Справа № 380/2543/20
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2543/20
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
07 червня 2022 року
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач), від імені якого діє представник адвокат Трофімов Р.В., 31.03.2020 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), з урахуванням позовної заяви, поданої на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху а.с. 19-23, з вимогою стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплату грошової компенсації за не отримане речове майно) за період з 25.10.2019 по день фактичної виплати 27.12.2019 терміном 63 дні, в розмірі 40405,51 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 повідомив, що наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №421 від 08.10.2019 звільнений з військової служби; наказом командира військової частини НОМЕР_1 №234 від 25.10.2019 виключений з 25.10.2019 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Позивач вказує, що при звільненні з військової служби/виключені зі списків особового складу частини відповідач не здійснив з ним повного розрахунку грошової компенсації за не отримане речове майно в розмірі 110690,65 грн. Зазначена заборгованість з грошової компенсації за не отримане під час проходження служби речове майно погашена відповідачем лише 27.12.2019. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплату грошової компенсації за не отримане речове майно) за період з 25.10.2019 по день фактичної виплати 27.12.2019 терміном 63 дні в розмірі 40405,51 грн.
В позовній заяві представник позивача, з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013, від 22.02.2012 №4рп/2012 відповідно, вказав, що спір про стягнення середнього заробітку є трудовим спором, строк звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку становить 3 місяці (з дати остаточного розрахунку) та такий спливає 28.03.2020, адміністративний позов поданий засобами поштового зв`язку 27.03.2020.
Ухвалою від 27.11.2020 суд зупинив провадження у цій справі до набрання чинності рішенням судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Верховного Суду у справі №480/3105/19. Оскільки рішення судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму у справі №480/3105/19 набрало законної сили, ухвалою від 07.06.2022 суд поновив провадження у справі.
За час, коли провадження у цій справі було зупинене відповідач, ВЧ НОМЕР_1 подав клопотання, просить суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду з підстав пропуску визначеного частиною п`ятою статті 122 КАС України місячного строку звернення до суду з цим позовом (а.с.86-88). З посиланням на судову практику Верховного Суду відповідач вказує, що строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні обмежується місячним строком з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Відповідач зазначає, що позивач виключений зі списків особового складу військової частини та знятий з усіх видів забезпечення 25.10.2019, а за твердженням самого позивача, компенсацію за неотримане речове майно від військової частини отримав 27.12.2019 шляхом перерахування коштів на його картковий рахунок. Відповідач вважає, що з моменту отримання грошових коштів (27.12.2019) позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права і з позовом до суду мав звернутись не пізніше 27.01.2020, при цьому з цим позовом звернувся до суду лише 26.03.2020 з пропуском місячного строку звернення до суду.
Вирішуючи питання про обґрунтованість позиції відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, суд керується такими міркуваннями:
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду у справах щодо проходження публічної служби встановлюється місячний строк.
Верховний Суд в постанові від 14.07.2021 у справі №1340/4393/18 висловив правову позицію щодо строків звернення до суду із вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі:
Верховний Суд у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в постанові від 11.02.2021 за наслідками розгляду справи №240/532/20, сформулював наступні висновки:
«[…] встановлений у частині першій статті 233 КЗпП України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.
Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.
Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.
Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України.
Ураховуючи викладене, висновок суду апеляційної інстанції щодо обмеження права ОСОБА_1 на звернення до суду з цим адміністративним позовом місячним строком з дня проведення з ним остаточного розрахунку ґрунтується на правильному застосуванні судом статті 122 КАС України та не суперечить Рішенню Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012, яким розтлумачено статтю 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу в аспекті неоднозначної судової практики розгляду трудових спорів у порядку цивільного судочинства».
В цій постанові судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини першої статті 233 КЗпП України для обчислення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, викладеному в постановах Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №806/2164/16, від 11.02.2020 у справі №420/2934/19, від 13.03.2019 у справі №813/1001/17, одночасно погоджуючись з висновком щодо застосування частини п`ятої статті 122 КАС України у подібних правовідносинах, викладеному в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №815/2681/17) і від 22.01.2020 у справі №620/1982/19.
За обставин цієї справи наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №421 від 08.10.2019 ОСОБА_1 звільнений з військової служби за станом здоров`я; наказом командира військової частини НОМЕР_1 №234 від 25.10.2019 виключений з 25.10.2019 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. В цьому наказі визначено виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в сумі 110690,65 грн. (а.с. 27).
27.12.2019 від ВЧ НОМЕР_1 на банківський рахунок позивача поступили грошові кошти в сумі 109030,29 грн., що підтверджується випискою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.26). Позивач в позовній заяві ствердив, що саме 27.12.2019 заборгованість з грошової компенсації за неотримане речове майно була погашена ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 19). ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 27.03.2020 (матеріали позову скеровані до суду поштою, а.с.12), відтак із пропуском на 2 місяці визначеного частиною п`ятою статті 122 КАС України місячного строку звернення до суду з дня остаточного з ним розрахунку (розпочинається 27.12.2019 та завершується 27.01.2020).
Посилання позивача в позовній заяві на те, спір про стягнення середнього заробітку є трудовим спором, строк звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку становить 3 місяці, з дати остаточного розрахунку суд вважає необгрунтованим.
При постановленні цієї ухвали суд враховує правові позиції Верховного Суду викладені в постанові від 30.11.2020 у справі №480/3105/19, що речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням) військовослужбовця, правова природа компенсації за неотримане речове майно, розглядається як особливий, окремий вид належних військовослужбовцю сум та з урахуванням висновків Верховний Суд, викладених в постанові від 11.02.2021 у справі №240/532/20, строк звернення до суду щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України та становить такий один місяць.
Отже позивач пропустив, визначений частиною п`ятою статті 122 КАС України місячний строк звернення до суду.
Відповідно до вимог частини тринадцятої статті 171 КАС України, суд, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Відтак, позивачу відповідно до частини шостої статті 161 та частини тринадцятої статті 171 КАС України потрібно подати заяву про поновлення місячного строку звернення до адміністративного суду, вказавши поважні підстави його пропуску, а також довести такі обставини у встановлений КАС України спосіб.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 160, 161, 171, 248, 256, 294 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Встановити ОСОБА_1 п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви в такий спосіб:
позивачу слід надіслати поштою чи через сервіс «Електронний суд» (режим доступу: https://id.court.gov.ua/) заяву про усунення недоліків позовної заяви (вказати номер справи та прізвище судді), до якої додати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. В цій заяві позивачу слід навести обставини, що свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду та назвати докази, якими ці обставини підтверджуються.
Початок перебігу п`ятиденного строку на усунення недоліків позовної заяви обчислювати з дати вручення копії цієї ухвали адресату/особі, що підписала позовну заяву (представнику позивача адвокату Трофімову Р.В.).
Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується. Заперечення на неї можуть бути подані в апеляційній скарзі на судове рішення.

Суддя Москаль Р.М.