Справа № 160/7903/22
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 червня 2022 року Справа 160/7903/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , яка подана представником адвокатом Кохан Валерієм Миколайовичем до Личківської сільської ради Новомосковського району (колишнього Магдалинівського району) Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана представником адвокатом Кохан Валерієм Миколайовичем до Личківської сільської ради Новомосковського району (колишнього Магдалинівського району) Дніпропетровської області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 05.09.2019р. за№ 470-13/VII Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, в частині включення Личківською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим № :01:002:1265 до переліку земельних ділянок, переданих Личківській сільській раді Магдалинівського району Дніпропетровської області з державної власності, для подальшого їх об`єднання з метою створення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби (з кодом 01.08 згідно КВЦПЗ), на підставі наданого дозволу за цим рішенням Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області;

- визнати протиправним та скасувати рішення Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 02.06.2021р. за № 319-5/VIII Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, в частині включення Личківською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим № :01:002:1265 до складу новоствореної земельної ділянки площею 98,1227 га з кадастровим № :01:002:1406 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, переданих з державної власності до комунальної власності.

Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки підтвердився факт протиправних дій відповідача при вирішенні ним питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим № :01:002:1265 у власність Позивача для ведення особистого селянського господарства, який був виготовлений на його замовлення ТОВ Геоленд-2000 (), і в подальшому був погоджений уповноваженим на те державним органом центральної виконавчої влади (в даному випадку ГУ Держгеокадастру в Житомирській області) на виконання приписів ст. 186-1 Земельного кодексу України, ст. 50 Закону України Про землеустрій (які діяли на той момент) та норм Тимчасового порядку взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження документації із землеустрою територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру під час погодження документації із землеустрою, затвердж. Постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2016р. за № 580, що підтверджується у п. 8 Висновку експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 28.12.2018р. № 12781/82-18, який є складовою проекту землеустрою. Також, підтвердився факт незаконності і протиправності оскаржуваного позивачем рішення Личківської сільської ради VII скликання Магдалинівського району Дніпропетровської області від 14.09.2020р.за № 1037-20/VII, оскільки підстави наведені в ньому і за яких позивачу було відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки з кад. № :01:002:1265 для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської' області, із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, суперечать приписам, норм Земельного кодексу України (на що, до речі, вказали суди обох інстанцій за результатами розгляду адміністративної справи за № 160/4373/21).

Позивач стверджує, що приймаючи рішення № 470-13/VІІ від 05.09.2019р. Личківська сільська рада порушила положення статті 34 ЗК України, ст. 50 Закону України Про землеустрій (у редакції що діяла на момент прийняття рішення № 470-13/VІІ від 05.09.2019р.), положення наказу Державного комітету України із земельних ресурсів № 548 від 23.07.2010р. Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель, а також рішення Личківської сільської ради № 469-13/VІІ від 05.09.2019р. Сільським головою Личківської СОТГ ОСОБА_2 та виконавчим комітетом Личківської сільської ради порушено встановлений законом порядок оприлюднення проектів рішень органів місцевого самоврядування Личківської СОТГ, що приймалися на 13-й сесії Личківської сільської ради VII скликання зокрема, рішення Личківської сільської ради від 05.09.2019р. № 470-13/VІІ. Відповідач станом на 07.08.2019 року, тобто за 20 робочих днів до дати проведення 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання не оприлюднив проект оскаржуваного рішення, прийнятого ним. Отже, як встановив позивач, станом на 05.09.2019 року - на дату проведення 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання: на веб-сайті Личківської СОТГ в мережі інтернет відсутня інформація про оприлюднення проекту рішення Личківської сільської ради Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, який був внесений на розгляд 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання. Таким чином, позивач та її представник вважають, що сільським головою Личківської СОТГ та очолюваним ним виконавчим комітетом Личківської сільської ради порушено вимоги ч. 2 та ч. 3 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації, згідно яких проекти рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. Сільським головою Личківської СОТГ ОСОБА_2 та Личківською сільською радою порушено приписи норм чинного законодавства під час формування та затвердження порядку денного 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання, на якій було прийнято рішення № 470-13/VІІ від 05.09.2019р. Також, на офіційному веб-сайті Личківської сільської ради та її виконавчого комітету відсутній (не розміщений) протокол засідання постійної комісії Личківської сільської ради з питань земельних відносин, охорони навколишнього середовища, природокористування, благоустрою, охорони правопорядку, якою попередньо повинно було розглянуте питання порядку денного 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання: Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, та проект рішення сесії з цього питання. До того ж, на офіційному веб-сайті Личківської сільської ради та її виконавчого комітету відсутні (не розміщені) й висновки та рекомендації постійної комісії Личківської сільської ради з питань земельних відносин, охорони навколишнього середовища, природокористування, благоустрою, охорони правопорядку, щодо питання: Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, про включення його до порядку денного та розгляду на 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання. Відтак, сільським головою Личківської СОТГ та Личківською сільської радою при прийнятті рішення з питання: Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби на 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання були порушені вимоги ст. 23, 31 Регламенту Личківської сільської ради (об`єднаної територіальної громади) Магдалинівського району Дніпропетровської області VII скликання; ч. 10, та ч. 11, ст. 47 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні; п.12, ч. 1, та ч.2 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації.

Позивач окрім того зазначає, що сільським головою Личківської СОТГ порушено приписи норм чинного законодавства під час скликання 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання, на якій було прийнято рішення № 319-5/VII від 02.06.2021р. Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби. станом на 02 червня 2021р., тобто на дату проведення 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання, так й на сьогоднішній день, тобто на момент складання даного позову: не оприлюднене розпорядження сільського голови Личківської СОТГ про скликання 5 сесії. Личківської сільської ради VIII скликання, воно відсутнє у формі відкритих даних як на веб-сайті Личківської СОТГ в мережі інтернет, так й відсутнє на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних в мережі інтернет; не доведено до відома депутатів і населення Личківської СОТГ рішення про скликання 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради; не доведена до відома депутатів і населення Личківської СОТГ інформація про винесення на розгляд 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання проекту рішення Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Отже, позивач та її представник вважають, що під час скликання та формування порядку денного 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання, відповідачем були порушені вимоги: ч. 4 ст. 42; п.4, п.10 ст.46; п.2, ч. 3 ст. 50; ч. 11 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні; ч. 1 ст. 10, п. 2, 51, 12, ч. 1, та ч.2 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації; п. 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 21 Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 835. Сільським головою Личківської СОТГ ОСОБА_2 та очолюваним ним виконавчим комітетом Личківської сільської ради порушено встановлений законом порядок оприлюднення проектів рішень органів місиевого самоврядування Личківської СОТГ. Так, з огляду на приписи ч. 3 ст. 15 Закону № 2939-VI, для того щоб рішення Личківської сільської ради від 02 червня 2021р. за № 319-5/VIII від 02.06.2021р. Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби прийняте 02 червня 2021р. на 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання, набуло статусу законності, проект цього оскаржуваного рішення, повинен був оприлюдненим на веб-сайті Личківської СОТГ у строк не пізніше ніж 17 травня 2021 року. Проте, відповідач станом на 02 червня 2021 року, тобто на дату проведення 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання, і до сьогодення не оприлюднив проект оскаржуваного рішення, прийнятого ним. Отже, як встановила позивач, станом на 02 червня 2021 року - на дату проведення 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання: на веб-сайті Личківської СОТГ в мережі інтернет відсутня інформація про оприлюднення проекту рішення Личківської сільської ради Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, який був внесений на розгляд 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання. Таким чином, позивач та її представник вважають, що сільським головою Личківської СОТГ та очолюваним ним виконавчим комітетом Личківської сільської ради порушено вимоги ч. 2 та ч. 3 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації, згідно яких проекти рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. На офіційному веб-сайті Личківської сільської ради та її виконавчого комітету відсутнє будь-яке повідомлення про дату, місце проведення засідання та питання, що виносяться на обговорення постійної комісії Личківської сільської ради з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології, охорони навколишнього середовища та надзвичайних ситуацій, на якій попередньо розглядалося питання порядку денного 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання: Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, та проект рішення сесії з цього питання. Також, на офіційному веб-сайті Личківської сільської ради та її виконавчого комітету відсутній (не розміщений) протокол засідання постійної комісії Личківської сільської ради з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології, охорони навколишнього середовища та надзвичайних ситуацій, якою попередньо повинно було розглянуте питання порядку денного 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання: Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, та проект рішення сесії з цього питання. До того ж, на офіційному веб-сайті Личківської сільської ради та її виконавчого комітету відсутні (не розміщені) й висновки і рекомендації постійної комісії Личківської сільської ради з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології, охорони навколишнього середовища та надзвичайних ситуацій щодо питання: Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, про включення його до порядку денного та розгляду на 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання. Отже, з наведеного вбачається, що сільським головою Личківської СОТГ та Личківською сільської радою при прийнятті рішення з питання: Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби на 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання були порушені вимоги: ст. 25, 33 Регламенту роботи Личківської сільської ради VIII скликання; ч. 10, та ч. 11, ст. 47 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні; п. 12, ч. 1, та ч. 2 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації.

До того ж, спірні оскаржувані позивачем рішення не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, тобто є нечинними.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2022 року зазначена вище справа розподілена та 06.06.2022 року передана судді Пруднику С.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 КАС України; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених КАС України.

Однак, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 161 та 169 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У позовній заяві зазначено найменування відповідача - Личківська сільська рада Новомосковського району (колишнього Магдалинівського району) Дніпропетровської області, при цьому позивачем у позові зазначено як .

Натомість, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань правильне найменування - Личківська сільська рада як за кодом .

Відтак, позивачу у даному випадку слід визначитися із вірною назвою відповідача.

Відповідно до положень статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, метою суду (правосуддя) є захист саме порушених прав, свобод та інтересів, належних безпосередньо особі, яка звертається за захистом (її суб`єктивних прав).

Окрім цього, за приписами ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно п. 9 ст. 4 КАС України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Так, у позові позивачем визначено як відповідача Личківську сільську раду Новомосковського району (колишнього Магдалинівського району) Дніпропетровської області.

В той же час, в поданій до суду позовній заяві позивач зазначив, що окрім Личківської сільської ради Новомосковського району (колишнього Магдалинівського району) Дніпропетровської області порушено ряд вимог чинного законодавства України як Сільським головою Личківської СОТГ Чуприною А.Г. так і очолюваним ним виконавчим комітетом Личківської сільської ради.

При цьому, вимоги до Сільського голови Личківської СОТГ ОСОБА_2 та до очолюваним ним виконавчим комітетом Личківської сільської ради позивачем не заявлені.

Отже, позивачу належить викласти позовні вимоги щодо кожного відповідача, або чітко сформулювати та викласти позовні вимоги, в якій слід також чітко визначитися ким саме порушено норми чинного законодавства України.

Згідно з частиною другою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Приписами частин 4, 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено поняття "письмових доказів", якими, зокрема, є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з пунктом 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів, затвердженого наказом ДП Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості від 01.07.2020 №144, який набрав чинності з 1 вересня 2021 року, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів Згідно з оригіналом (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Крім того, до позову надані копії інших документів, вірність яких засвідчені адвокатом Кохан В.М. з копій, які засвідчені адвокатом Чабаненко А.Л. 25.11.2021 року, які, в свою чергу, виготовлені з копії, яка засвідчена представником органу місцевого самоврядування, як-то: рішення відповідача від 05.09.2019 № 469-13/VII, від 05.09.2019 №470-13/VII, від 02.06.2021 №319-5/VII.

Також судом встановлені копії інших документів, що додані до позову, які також засвідчені з порушенням норм законодавства, як-то: копія Положення про громадські пасовища на території Виконавчого комітету Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, копія наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.06.2019 №4-1565/15-19-СГ, копія Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; копія наказу про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 28.12.2018 року №1273/82-18; копія пояснювальної записки інженера-землевпорядника ОСОБА_3 , копія паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, копію посвідчення (серія НОМЕР_1 ), копію посвідчення (серія НОМЕР_2 ) відносно позивача; в силу того, що вірність цих документів також засвідчено з копій документів, містяться також різні дати засвідчення таких копій.

З метою усунення недоліків позовної заяви, заявнику слід надати суду належним чином засвідчені копії документів, що перелічені вище, та примірники копій цих документів для відповідача (відповідачів).

Також, відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині 2 цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, у поданій до суду позовній заяві позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення відповідача від 05.09.2019 року №470-13/VII та від 02.06.2021 року №319-5/VII.

В той же час, до суду позивач звернувся 03.06.2022 року, про що свідчить штемпель Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

В поданій до суду заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 стверджує, що про існування згаданих рішень Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 05.09.2019 року за № 470-13/VІІ та від 02.06.2021 року за № 319-5/VІІІ позивачу фактично стало відомо лише у січні 2022 року, коли від громадян ОСОБА_4 (позивача у справі № 160/4372/21), ОСОБА_5 (позивача у справі № 160/4374/21), ОСОБА_6 (позивача у справі № 160/4381/21) та ОСОБА_7 (позивача у справі № 160/4376/21) стало відомо, що відповідачем до суду були надані додаткові документи, які начебто унеможливлюють відповідача затвердити кожному з них, а також й ОСОБА_1 , проекти землеустрою обраних і сформованих ними земельних ділянок, та передати їх їм у власність. Також, позивач посилається на обумовлений дією на території України воєнний стан.

В той же час, відповідні докази щодо обізнаності спірних оскаржуваних рішень саме у січні 2022 року позивач до суду не надала.

Щодо доводів позивача в частині введення воєнного стану, суд зазначає, що представник позивача не наводить аргументів, яким саме чином дана обставина обмежила право позивача на своєчасне звернення до суду із позовною заявою.

Суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження рішень відповідача, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тож, з ч. 1, 3 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Слід зазначити, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року по справі №706/1272/14-ц висловлена позиція щодо необхідності доведення учасниками справи обставин пропуску строку звернення до суду.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини."

Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 р. у справі № 907/50/16, зокрема вказав, що позовна давність не є інститутом процесуального права і не може бути відновлена. Позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Відтак, у задоволенні заяви позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зазначає, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

За висновком ЄСПЛ, викладеним в його рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі МШ Голуб проти України, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).

Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2019 року по справі №9901/82/19.

Частиною 6 ст. 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши інші обґрунтовані підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим КАС України, а тому вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку звернення до суду, які вказані в заяві про поновлення строку ОСОБА_1 .

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка подана представником адвокатом Кохан Валерієм Миколайовичем до Личківської сільської ради Новомосковського району (колишнього Магдалинівського району) Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду:

- вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши інші обґрунтовані підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску;

- позовної заяви та її копіями, а також копіями доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України та ст. 94 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами, кількістю відповідачів (вірною назвою юридичної особи за кодом ЄДРПОУ відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та змістом позову виходячи із приписів ст. 5 КАС України.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник