Справа № 420/7788/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7788/22
УХВАЛА

07 червня 2022 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби в Одеській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби в Одеській області про скасування рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства №305 від 21.05.2022 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів визначено у ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з положеннями п.3 ч.1, ч.2 вказаної статті, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, серед інших: адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства. Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою вказаної статті.

Предметом позову у справі є правомірність рішення відповідача про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства №305 від 21.05.2022 року

Аналізуючи зміст викладених норм, суддя дійшов висновку, що дана адміністративна справа предметно підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана. Справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Таким чином, прийняття справи до провадження адміністративним судом, якому вона не підсудна та подальше винесення рішення за результатом розгляду такої справи є безумовною підставою для скасування такого рішення судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою підсудністю.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає Право на справедливий суд, одним із аспектів якого є право розгляду справи компетентним судом, судом встановленим законом на що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішення.

Так, зокрема в рішенні по справі Сокуренко і Стригун проти України суд повторив, що як було раніше визначено, фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі Занд проти Австрії, що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

За таких підстав, вивчивши матеріали справи, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, враховуючи, що у позовній заяві та доданих до неї документах відсутні належні та відповідні докази на підтвердження відомостей щодо місця проживання (перебування, знаходження) позивача, суд дійшов до висновку, що позовну заяву слід передати за підсудністю, за місцезнаходженням відповідача, до Приморського районного суду м. Одеси.

На підставі викладеного та керуючись ч. 6 ст. 7, ст.ст.20, 25, 27, 29, 30, 171, 243, 248, 256 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби в Одеській області про скасування рішення передати для розгляду за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук