Справа № 200/1565/22
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року Справа№200/1565/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Донецькій області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Донецькій області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, щодо нездійснення підготовки, оформлення та направлення до пенсійних органів подання та документів для призначення пенсії за вислугу років у календарному обчисленні, згідно ст. 12 Закону України № 2262 та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 393 з урахуванням вислуги років в пільговому обчисленні;

визнати непрямою дискримінацією бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, що виразилася у нездійсненні підготовки, оформлення та направлення подання та документів для призначення пенсії за вислугу років у календарному обчисленні, згідно ст. 12 Закону України № 2262 та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 393 з урахуванням вислуги років в пільговому обчисленні 28 років 7 місяців 9 днів, як учаснику бойових дій;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області підготувати, подати, оформити та направити подання із документами для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в календарному обчисленні, згідно ст. 12 Закону України № 2262 та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 393 з урахуванням вислуги років в пільговому обчисленні 28 років 7 місяців 9 днів, як учаснику бойових дій.

За змістом викладеного в позові 19.01.2022 позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив підготувати та направити до територіального управління пенсійного фонду подання із документами, необхідними для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Листом від 20.01.2022 за № Ч-12/34/01-2022 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для організації роботи з оформлення документів та направлення їх до пенсійного органу, оскільки станом на день звільнення позивача зі служби у нього була відсутня календарна вислуга років, яка б надавала право на призначення пенсії за вислугу років.

Позивач вважає відмову відповідача у підготовленні подання для призначення пенсії за вислугу років протиправною та дискримінаційною. За змістом викладеного в позові згідно з положеннями Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 393 від 17.07.1992 період служби позивача, протягом якого він приймав участь в антитерористичної операції, має враховуватися на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці) до вислуги років для призначення пенсії. Із врахуванням зазначеного періоду на пільгових умовах його вислуга років на час звільнення становить 28 років 7 місяців 9 днів та є достатньою для встановлення факту набуття ним права на призначення пенсію за вислугою років на підставі ст. 12 Закону України № 2262.

Згідно з позовом пунктом 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007, передбачено, що у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії уповноважений структурний підрозділ має оформити всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомити з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направити до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи..

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди із позовом визначив в наданому до суду відзиві на позов.

Відповідно до наведеного відповідачем у відзиві положеннями Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженої наказом МВС від 17.09.2018 № 760, передбачено прийняття уповноваженими структурними підрозділами від особи, що набула право на призначення пенсії, заяви встановленої форми та здійснення перевірки обчислення вислуги років для призначення пенсії. Із заявою про призначення пенсії встановленого зразка позивач до управління не звертався. Крім цього, під час перевірки обчислення вислуги років було встановлено, що позивач не має права на пенсію за вислугу років, оскільки на час звільнення зі служби в поліції він мав календарну вислугу років - 21 рік 2 місяці 11 днів, яка є недостатньою для призначення пенсії за вислугу років. Відповідач зазначив, що право особи на пенсію за вислугою років виникає в особи при настанні умов, визначених статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Водночас у цій нормі законодавець чітко передбачив обчислення вислуги років саме у "календарних роках" без будь-яких посилань на можливість (випадки) врахування вислуги років у пільговому обчисленні.

Відтак відповідач наголосив, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки підстав для врахування у вислузі років певних періодів служби на пільгових умовах немає..

Третя особа зазначає, що відповідно до постанови Правління Пенсійного Фонду України № 3-1 від 30.01.2007 року "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"", зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за № 135/13402, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Разом з тим станом на 27.01.2022 до територіального управління пенсійного фонду відповідне подання на призначення пенсії позивачу від уповноваженого структурного підрозділу до Головного управління Національної поліції в Донецькій області не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01.02.2022 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується рішенням про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників національної поліції України від 22.09.2017 № 6/І/V/321, посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Головним управлінням Національної поліції 10.10.2017, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач в період з 15.08.1997 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 по 25.10.2018 - в Національній поліції. Згідно з довідкою від 06.11.2015 № 11175/Нг позивач в період з 07.04.2014 по 06.11.2015 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області. Згідно наказу № 454 о/с від 25.10.2018 позивача звільнено з посади старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 25.10.2018 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Згідно з наказом вислуга років позивача на 25.10.2018 у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги становить 21 рік 2 місяці 11 днів, у пільговому обчисленні - 28 років 7 місяців 9 днів.

19.01.2022 позивач надав до відповідача заяву, в якій просив направити відповідне подання про призначення пенсії за вислугою років у відповідності до п. 12 Постанови ПФУ від 30.01.2007 № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» та здійснити оформлення відносно нього документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом від 20.01.2022 № Ч-12/34/01-2022 відповідач повідомив позивача про розгляд наданої ним заяви та зазначив, що для призначення позивачу пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач мав на день звільнення з Національної поліції мати вислугу не менше ніж 24 календарних років, в той час як вислуга років позивача на день звільнення з Національної поліції становила 21 календарний рік 2 місяці та 11 днів та була недостатньою для призначення позивач у пенсії. Посилаючись на не набуття позивачем права на призначення пенсії за вислугу років відповідач зазначив на відсутності підстав для оформлення документів для призначення йому пенсії та направлення їх до органу, що призначає пенсії.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ та поліції, є Закон України від 09.04.1992 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон 2262-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ч. а ст 12 Закону пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби в період з 01.10.2018 по 30.09.2019 і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії визначені ст. 17 Закону № 2262-XII.

Згідно з статтею 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України та Національному антикорупційному бюро України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб затверджений постановою Кабінету Міністрів УКраїни № 393 від 17.07.1992.

Згідно положень пункту 1 Порядку № 393 в редакції чинній до 19.02.2022, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час проходження служби в органах внутрішніх справ та служба в Національній поліції України.

Підпунктом а пункту 3 цього Порядку передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119, що набрала чинності 19.02.2022, внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 Зокрема, доповнено Постанову № 393 пунктом 2-1 наступного змісту: Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.", абзац перший пункту 3 викладено в такій редакції: «До вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах».

Спір між сторонами виник з приводу різного тлумачення норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ) щодо того, яку саме вислугу, у календарному чи пільговому обчисленні, необхідно враховувати при вирішенні питання про наявність в особи на час звільнення зі служби в органах поліції права на пенсії за вислугу років.

При вирішенні спору, що виник між сторонами, суд приймає до уваги правові позиції, наведені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а.

В межах даної справи колегія судів касаційної інстанції під час застосування положень нормативно-правових актів - Закону України № 2262 та Порядку № 393, виходила із того, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби для обчислення вислуги є Закон № 2262-XII, тоді як пільгове обчислення періоду проходження служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Наведена правова позиція підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18. У цій постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: "В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови № 393". Також у вказаній справі Верховний Суд визнав необґрунтованим висновки суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

У постанові від 16.03.2021 у справі № 2826/16811/18 Верховний Суд зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення вислуги років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу роботи еквіваленти, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

У постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 2750/9775/16-а викладено висновок про те, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсії, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон № 2262. Проте можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Постановою № 393. Відтак до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Отже, під час застосування положень Закону України № 2262 та Постанови (порядку) № 393 суди дотримувалися правової позиції, відповідно до якої під час визначення тривалості вислуги років для призначення пенсії на підставі Закону України № 2262 має враховуватися вислуга років у пільговому обчисленні, як то передбачено пунктом 3 Порядку (Постанови) № 393.

У справі судом встановлено, що на час звільнення позивача зі служби в органах поліції 25.10.2018, вислуга років позивача у календарному обчисленні становила 21 рік 2 місяці 11 днів, у пільговому обчисленні - 28 років 7 місяців 9 днів. Ця обставина відповідачем визнається і є безспірною.

Отже, з урахуванням правової позиції, наведеної у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а, постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 та постанові Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 360/3128/19 та інших вищезазначених рішеннях Верховного Суду, суд вважає неправомірною відмову відповідача в оформленні та направленні до пенсійного органу документів для вирішення питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років, з посиланням на відсутність у позивача необхідної вислуги років згідно з вимогами п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Суд не застосовує до спірних правовідносин редакцію Порядку № 393 чинну з 19.02.22, якою прямо передбачено призначення вислуги років для призначення пенсії в пільговому обчисленні лише для визначення розміру пенсії, а не права на її призначення, оскільки зазначені зміни, що обумовлюють інші висновки щодо обчислення вислуги років для призначення пенсії за віком набули чинності після виникнення спірних правовідносин між позивачем та відповідачем.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на невідповідність наданої позивачем заяви встановленій формі, оскільки наявна в матеріалах справи заява позивача містить всі необхідні реквізити та її зміст надає можливість встановити чого саме вимагає в ній позивач. За таких обставин, відмова відповідача оформити та направити подання на призначення позивачу пенсії за вислугу років з підстав недотримання встановленої форми не може визнаватися судом обґрунтованою.

Оскільки судом під час розгляду справи встановлено безпідставність неврахування відповідачем під час обчислення вислуги років позивача періодів служби на пільгових умовах, та враховуючи достатність вислуги років позивача із врахуванням періодів пільгового обчислення вислуги для призначення пенсії за вислугу років, суд дійшов висновку, що відповідач, не підготувавши та не направивши подання до територіального органу пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років, допустив протиправну бездіяльність. З огляду на що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно дост.5 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» формами дискримінації є: пряма дискримінація, непряма дискримінація, підбурювання до дискримінації, пособництво у дискримінації, утиск.

Згідно з ст.1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Суд не вбачає підстав для визнання непрямою дискримінацією бездіяльності відповідача, що виразилася у відмові підготовити та направити подання на призначення позивачу пенсії до територіального органу пенсійного фонду з підстав неврахування у складі вислуги років для призначення пенсії певного періоду служби позивач на пільгових умовах, оскільки в даному випадку йдеться про неірне застосування відповідачем норм матеріального права, а не застосування певних норм, внаслідок яких певна категорія осіб поставлена у менш сприятливе становище відносно інших осіб.

Таким чином, враховуючи викладене, суд зазначає про необґрунтованість позовних вимог в цій частині та відсутності правових підстав для їх задоволення.

Оскільки наявними в матеріалах справи документами підтверджено достатність вислуги років позивача для призначення пенсії за вислугу років та враховуючи дійдення судом висновків щодо протиправності нездійснення відповідачем оформлення та направлення подання на призначення позивачу пенсії за вислугу років із документами до територіальних органів пенсійного фонду, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити підготовку, оформлення та направлення такого подання до територіальних органів пенсійного фонду.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 241-243, 245, 246, 257, 262, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Донецькій області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та непрямою дискримінацію, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, щодо нездійснення підготовки, оформлення та направлення до пенсійних органів подання та документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у календарному обчисленні, згідно ст. 12 Закону України № 2262 та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 393 з урахуванням вислуги років в пільговому обчисленні;

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області підготувати, подати, оформити та направити подання із документами для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в календарному обчисленні, згідно ст. 12 Закону України № 2262 та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 393 з урахуванням вислуги років в пільговому обчисленні 28 років 7 місяців 9 днів, як учаснику бойових дій.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) - адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; email: ІНФОРМАЦІЯ_2

Головне управління Національної поліції у Донецькій області (відповідач) - адреса: 87517, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Нахімова, буд. 86, ; email (https://dn.npu.gov.ua/konataktu.html);

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (третя особа) - адреса: 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, .

Суддя А.С. Михайлик