Справа № 280/1419/22
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Справа № 280/1419/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу з урахуванням довідок та трудової книжки;

зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу та здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах позивачу з урахуванням довідки №1334 від 04.11.2021, №1335 від 04.11.2021, виданих ПрАТ «Новополтаський кар`єр» та трудової книжки періоди роботи: з 24.09.1983 по 20.01.1984 та 23.10.1985 по 01.06.1988 період роботи в «Згидскький рудник Садонського свинцово-цинкового комбіната» по Списку №1; з 22.08.1992 по 16.05.1994, з 22.08.1996 по 13.05.1999, з 05.06.2009 по 19.10.2009 в ПрАТ «Новополтаський кар`єр» по Списку №2.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючих довідок, наказів, відомостей тощо підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи. Наголошує, що позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться всі відповідні записи про спірний період роботи з 24.09.1983 по 20.01.1984 та 23.10.1985 по 01.06.1988 в «Згидскький рудник Садонського свинцово-цинкового комбіната» по Списку №1 із відомостями, які відповідають вимогам законодавства. Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці позивача у відповідача немає, а тому останні безпідставно не взяті до уваги відповідачем при розгляді заяви позивача про призначення пенсії. Вказує також, що позивач згідно з довідкою №1334 від 04.11.2021, наказу від 20.10.2009, листа від 24.11.2009, Наказу від 04.06.2004, довідки №1335 від 04.11.2021, листа від 29.11.2021, виданими ПрАТ «Новополтавський кар`єр», працював у періоди часу з 23.09.1988 по 16.05.1994, з 22.08.1996 по 13.05.1999, з 03.09.2004 по 15.08.2011 на посаді електромонтера, та відповідно отримував заробітну плату та сплачував різного роду платежі. Пояснює, що звернувся до відповідача із заявою від 07.12.2021, в якій просив зарахувати до пільгового стажу, спірний час роботи до пільгового стажу за Списком №1 та №2, однак листом від 22.12.2021 з ГУ ПФУ в Запорізькій області у перерахунку ОСОБА_1 пенсійного забезпечення було відмовлено на підставі того, що останній не має належних документів, а надана довідка не відповідає вимогам чинного законодавства. На підставі вищевикладеного наполягає на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 31.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 16 лютого 2022 року надіслав до суду відзив на позовну заяву (вх. №11581), у якому вказує, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є: встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, передбачених Списком № 2; документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці; зайнятість повний робочий день. Стверджує, що Довідки, що уточнюють період та пільговий характер роботи з 24.09.1983 по 20.01.1984, 23.10.1985 по 01.06.1988 в «Згидский рудник Садонского свинцово-цинкового комбіната» ОСОБА_1 не надавались, отже законні підстави для зарахування вищевказаного періоду роботи до пільгового стажу відсутні. Крім того, звертає увагу суду, що крім довідки, додається копія наказу підприємства про результати атестації робочих місць з додатками, в якому зазначено перелік робочих місць та їхнє право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 чи № 2. Таким чином, до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2 зараховано періоди роботи в ПрАТ «Новополтавський кар`єр» з 23.09.1988 по 21.08.1992, з 03.09.2004 по 04.06.2009 (на підставі наказу від 04.06.2004 № 26-а про первинну атестацію робочих місць), з 20.10.2009 по 15.08.2011 (на підставі наказу про атестацію від 20.10.2009 №40). На підставі викладеного, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_1 від 24.09.1984, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема:

- 24.09.1983 прийнятий на Згидский рудник Садонского свинцово-цинкового комбінату учнем проходчика 4 розряду (запис №2);

- 20.01.1984 звільнений на підставі ст. 31 КЗпП (запис №3);

- 23.10.1985 був прийнятий на посаду підземного учня ГРОЗ 4 розряду з повним робочим днем на Згидский рудник Садонского свинцово-цинкового комбінату (запис №8);

- 01.06.1988 звільнений на підставі ст. 31 КЗпП (запис №9);

- 23.09.1988 прийнятий на посаду електромонтера 3 розряду в гірський цех Новополтавського кар`єру треста «Укрводзалізобетон» (запис №10);

- 16.05.1994 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (запис №12);

- 22.08.1996 прийнятий на посаду електромонтера 4 розряду в гірський цех Новополтавського кар`єру (запис №13);

- 13.05.1999 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (запис №15);

- 03.09.2004 прийнятий на посаду електромонтера горно-дробильного комплексу ВАТ «Новополтавського кар`єру» (запис №22);

- 19.07.2010 переведений енергетиком горно-дробильного комплексу (запис №24);

- 15.09.2011 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (запис №25).

Так, згідно з довідкою ПрАТ «Новополтавський кар`єр» № 1334 від 04.11.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач з 23.09.1988 по 16.05.1994, 22.08.1996 по 13.05.1999, 03.09.2004 по 18.07.2010, 19.07.2010 по 15.08.2011 виконував обслуговування та ремонт електроустаткування до і вище 1000 В, забезпечував безперебійну роботу електроустаткування горно-дробильного комплексу за професією, посадою: електромонтер горного цеху. Електромонтер горно-дробильного комплексу. Енергетик горно-дробильного комплексу, що передбачена Списком №2 розділ 1 підрозділ 1, код КП 1.1а постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, постанова Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10, постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162. Підстава для видачі: Накази №320-к від 23.09.1988, №125 від 24.08.1988, №79-к від 16.05.1994, №187-к від 22.08.1996, №63а-к від 01.04.1997, №65-к від 13.05.1999, №392-к від 03.09.2004, №138а-к від 04.05.2005, №110-к від 26.07.2010, №303-к від 15.08.2011. За вказаний період відпусткою без збереження заробітної плати не користувався. Додаткові відомості: штатний розпис, карточки по з/пл., Ф. Т-2, наказ про прийняття, перевод і звільнення. Первинна атестація робочих місць проведена 04.06.2004 наказ №26-а. Продовжена первинна атестація згідно внесених змін наказом від 20.10.2009 №40. Атестація проведена до 01.06.2010 наказ №40 продовжена первинна атестація згідно з знесеними змінами наказом від 20.06.2011 №46б. Продовжена первинна атестація згідно з внесеними змінами наказом від 17.06.2016 №4.

Позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Пільговий стаж позивача за Списком № 2 склав 10 років 5 місяців 29 днів.

07 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з врахуванням доданих до заяви документів.

Однак, листом від 22.12.2021 №17944-17125/С-02/8-0800/21 відповідач із посиланням на приписи ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», абз. 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, повідомив, що пілговий стаж роботи за Списком №2 враховано відповідно до наданих для призначення пенсії документів, зокрема довідки від 04.11.2021 №1334 за періоди роботи з 23.09.1988 по 16.05.1994, з 22.08.1996 по 13.05.1999 та з 15.08.2011, виданої ПрАТ «Новополтавський кар`єр», та з врахуванням результатів атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з копіями документів, виданих ПрАТ «Новополтавський кар`єр».

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (надалі по тексту - Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (надалі по тексту - Закон №1058-ІV).

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є насамперед наявність професії (посади) та виробництва у відповідному Списку.

Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Положеннями статті 56 Закону №1788-XII встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідачем встановлено та не є спірним, що відповідно до трудової книжки та наданих документів позивачем, його загальний страховий стаж становить 35 роки 11 місяців 11 днів, з яких до пільгового стажу роботи за Списком №2 зараховано 10 років 05 місяців 29 днів.

Так, у позовній заяві позивач просить суд зобов`язати відповідача зарахувати йому періоди роботи в «Згидскький рудник Садонського свинцово-цинкового комбіната» з 24.09.1983 по 20.01.1984 та 23.10.1985 по 01.06.1988 до пільгового стажу по Списку №1. Відповідачем не зарахований вказаний період до пільгового стажу за Списком № 1 у зв`язку з ненаданням позивачем уточнюючих довідок.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити про таке.

На період роботи позивача з 24.09.1983 по 01.06.1988 діяли Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956.

Згідно з розділом 1 підрозділу 1 Списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, правом на пільгову пенсію користуються всі працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі робітники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні вказаних вище робітників і службовців (медперсонал підземних (здоровпунктів, робітники підземного телефонного зв`язку и т. д.).

Відповідно до статті 62 Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 10 Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів. Уточнююча довідка з підприємства надається лише у випадку відсутності записів у трудовій книжці.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач має відповідні записи в трудовій книжці, які підтверджують факт роботи його на посадах учнем проходчика та підземного учня ГРОЗ 4 розряду з повним робочим днем на Згидский рудник Садонского свинцово-цинкового комбінату, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення як такі, що зазначені у Списку № 1, чинному у відповідні періоди часу.

Суд звертає увагу на той факт, що пенсійний орган не скористався наданими йому повноваженнями та не витребував у підприємства необхідні, додаткові документи, або шляхом виходу на вказане підприємство і проведення відповідної перевірки наявних архівних документів, не спростував того факту, що позивач повний робочий день працював на посадах, віднесених до Списку 1, що свідчить про необґрунтованість рішення відповідача про відмову у зарахуванні позивачу періодів його роботи 24.09.1983 по 20.01.1984 та 23.10.1985 по 01.06.1988 до пільгового стажу.

Крім того, спірним у даному випадку є зарахування періодів роботи з 22.08.1992 по 16.05.1994, з 22.08.1996 по 13.05.1999, з 05.06.2009 по 19.10.2009 в ПрАТ «Новополтаський кар`єр» по Списку №2 через відсутність вчасного проведення підприємством атестації робочих місць робочих місць.

Щодо посилань відповідача про проведення атестації робочих місць, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Згідно з пунктами 1, 2, 4, 9, 10 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку № 442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Відтак, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Так, суд зазначає, що згідно з довідкою ПрАТ «Новополтавський кар`єр» № 1334 від 04.11.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач з 23.09.1988 по 16.05.1994, 22.08.1996 по 13.05.1999, 03.09.2004 по 18.07.2010, 19.07.2010 по 15.08.2011 виконував обслуговування та ремонт електроустаткування до і вище 1000 В, забезпечував безперебійну роботу електроустаткування горно-дробильного комплексу за професією, посадою: електромонтер горного цеху. Електромонтер горно-дробильного комплексу. Енергетик горно-дробильного комплексу, що передбачена Списком №2 розділ 1 підрозділ 1, код КП 1.1а постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, постанова Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10, постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

Також судом було встановлено та сторонами не спростовується, що первинна атестація робочого місця позивача за Списком № 2 була проведена згідно із наказом від 04.06.2004 №26а. Наступна атестація робочого місця позивача була проведена згідно із наказами від 20.10.2009 №40, атестація проведена до 01.06.2010 наказ №40 продовжена первинна атестація згідно з знесеними змінами наказом від 20.06.2011 №46б, продовжена первинна атестація згідно з внесеними змінами наказом від 17.06.2016 №4.

Крім того, факт роботи позивача у спірний період на зазначеній посаді підтверджено записами трудової книжки, яка в силу приписів статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах, а саме:«<…> на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи ту обставину, що відповідачем не заперечується факт роботи позивача на посаді електромонтера в гірському цеху Новополтавського кар`єру у період з 22.08.1992 по 16.05.1994, з 22.08.1996 по 13.05.1999 та в горно-дробильному комплексі ВАТ «Новополтавського кар`єру» у період з 05.06.2009 по 19.10.2009, суд приходить до висновку, що незарахування відповідного періоду роботи до пільгового стажу позивача лише через порушення роботодавцем терміну проведення чи/або не проведення чергової атестації робочих місць є необґрунтованим, адже доказів того, що у зазначений вище період на даному підприємстві докорінно змінились умови і характер праці за посадою електромонтер, представником відповідача не надано, а матеріали справи не містять.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що позивачем було дотримано форму звернення та надано до територіального управління Пенсійного фонду України всі необхідні документи для зарахування періодів роботи з 24.09.1983 по 20.01.1984 та 23.10.1985 по 01.06.1988 в «Згидскький рудник Садонського свинцово-цинкового комбіната» по Списку №1 та з 22.08.1992 по 16.05.1994, з 22.08.1996 по 13.05.1999, з 05.06.2009 по 19.10.2009 в ПрАТ «Новополтаський кар`єр» по Списку №2. Отже, бездіяльність відповідача у зарахуванні спірних періодів роботи позивача до пільгового страхового стажу, передбаченого Списком №1, Списком №2, є протиправною.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Зважаючи на природу та підстави даного спору та, оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, - суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати позивачу періоди роботи: з 24.09.1983 по 20.01.1984 та 23.10.1985 по 01.06.1988 в «Згидскький рудник Садонського свинцово-цинкового комбіната» по пільгового стажу по Списку №1, з 22.08.1992 по 16.05.1994, з 22.08.1996 по 13.05.1999, з 05.06.2009 по 19.10.2009 в ПрАТ «Новополтаський кар`єр» по пільгового стажу по Списку №2, перерахувавши розмір пенсії з дати звернення позивача за перерахунком (07.12.2021) та здійснити її виплату із урахуванням різниці, яка вже була виплачена.

Згідно з приписами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 77, 242-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо перерахування ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням наданих довідок та трудової книжки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 період його роботи періоди роботи: з 24.09.1983 по 20.01.1984 та 23.10.1985 по 01.06.1988 в «Згидскький рудник Садонського свинцово-цинкового комбіната» до пільгового стажу за Списку №1; з 22.08.1992 по 16.05.1994, з 22.08.1996 по 13.05.1999, з 05.06.2009 по 19.10.2009 в ПрАТ «Новополтаський кар`єр» до пільгового стажу за Списку №2, здійснивши з 07.12.2021 перерахунок та виплату (із урахуванням різниці, яка вже була виплачена) його пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак