Справа № 620/3422/22
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 червня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/3422/22

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Тихоненко О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання неправомірними та скасування вимог та рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить:

- визнати неправомірними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Чернігівській області № Ф-11182-17 від 07.11.2018 на суму 15819,54 грн, № Ф-11182-17 від 14.05.2019 на суму 21030,90 грн, № Ф-11182-17-У від 14.05.2019 на суму 5211,36 грн, № Ф-11182-17 від 12.07.2021 на суму 22606,36 грн;

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 1764/24-07 від 28.04.2021 на загальну суму 9132,46 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області привести у відповідність в інтегрованій картці платника податків, облік сплаченого єдиного внеску позивача та скасувати всі нарахування, які відбулись внаслідок винесення вимог та рішень перелічених в пунктах 2-3 позовної заяви.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску з даним позовом.

27.05.2022 на виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 позивачем надано заяву про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав.

Заява мотивована тим, що про існування вимог та податкового боргу позивач дізнався тільки 18.11.2021 після того як були заблоковані банківські картки. Також зазначає, що з початку 2021 року працює у м. Києві та не був обізнаний про строки звернення до суду, пропуск яких також зумовлений відсутністю коштів у позивача щодо сплати судових витрат та певним проміжком часу, необхідним для збору документів, які підтверджують позовні вимоги. 08.12.2021 позивачем була подана позовна заява до Чернігівського окружного адміністративного суду, однак 26.01.2022 судом винесено ухвалу про повернення позовної заяви позивачу з підстав пропущення строку звернення до суду. В лютому поточного року, засобами поштового зв`язку позивачем отримано позовну заяву з додатками, однак серед повернутих документів були відсутні ухвала суду та квитанція про сплату судового збору. 11.02.2022 направлена заява про повернення надміру сплаченого судового збору сумі 908 грн. 18.02.2022 судом задоволено заяву про повернення судового збору сумі 908 грн та повернуто оригінал квитанції про сплату судового збору від 08.01.2022 в сумі 992,40 грн. У зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 на територію України та військовою агресією російської федерації щодо України, оголошенням військового стану в Україні вказані документи були отримані лише 02.05.2022, що позбавило можливості повторно звернутись до суду з позовною заявою. Позивач вважає причини пропуску строків звернення до суду поважними та просить суд їх поновити.

Проте, суд частково не знаходить підстав для визнання вказаних позивачем причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, зважаючи на наступне.

За приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

В даному випадку позивач для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимог та рішення про застосування штрафних санкцій у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, зокрема у постанові від 25.02.2021 по справі № 580/3469/19 та від 05.03.2021 по справі № 640/9172/20.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язує учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому ж наголошено і у частині першій статті 45 цього ж Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Отже, наведені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі № 826/22361/15.

Питання, пов`язані з оцінкою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, неодноразово вирішувалось й Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.05.2020 у справі № 9901/546/19 висловлено правову позицію про те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

На думку суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд не знаходить поважними посилання позивача те, що про порушення своїх прав йому стало відомо лише 18.11.2021 оскільки, як слідує з оскаржуваних вимог, вони надсилалися контролюючим органом на адресу реєстрації позивача, проте не були отримані позивачем та повернулися адресату з відміткою поштової служби за закінченням терміну зберігання. Суд також не знаходить поважними посилання позивача на те, що з початку 2021 року він працює у м. Києві та не був обізнаний про строки звернення до суду, а також на відсутність коштів у позивача на сплату судових витрат та необхідність часу для збору документів, які підтверджують позовні вимоги, оскільки суду не надано жодного доказу не підтвердження вказаних обставин.

Додатково суд звертає увагу про обізнаність позивача щодо оскаржуваних рішень на лист Головного управління ДПС у Чернігівській області від 24.11.2021 № 18249/6/25-01-12-02-08 з якого слідує, що в результаті здійснення виконавчих дій було стягнуто та перераховано до бюджету 07.05.2019 заборгованість в розмірі 15819,54 грн.

Вказане свідчить, що позивач мав бути обізнаний про порушення його прав оскільки, зокрема, оскаржувані вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску датовані: 07.11.2018, 14.05.2019, 28.04.2021, а позовна заява подана до суду 09.12.2021 (відповідно до відмітки поштової служби) та повторно 02.05.2022, що свідчить про пропуск встановленого законом строку для звернення до суду у даній частині позовних вимог.

З огляду на зазначене, вказані позивачем в заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про визнання неправомірними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Чернігівській області № Ф-11182-17 від 07.11.2018 на суму 15819,54 грн, № Ф-11182-17 від 14.05.2019 на суму 21030,90 грн, № Ф-11182-17-У від 14.05.2019 на суму 5211,36 грн; визнання неправомірним та скасування рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 1764/24-07 від 28.04.2021 на загальну суму 9132,46 грн визнаються судом неповажними.

Положеннями пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даною позовною заявою у вказаній вище частині позовних вимог без поважних причин, тому позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Разом з тим, оскільки вказані позовні вимоги викладені в тексті позовної заяви про визнання неправомірною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Чернігівській області № Ф-11182-17 від 12.07.2021 на суму 22606,36 грн; зобов`язання вчинити певні дії, то така позовна заява разом з доданими до неї документами залишається в матеріалах справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 122, 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області в частині позовних вимог про визнання неправомірними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Чернігівській області № Ф-11182-17 від 07.11.2018 на суму 15819,54 грн, № Ф-11182-17 від 14.05.2019 на суму 21030,90 грн, № Ф-11182-17-У від 14.05.2019 на суму 5211,36 грн; визнання неправомірним та скасування рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 1764/24-07 від 28.04.2021 на загальну суму 9132,46 грн - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.06.2022.

Суддя О.М. Тихоненко