Справа № 440/14229/21
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2022 року м. ПолтаваСправа №440/14229/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Лазебної А.В.

та представників сторін:

від позивача Капуста О.А.,

від відповідача Казмерчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також відповідач), у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.08.2021 №5 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 45126,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення податковим органом порядку проведення фактичної перевірки. На переконання позивача, особливістю фактичної перевірки є контроль за дотриманням суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент (дату перевірки), тоді як перевірка господарської діяльності платника податків за минулий період носить характер документальної перевірки.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 31-32/. Свою позицію мотивував посиланням на правомірність та обґрунтованість спірного рішення, зазначивши, що вчинення платником податків порушення вимог податкового законодавства підтверджено матеріалами фактичної перевірки. Звертав увагу на те, що уповноважена особа платника податків допустила посадових осіб податкового органу до проведення фактичної перевірки, проти її проведення не заперечувала, наказ про призначення фактичної перевірки позивачем не оскаржений.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 10.01.2022 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи розпочато зі стадії відкриття провадження у справі.

У підготовчому засіданні 11.05.2021 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судових засіданнях 22.02.2022 та 18.05.2022 заслухано вступне слово представників сторін, які підтримали раніше висловлену у позовній заяві та відзиві позицію щодо вирішення спору, досліджено матеріали справи та встановлено нижченаведені обставини спору.

Обставини справи

ОСОБА_1 у визначеному законом порядку зареєстрований як фізична особа - підприємець, перебуває на обліку як платник податків в Кременчуцькій ДПІ Головного управління ДПС у Полтавській області /а.с. 13/.

Позивач здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11) у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

04.08.2021 Головним управління ДПС у Полтавській області виданий наказ №1775-П, яким визначено провести з 05.08.2021 фактичну перевірку тривалістю 10 діб платника податків ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності за період з 01.09.2018 по дату закінчення перевірки у встановленому ПК України порядку /а.с. 43/.

Того ж дня на підставі наказу від 04.08.2021 №1775-П посадовим особам податкового органу видані направлення на перевірку №№ 2502, 2503 /а.с. 42, у т.ч. зворот/.

05.08.2021 посадовими особами Головного управління ДПС у Полтавській області у присутності старшого продавця магазину "Оптовичок" ОСОБА_2 розпочато фактичну перевірку, вручено уповноваженій особі платника податків копії наказу та направлень на перевірку, про що зазначено у бланку направлень /а.с. 42/.

Результати перевірки оформлені актом від 05.08.2021 бланк №000663 (зареєстрований у податковому органі 06.08.2021 за №5998/16/31/РРО/ НОМЕР_1 /а.с. 36-37/, у якому відображено факт порушення позивачем вимог:

частини дванадцятої статті 18 Закону України від 06.07.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 "Про встановлення розміру мінімальних ооптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" - роздрібна торгівля вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої всього на суму 33649,60 грн.

19.08.2021 на підставі зазначеного вище акта перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області сформовано податкове повідомлення-рішення №5 про застосування до ФОП ОСОБА_1 на підставі абзацу вісімнадцятого частини другої статті 17 Закону України від 06.07.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 45126,00 грн /а.с. 45/.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перелік та компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (надалі - ПК України). Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 ПК України/.

Зокрема, як визначено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

А відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 цієї статті, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України, у силу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Законом України від 17.03.2020 №533-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (зі змінами, внесеними законами від 30.03.2020 №540-IX, від 13.05.2020 №591-IX, від 14.07.2020 №786-IX) підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 52-2 такого змісту: "Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: (...) фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.".

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами визначені Законом України від 06.07.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (надалі - Закон №481/95-ВР).

У силу статті 18 Закону №481/95-ВР надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Частиною другої статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є правомірність податкового повідомлення-рішення податкового органу про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог Закону №481/95-ВР в частині реалізації алкогольних напоїв (вина ігристого) за ціною, нижче встановленої мінімальної роздрібної ціни.

Виходячи з приписів частини другої статті 2 КАС України, суд перевіряє відповідність такого рішення критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, а саме, чи прийнято це рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з таких міркувань.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач перш за все посилався на порушення податковим органом порядку призначення та проведення фактичної перевірки.

Щодо підстав проведення перевірки, суд встановив такі обставини.

Виходячи з наведених у попередньому розділі положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, обов`язковими обставинами (передумовами) для проведення фактичної перевірки є наявність та/або отримання податковим органом в установленому законодавством порядку інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, в частині торгівлі алкогольними напоями.

При цьому, повинні існувати конкретні фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки, а підстави проведення перевірки, зазначені в документах на перевірку, повинні бути очевидними і зрозумілими не лише для контролюючого органу, але й для платника податків, що безпосередньо пов`язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів.

За обставин цієї справи суд установив, що підставою для проведення фактичної перевірки господарської одиниці, у якій здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , було отримання від відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Полтавській області інформації щодо фактів продажу алкогольних напоїв за цінами нижче встановлених КМУ мінімальних роздрібних цін на такі напої.

При цьому до матеріалів справи залучено копію доповідної записки за підписом заступника начальника відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Полтавській області Романа Куницького від 04.08.2021 вих.№6107/16-31-07-05-09 з пропозицією щодо проведення фактичної перевірки у господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 з огляду на наявну у контролюючого органу податкову інформацію про здійснення у господарській одиниці позивача роздрібної торгівлі алкогольними напоями за ціною, нижче встановленої мінімальної роздрібної ціни /а.с. 53/.

Суд, надаючи аналіз наведеним нормам права та встановленим фактичним обставинам справи, визнає, що наявність службової записки з викладенням інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, може розглядатись як передбачена підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 ПК України підстава для проведення фактичної перевірки та відповідно може мати наслідком видання наказу про її проведення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права у спірних відносинах викладений у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №803/1171/17 та враховується судом під час розгляду цієї справи на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.

Посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.05.2018 у справі №813/3977/16, від 18.12.2018 у справі №820/4895/18, від 15.05.2020 у справі №816/3238/15, від 02.09.2020 у справі №821/1828/16, від 04.09.2020 у справі №821/1274/18, від 16.09.2020 у справі №120/1431/20-а, від 22.09.2020 у справі №520/1304/20, від 19.11.2020 у справі №160/7971/19, від 17.12.2020 у справі №520/12028/18 суд відхиляє, оскільки спірні відносини не є співставними.

При цьому суд також враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №910/12294/16 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі №640/17393/20.

Так, у першій справі Велика Палата Верховного Суду зауважила, що подібність відносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм.

А у другій справі Верховний Суд звернув увагу на те, що під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

За обставин цієї справи спірні відносини є найбільш подібними до тих, що проаналізовані Верховним Судом у справі №803/1171/17. До того ж постанова у зазначеній справі Верховним Судом прийнята пізніше, аніж у справах, на які посилався позивач у позовній заяві.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач мав повноваження на проведення фактичної перевірки господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 з підстави, передбаченої підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 ПК України.

Окрім того, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.05.2018 у справі №810/1394/16, відповідно до яких фактична перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У цьому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Так, суд у цій справі встановив, що фактичну перевірку господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 проведено на підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 04.08.2021 №1775-П та відповідно до направлень на перевірку від 04.08.2021 №№ 2502, 2503 /а.с. 42-43/.

До початку проведення перевірки уповноваженій особі платника податків - старшому продавцю ОСОБА_2 05.08.2021 вручено копію наказу та пред`явлено службові посвідчення і направлення на перевірку, що остання підтвердила підписами у корінцях направлень /а.с. 42/.

Уповноважена особа платника податків здійснила допуск посадових осіб податкового органу до проведення перевірки, щодо її проведення не заперечувала.

У постанові від 08.09.2021 (справа №816/228/17) Велика Палата Верховного Суду сформулювала такий правовий висновок: "У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення".

Таким чином, головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процедурних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

За обставин цього спору позивач наявності таких обставин не довів.

Крім того, позивач у поданій до суду позовній заяві жодним чином не обґрунтував свою незгоду з обставинами виявленого порушення, факт вчинення якого знайшов своє відображення у акті фактичної перевірки.

Зокрема, у ході перевірки на підставі отриманої 05.08.2021 інформації з носія електронної інформації (нефіскальні чеки) /а.с. 39-41/ встановлено факт продажу через реєстратор розрахункових операцій алкогольних напоїв (вина ігристого, шампанських вин) за ціною, нижче встановленої мінімальної роздрібної ціни.

Так, мінімальна роздрібна ціна пляшки вина ігристого відповідно до постанови КМУ від 30.10.2008 №957 становила 109,00 грн, тоді як у господарській одиниці вино ігристе реалізоване за цінами від 89,00 грн до 100,10 грн.

Усього на реалізації у господарській одиниці перебували 414 пляшок вина ігристого загальною вартістю 45126,00 грн (414 х 109,00 грн).

Доводи представника позивача про неможливість з`ясування у ході проведення фактичної перевірки питань здійснення реалізації суб`єктом господарювання алкогольних напоїв за минулий період суд визнає помилковими, адже чинне законодавство не вимагає від податкового органу встановлювати факт реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижче мінімальних роздрібних цін виключно на дату проведення фактичної перевірки.

При цьому, виходячи з обставин цієї справи, суд звертає увагу на те, що інформація про реалізацію вина ігристого за цінами, нижче мінімальних роздрібних цін посадовими особами контролюючого органу встановлена шляхом роздрукування звітних документів з носія станом на дату проведення фактичної перевірки - 05.08.2021 /а.с. 39-41/.

Позивач факт реалізації алкогольних напоїв (вина ігристого) за цінами, нижче мінімальних роздрібних цін, фактично не заперечував та не спростував.

Посилання представника позивача на те, що перевірка господарської діяльності платника податків за минулий період носить характер документальної перевірки суд відхиляє, адже у силу підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

У свою чергу, фактичною, відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

А відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися (...) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Отже, питання дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства щодо реалізації алкогольних напоїв є предметом саме фактичної, а не документальної перевірки.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Полтавській області від 19.08.2021 №5 до ФОП ОСОБА_1 правомірно застосовані штрафні (фінансові) санкції загалом у розмірі 45126,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, як визначено частиною першою цієї статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За обставин цієї справи відповідач у ході проведення фактичної перевірки у господарській одиниці ФОП ОСОБА_1 належним чином встановив та задокументував факти реалізації алкогольних напоїв (вина ігристого) за ціною, нижче визначеної мінімальної роздрібної ціни.

Натомість позивач такі обставини та об`єктивні дані, виявлені контролюючим органом, не спростував, не надав суду належних та достовірних доказів, що з достатньою переконливістю свідчили б про безпідставність висновків фактичної перевірки, відсутність вчинення податкового правопорушення платником податків у спірних відносинах та, як наслідок, протиправність спірного податкового повідомлення-рішення.

Зважаючи на встановлені вище фактичні обставини справи та беручи до уваги норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір загалом у розмірі 908,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 29.10.2021 №308 /а.с. 24/. Вказана суму судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету, що підтверджено випискою /а.с. 25/.

Відповідач доказів понесення судових витрат не надав.

Зважаючи на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 та за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-78, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга в електронній формі подається через Електронний кабінет користувача підсистеми "Електронний суд" безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, а у паперовій формі через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30 травня 2022 року.

Суддя О.О. Кукоба