оскільки у трудовій книжці посада ОСОБА_1 зазначена як «помічник тракториста тракторної бригади».
На підтвердження трудового стажу ОСОБА_1 була надана трудова книжка колгоспника, в якій підтверджується його стаж роботи трактористом, в тому числі і в спірний період.
Відповідно до записів у трудовій книжці колгоспника ОСОБА_1 з 01.07.1981 року працював трактористом, з 16.11.1994 року помічником тракториста, а з 01.01.1996 року знову трактористом.
Також позивачем на підтвердження пільгового стажу відповідачу були надані довідки, видані Виконавчим комітетом Тернівської селищної Ради Недригайлівського району Сумської області за №59 та №60 від 05 березня 2020 року, відповідно до яких у зазначений період часу позивач працював трактористом та отримував заробітну плату, як тракторист. Інформація про переведення ОСОБА_1 на іншу посаду, на роботу з неповним робочим днем та надання відпусток без збереження заробітної плати відсутня.
Крім того, у самих записах про прийняття на роботу в трудовій книжці позивача вказано його професія, спеціальність - тракторист.
Отже, відсутні будь-які підстави сумніватися в тому, що ОСОБА_1 виконував на даному підприємстві у спірний період роботу тракториста- машиніста. Подібне, як уже зазначалося, вбачається і з довідок про оплату праці.
Згідно з п.п. 1, 2 роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України №7 від 20.01.1992 "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства" до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами- машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Трактористи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних, транспортних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених пунктом 1 цього роз`яснення.
Отже, визначальними обставинами для встановлення пільгового характеру спірного стажу є: встановлення факту роботи позивача на посаді тракториста та встановлення безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах.
З огляду на вказану обставину, посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 з 01.01.1994 року до 31.12.1995 року працював помічником тракториста тракторної бригади, і тому такий стаж не можна зарахувати як пільговий стаж тракториста суд вважає необґрунтованими, а тому вказаний період також повинен бути зарахований до відповідного стажу роботи.
Щодо посилань позивача на те, що період його роботи трактористом у ДП «Нафком- Агро» з 16.02.2006 по 08.12.2008 рр. також має бути зарахований йому у пільговий стаж роботи трактористом-машиністом суд вважає наступне.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з п. 20 цього Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.
Суд зазначає, що наявність у позивача записів у трудовій книжці є достатнім підтвердженням того, що він працював на відповідних посадах у зазначені періоди часу та має відповідний трудовий стаж, які дають йому право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Зокрема, на підтвердження трудового стажу позивачем була надана трудова книжка колгоспника №б/н, згідно запису в якій ОСОБА_1 з 16.02.2006 року до 08.12.2008 року працював трактористом у ДП «Нафком-Агро».
Таким чином, записи у трудовій книжці позивача та підтверджують характер роботи позивача у спірний період, що надає право на включення цього періоду до стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 908грн.00коп. судового збору.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова