Справа № 580/9843/21
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року справа № 580/9843/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Канівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до виконавчого комітету Канівської міської ради, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі позивачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за заявою позивача від 17.05.2021, та поверненні пакету документів;

- зобов`язати відповідача видати позивачу будівельний паспорт забудови земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за договором купівлі-продажу 13.04.2021 придбала земельну ділянку площею 0,06 га (кадастровий номер :01:008:0435) за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Попередньому власнику вказаної земельної ділянки були видані документи на нове будівництво: чинний станом на квітень 2021 року будівельний паспорт та чинне станом на квітень 2021 року повідомлення про початок будівельних робіт. При посвідченні договору купівлі-продажу не було зареєстровано обмежень щодо вказаної земельної ділянки. 17.05.2021 та 26.05.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою щодо видачі будівельного паспорта. Проте відповідач відмовив позивачу у його видачі з тих підстав, що у Плані зонування території м. Канів на вказаній земельній ділянці встановлені місцеві обмеження: підтоплення, прибережна захисна смуга водних об`єктів, зона регулювання забудови. Пакет документів був повернутий через невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а саме: Плану зонування території м. Канів.

Позивач вважає, що при відмові у видачі будівельного паспорта відповідач порушив вимоги ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 2.4, 2.5 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 №103 з таких підстав.

До 2017 року, коли земельна ділянка була надана у власність попередньому власнику та був виданий будівельний паспорт на нове будівництво, розмір прибережно-захисної смуги складав від 4,1 м до 6,27 м, а після 2017 року збільшився і земельна ділянка повністю увійшла до прибережно-захисної смуги. Водночас на інших земельних ділянках, які розташовані на такій же відстані від річки Дунаєвець, прибережно-захисна смуга відсутня, що підтверджується Витягом з Плану зонування м. Канева. Прибережно-захисна смуга у Плані зонування є нерівномірною і має різний розмір, в деяких місцях 1-2 метри, отже розробники Плану зонування не застосували норм Земельного та Водного кодексів при його розробці. Також розмір прибережно-захисної смуги не відповідає Генеральному плану м. Канева, затвердженому у 2003 році. Отже План зонування не відповідає Генеральному плану м. Канева та відповідно до ДБН Б.1.1-22:2017 до нього мають бути внесені відповідні зміни.

При розробленні Плану зонування не були враховані попереднє рішення про відведення земельної ділянки у власність, раніше видані будівельний паспорт та повідомлення про початок будівельних робіт, чим порушені вимоги п. 1 ,3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З вказаних підстав вважає, що інформація у Плані зонування про розмір прибережно-захисної смуги на її земельній ділянці є помилковою, порушує її право на будівництво будинку і підлягає виправленню. Також порушене її права на житло, гарантоване статтею 47 Конституції України.

Накладені обмеження вважає порушенням принципу «належного урядування», відповідно до якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх дій., та принципу пропорційності, який вимагає від суб`єкта владних повноважень приймати рішення з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод і інтересів особи та цілей, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Також зазначає, що Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 №103, передбачає повернення уповноваженим органом містобудування та архітектури заявнику документів для видачі будівельного паспорта у випадку неповноти пакета документів та/або невідповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, і не передбачає відмову у видачі будівельного паспорта. Проте відповідач прийняв рішення про відмову у видачі будівельного паспорта,

Відповідач проти позову заперечив. 20.05.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що до Генерального плану міста Канів Черкаської області внесені зміни, які були затверджені рішенням Канівської міської ради від 31.08.2017 №8-41 «Про затвердження містобудівної документації «Внесення змін до Генерального плану міста Канева Черкаської області», та розроблений і рішенням Канівської міської ради від 31.08.2017 №8-42 «Про затвердження плану зонування території (зонінгу) м. Канева» затверджений план зонування території (зонінгу) м. Канева.

На підставі розпорядження міського голови м. Канева №259-р від 30.06.2021 була створена виїзна комісія по розгляду звернення ОСОБА_1 щодо забудови земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_2 , 08.07.2021, під час виїзду якої було встановлено, що вся площа земельної ділянки з кадастровим номером 711030000:01:008:0435 входить в прибережно-захисну смогу водних об`єктів. Відмова позивачу у наданні будівельного паспорта здійснена у зв`язку з тим, що наміри забудови не відповідають Плану зонування території (зонінгу) м. Канева.

Згідно ст. 61 Земельного кодексу України у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Також статтею 89 Водного кодексу України встановлено обмеження господарської діяльності в прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах та визначено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

Щодо розміру прибережно-захисних смуг, то їх розміри встановлені ст. 88 Водного кодексу України.

Отже надання дозволу на нове будівництво житлового будинку є неможливим.

Також місто Канів згідно постанови Кабінету Міністрів України №878 від 26.07.2001 віднесено до списку історичних населених місць України. Історико-архітектурний план міста Канева був розглянутий на робочому засіданні обласної містобудівної ради, яке відбулось 22.04.1992 в місті Черкаси. Схвалений на засіданні секції теорії та історії архітектури і містобудівництва вченої ради НДІТІАМ 30.12.1992.

Щодо наявності будівельного паспорта, виданого на ім`я ОСОБА_2 та його повідомлення про початок будівництва на спірній земельній ділянці, то дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульований з підстав, передбачених ч. 6 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». З врахуванням викладених обставин вказаний будівельний паспорт та повідомлення про початок будівництва не є чинними і не мають жодного відношення до позивача. та не мають зворотної дії в часі.

Вважає, що право власності позивача на спірну земельну ділянку не є порушеним.

З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Позивач 31.05.2022 надала відповідь на відзив, у якому зазначила, що відповідач не надає пояснень, чому саме у 2017 році розмір прибережно-захисної смуги кардинально змінився і лише щодо належної їй земельної ділянки.

Відповідач не надає доказів, чи передавались розробнику Плану зонування вихідні дані з попередніми рішеннями, та не надає Генеральний план, згідно з яким ділянка входить до земель водного фонду.

Щодо розмірів прибережно-захисних смуг, зазначених відповідачем відповідно до ст. 88 Водного кодексу України, то позивач повинен був визначати їх відповідно до Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 №486, згідно з яким у межах населених пунктів водоохоронні зони, прибережні захисні смуги встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад та генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або коли зазначеною містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені статтею 88 Водного кодексу України. Зважаючи на наявний в м. Каневі Генеральний план, розмір межі прибережно-захисної смуги, яка межує із земельною ділянкою позивача, становить від 4,1 м до 6,27 м.

Також відомості про межі водоохоронних зон, прибережних захисних смуг вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель, проте такі обмеження щодо спірної земельної ділянки не зареєстровані.

Щодо висновку органів культурної спадщини, то на думку позивача він не має відношення до даної справи, оскільки на час звернення позивача щодо видачі будівельного паспорта у травні 2021 року такі вимоги були відсутні.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.04.2021 НВ-021 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 20.10.2011 Канівський міськрайонний відділ Черкаської регіональної філії Центру ДЗК, 11.06.2012 здійснив державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0435, площею 0,06 га, розташованої по АДРЕСА_1 . Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012, не зареєстровані.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.04.2021, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Стеблиною С.В. та зареєстрованого в реєстрі за №547 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0435 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд належало ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №194535 від 11.06.2012, виданого Канівською міською радою.

08.08.2013 Управлінням містобудування та архітектури Канівської міської ради замовнику ОСОБА_2 був виданий будівельний паспорт № НОМЕР_1 на будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 .

21.08.2013 Інспекцією ДАБК у Черкаській області було зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 08.08.2013 з будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі будівельного паспорта №54 від 08.08.2013, виданого Управління містобудування та архітектури Канівської міської ради.

Рішенням Канівської міської ради від 31.08.2017 №8-42 був затверджений план зонування території (зонінгу) м. Канева»

13.04.2021 між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Стеблиною С.В. та зареєстрований в реєстрі за №547, згідно умов якого останній продав, а позивач купила та прийняла земельну ділянку площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:008:0435. Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Експлікація земельних угідь: рілля 0,0600 га.

17.05.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою щодо видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0435.

Відповідач листами №01-н/2021 від 24.05.2021 та №02-н/2021 від 03.06.2021 повідомив позивача, що відповідно до містобудівної документації земельна ділянка з кадастровим номером :01:008:0435 по АДРЕСА_2 має наступні планувальні обмеження: підтоплення, прибережна захисна смуга водних об`єктів, зона регулювання забудови. Зважаючи на викладене, відповідач повернув позивачу пакет документів у зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а саме: Плану зонування території (зонінгу) м. Канева.

Актом від 08.07.2021 комісії по розгляду звернення ОСОБА_1 щодо забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 встановлено, що вся площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0435 входить в прибережно-захисну смугу водних об`єктів, що унеможливлює надання дозволу на нове будівництво житлового будинку.

Не погоджуючись із поверненням заяви про надання будівельного паспорта забудови земельної ділянки, позивач звернулась до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 316 - 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та вправі вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 373 Цивільного кодексу України зокрема передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно зі статтею 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до статті 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначені Законом України Про регулювання містобудівної діяльності №3038-VІ від 17.02.2011 (далі Закон №3038)

Відповідно до частини першої статті 16 Закону №3038 планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

План зонування території (зонінг) - це містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон (пункт 9 частини першої статті 1 Закону №3038).

За змістом статті 17 Закону №3038 генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Відповідно до вимог статті 26 Закону №3038 забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до вимог статті 27 Закону №3038 забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта.

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Надання будівельного паспорта здійснюється спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до статті 27 Закону №3038 Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 05.07.2011 №103 затвердило Порядок видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки (далі - Порядок №103).

Згідно з пунктом 1.2 Порядку №103 будівельний паспорт забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт) визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці.

Розроблення будівельного паспорта здійснюється в межах населених пунктів - відповідно до наявної містобудівної документації на місцевому рівні (пункт 1.4 Порядку №103).

Пунктом 2.1 Порядку №103 визначено, що до заяви замовником повинні додаватися: засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою; засвідчена в установленому порядку згода співвласника земельної ділянки (житлового будинку) на забудову зазначеної земельної ділянки; ескіз намірів забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, фасади, максимальні відмітки висотності, відстані від сусідніх земельних ділянок); проект будівництва (за наявності).

Відповідно до пункту 2.3 Порядку №103 уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Згідно із частиною другою статті 5 Закону №3038 вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.

Пунктом 2.4 Порядку №103 передбачено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику, зокрема, у зв`язку із невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що право власника на забудову на своїй земельній ділянці здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил; забудова присадибної земельної ділянки може здійснюватись на підставі будівельного паспорта, який розробляється на підставі плану зонування; дотримання плану зонування є обов`язковим; у разі невідповідності намірів забудови плану зонування будівельний паспорт не надається, а документи повертаються заявнику.

Матеріалами справи підтверджується, та визнається позивачем і відповідачем, що земельна ділянка кадастровий номер :01:008:0435, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 і належить позивачу на праві власності згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.04.2021, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Стеблиною С.В. та зареєстрованого в реєстрі за №547, знаходиться в межах прибережно-захисної смуги водного об`єкту, яка визначена Планом зонування території (зонінгу) м. Канева, затвердженим рішенням Канівської міської ради від 31.08.2017 №8-42.

Згідно ст. 61 Земельного кодексу України у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Також статтею 89 Водного кодексу України встановлено обмеження господарської діяльності в прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах та визначено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

Зважаючи, що вказаними нормами заборонено будівництво житлових будинків в межах прибережно-захисних смуг водних об`єктів, визначених містобудівною документацією, зокрема планом зонування, відповідач повернув позивачу пакет документів для отримання будівельного паспорту у зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам Плану зонування території м. Канева на законних підставах.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо наявності у позивача права на забудову земельної ділянки з таких підстав.

Як вбачається з позовної заяви, позивач не погоджується з тією обставиною, що Планом зонування території (зонінгу) м. Канева, затвердженим рішенням Канівської міської ради від 31.08.2017 №8-42, фактично змінена категорія земель: землі житлової та громадської забудови, та функціональне призначення земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0435 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на категорію земель землі водного фонду, функціональне призначення- прибережно-захисна смуга, внаслідок чого порушено вимоги ч. 3 ст. 18 Закону №3038 в частині урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території при зонуванні території.

На думку позивача План зонування (зонінгу) території м. Канева не відповідає Генеральному плану м. Канева; невірно визначені розміри прибережно-захисної смуги; накладені обмеження є порушенням принципу «належного урядування», відповідно до якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх дій, та принципу пропорційності, який вимагає від суб`єкта владних повноважень приймати рішення з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод і інтересів особи та цілей, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Тобто фактично позивач не згодна з Планом зонування території (зонінгу) м. Канева, затвердженим рішенням Канівської міської ради від 31.08.2017 №8-42. Вищезазначені обставини, на які посилається позивач, мають значення при вирішенні спору щодо законності рішення Канівської міської ради від 31.08.2017 №8-42 про затвердження плану зонування території (зонінгу) м. Канева, яке не є предметом розгляду в даній справі.

Водночас на час розгляду справи рішення Канівської міської ради від 31.08.2017 №8-42 не скасоване, План зонування території (зонінгу) м. Канева є діючим і підлягає застосуванню.

Отже вказані обставини не мають значення для розгляду справи, тому посилання на них є необгрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №340/1696/19, від 27.04.2020 у справі №820/4112/18.

Щодо посилання позивача на виданий попередньому власнику земельної ділянки ОСОБА_2 будівельний паспорт № НОМЕР_1 від 08.08.2013 на будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 та 21.08.2013 та зареєстроване повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 08.08.2013 суд зазначає, що згідно п. 4 ст. 1 Закону №3038 замовником будівництва є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно ч. 4 ст. 26 Закону №3038 право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до приписів Порядку №103 будівельний паспорт видається власнику земельної ділянки.

Відтак згідно вказаних приписів виданий попередньому власнику будівельний паспорт та зареєстроване повідомлення про початок будівництва втрачають чинність з дня набуття новим власником права власності на земельну ділянку.

Доводи позивача про порушення відповідачем права власності, права забудови та інших основоположних прав позивача оцінюються судом критично, оскільки на відповідача у цій ситуації був покладений позитивний обов`язок щодо належного захисту громадськості та охорони навколишнього природного середовища і, повертаючи матеріали щодо видачі паспорта забудови, відповідач діях в межах повноважень, встановлених законом.

Щодо посилання позивача на ту обставину, що всупереч Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 №103, відповідач не повернув позивачу документи для видачі будівельного паспорта, а відмовив у видачі будівельного паспорта, тобто діяв не у спосіб, визначений законом, то вказане спростовується змістом листів відповідача від 24.05.2021 №01-н/2021 та від 03.06.2021 №02-н/2021, у яких зазначено про повернення пакету документів позивачу.

Щодо висновку Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації №02/01-03-25/408/02/01-03-05/ НОМЕР_2 від 17.05.2021 про можливість здійснення будівництва житлового будинку в межах земельної ділянки площею 0,06 га з кадастровим номером :01:008:0435 після проведення археологічного дослідження по всій площі і по всій глибині культурного шару за умови не виявлення об`єктів культурної спадщини, які підлягають консервації або музеєфікації на місці та подальшому використанню, то вказаний висновок не був підставою для повернення пакету документів позивачу, тому суд не надає йому правової оцінки.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши оцінку наявним в матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Канівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО