Справа № 460/13582/21
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2022 року м. Рівне №460/13582/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЯ-БІОТЕК"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Соя-Біотек" (далі іменується позивач або ТОВ "Соя-Біотек") до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: №03, №03, №03 від 24.09.2021 в повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення суперечать приписам частини другої статті 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов`язок по сплаті грошових зобов`язань. Позивач посилається на безпідставність висновків Головного управління ДПС у Рівненській області про непідтвердженість реальності господарських операцій позивача з його контрагентами ФГ "Ольга", ФГ "Руслана плюс", ТОВ "Агро Консоль", ФГ "Агро Саланг-Тетерів", ТОВ "Гросском", ІП "Драйфхолм Фармінг", ВК "Паросток", СФГ "Бара", адже за господарськими операціями товар був поставлений, розрахунки проведено, господарські операції відображені в первинних документах бухгалтерського та податкового обліку, відбулись реально і спричинили зміни у стані та структурі активів учасників таких операцій, товар використано в межах господарської діяльності платника податків. Просить задовольнити позовні вимоги повністю.

06.10.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.11.2021.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що за результатами проведеної перевірки податковим органом встановлено, що господарські операції між позивачем та його контрагентами - ФГ "Ольга", ФГ "Руслана плюс", ТОВ "Агро Консоль", ФГ "Агро Саланг-Тетерів", ТОВ "Гросском", ІП "Драйфхолм Фармінг", ВК "Паросток", СФГ "Бара" не мали реального характеру, а лише відображені формально у документах податкового обліку. Висновки податкового органу базуються на тому, що: вказані підприємства не мали можливості здійснювати поставку товару за договорами, оскільки щодо них відсутні відомості про наявність основних засобів (техніки, приміщень, тощо); відсутні необхідні для цього трудові ресурси; звітності не подавалися; щодо контрагентів наявна інформація про їх фігурування у кримінальних провадженнях; неможливо простежити ланцюг придбання товару і підтвердити факт його придбання позивачем та підтвердити реальність здійснення господарських операцій. Відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій наводить аргументи на підтвердження своїх доводів, тотожні змісту позову.

Ухвалою суду від 01.12.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів і відкладено підготовче судове засідання на 23.12.2021.

Ухвалою суду від 20.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 18.05.2022.

18.05.2022 до суду представником позивача та представником відповідача було подано клопотання про подальший розгляд справи без участі представників позивача та відповідача за наявними у справі доказами.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідків чи експертів, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з приписами статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

Матеріалами справи стверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Соя-Біотек" () зареєстровано як юридична особа з 10.10.2017 (номер запису: 0000755, що перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Рівненській області. Види діяльності за КВЕД: 10.41. Виробництво олії та тваринних жирів (основний); 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.47 - Розведення свійської птиці; 01.61. Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.62. Допоміжна діяльність у тваринництві; 10.12. Виробництво м`яса свійської птиці; 46.21. Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.23. Оптова торгівля живими тваринами; 46.32. Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 46.33. Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 47.22. Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах; 01.64. Оброблення насіння для відтворення; 52.10. Складське господарство.

Відповідно до наказу від 16.03.2021 №558-п та направлень від 13.08.2021 №2316/17-00-07-03, від 16.08.2021 №2317/17-00-07-03, №2318/17-00-07-03 посадовими особами ГУ ДПС у Рівненській області проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Соя-Біотек", за результатами якої складено Акт "Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Соя-Біотек" () з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах із ФГ "ОЛЬГА" (), за лютий 2020р., ФГ "РУСЛАНА ПЛЮС" () за лютий 2020р., ТОВ "АГРО КОНСОЛЬ" () за лютий 2020р., ФГ "АГРО САЛАНГ-ТЕТЕРІВ" () за березень, квітень, травень 2020р., ТОВ "ГРОССКОМ" () за березень, квітень 2020р., ІП "ДРАЙФХОЛМ ФАРМІНГ" () за червень, вересень 2020р., ВК "ПАРОСТОК" () за травень, червень 2020р., СФГ "БАРА" () за липень 2020р., ПП "ХОЛДЕР АГРО" () за жовтень та листопад 2020р., ТОВ "ЗЕРНОКУП" () за жовтень та листопад 2020р." від 30.08.2021 №5554/17-00-07-03/41654619 (далі іменується - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення платником податків п.185.1 ст.185, пп.«а» п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 розділ ІІІ Податкового кодексу України (далі іменується - ПК України) внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту за лютий 2020 року в сумі 1909954,48грн., за березень 2020 року в сумі 287312,83грн., за квітень 2020 року в сумі 2302548,64грн., травень 2020 року в сумі 1589069,75грн., червень 2020 року в сумі 1743491,67грн., липень 2020 року в сумі 347926,49грн., вересень 2020 року в сумі 814094,16грн., що призвело до завищення бюджетного відшкодування за лютий 2020 року на суму 198372грн., березень 2020 року на суму 1006407грн., квітень 2020 року на суму 700000грн., за травень 2020 року на суму 1728420грн., за червень 2020 року на суму 1114338грн., за липень 2020 року на суму 500000грн., за серпень 2020 року на суму 350000грн. та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за квітень 2020 року 1078537грн., за липень 2020 року на суму 295485грн. та за серпень 2020 року на суму 702377грн., та завищення залишку від`ємного значення по декларації за листопад 2020 року на суму 1320462грн.

Платником податків надано письмові заперечення від 31.08.2021 на Акт перевірки, за результатами розгляду яких податковим органом надано відповідь на заперечення від 17.09.2021 №2881/17-00-07-03-05, якою повідомлено, що аргументи, викладені у запереченні, не спростовують висновків акту перевірки від 30.08.2021 №5554/17-00-07-03/41654619, у зв`язку із чим залишено їх без змін.

На підставі висновків Акта перевірки податковим органом сформовані податкові повідомлення-рішення:

- від 24.09.2021 №03 форми "В1", яким визначено податкове зобов`язання з ПДВ та зобов`язано сплатити суму податку у розмірі 5597537грн. та штрафні санкції у розмірі 1399384,25грн.;

- від 24.09.2021 №03 форми "В4", яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 1320462грн.;

- від 24.09.2021 №03 форми "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковими та/або іншими зобов`язаннями в сумі 2076399грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 519099,75грн.

Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Як встановлено судом з Акту перевірки, висновки контролюючого органу про порушення позивачем вказаних приписів податкового законодавства ґрунтуються на тому, що відносини ТОВ "Соя-Біотек" з рядом контрагентів, які мали місце в періоді, охопленому перевіркою, мають характер нереальних, такі контрагенти поставку товару не здійснювали. З урахуванням доводів та аргументів сторін, при вирішенні даного спору підлягали до перевірки фактичні обставини щодо здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами ФГ "Ольга", ФГ "Руслана Плюс", ТОВ "Агро Консоль", ФГ "Агро Саланг-Тетерів", ТОВ "Гросском", ІП "Драйфхолм Фармінг", ВК "Паросток", СФГ "Бара".

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК України. Згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон України №996-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону України №996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 ст.14 ПК України визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України №996-XIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Відповідно до пункту 185.1 ст.185 ПК України (в редакції станом на час здійснення господарських операцій) об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

За правилами п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11. статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Таким чином, здійснення господарської операції і її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, а визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Наведені положення свідчать на користь висновку про те, що податкові наслідки у вигляді формування податкового кредиту є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання господарської операції.

Отже, будь-яка операція платника повинна бути спрямована на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Перевіряючи реальність господарських операцій, що є визначальною для виникнення права на податковий кредит, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також правомірність формування позивачем спірного податкового кредиту та відповідність даних податкового обліку позивача даним його бухгалтерського обліку, в розрізі наведених вище норм чинного законодавства, суд встановив та врахував такі фактичні обставини справи.

1) По взаємовідносинах з Фермерським господарством "Ольга" (), судом встановлено наступне.

Фермерське господарство "Ольга" (далі ФГ "Ольга") зареєстровано як юридична особа з 30.03.1993 (номер запису: 0000377, дата запису: 18.06.2007), перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Івано-Франківській області з 02.10.1995. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.10.2019, індивідуальний податковий номер 62. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

05.02.2020 між Фермерським господарством "Ольга" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) укладено Договір поставки №19 (далі іменується - Договір №19 від 05.02.2020), предметом якого являлася поставка товару соняшник (код УКТЗЕД 1206 00).

Згідно з пунктом 1.5. Договору №19 від 05.02.2020 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. Договору №19 від 05.02.2020 переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної.

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні №5 від 05.02.2020, №6 від 06.02.2020, №7 від 12.02.2020, №3 від 15.02.2020, №8 від 18.02.2020, №10 від 19.02.2020 на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору №19 від 05.02.2020: від постачальника Рисей М.В., від покупця - директор ОСОБА_1 та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №7 від 05.02.2020, №8 від 06.02.2020, №9 від 12.02.2020, №2 від 15.02.2020, №10 від 18.02.2020, №11 від 19.02.2020, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН). Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідний звітний період.

Відповідно до пункту 2.1 Договору №19 від 05.02.2020 базис поставки склад постачальника, у зв`язку із чим позивачем було залучено перевізника фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 , який забезпечив доставку товару за маршрутом с.Мостище Калуського району Івано-Франківської області (пункт навантаження) с.Дядьковичі Рівненського району Рівненської області (пункт розвантаження), що оформлено товарно-транспортними накладними (далі - ТТН) №ОС-0502/6 від 05.02.2020, №ОС-0502/5 від 05.02.2020, №ОС-0502/4 від 05.02.2020, №ОС-0502/3 від 05.02.2020, №ОС-0502/2 від 05.02.2020, №ОС-0502/1 від 05.02.2020, №ОС-0602/1 від 06.02.2020, №ОС-0602/2 від 06.02.2020, №ОС-0602/3 від 06.02.2020, №ОС-0602/4 від 06.02.2020, №ОС-0602/5 від 06.02.2020, №ОС-0602/6 від 06.02.2020, №ОС-1202/1 від 12.02.2020, №ОС-1202/2 від 12.02.2020, №ОС-1202/3 від 12.02.2020, №ОС-1502/1 від 15.02.2020, №ОС-1502/2 від 15.02.2020, №ОС-1802/1 від 18.02.2020, №ОС-1802/2 від 18.02.2020, №ОС-1802/3 від 18.02.2020, №ОС-1802/4 від 18.02.2020, №ОС-1802/5 від 18.02.2020, №ОС-1802/6 від 18.02.2020, №01 від 19.02.2020. У всіх ТТН зазначено: автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_2 ; замовник - ТОВ "Соя-Біотек"; вантажовідправник Фермерське господарство "ОЛЬГА"; вантажоодержувач - ТОВ "Соя-Біотек"; пункт навантаження - с.Мостище, Калуський р-н, Івано-Франківська обл.; пункт розвантаження с.Дядьковичі, Рівненський р-н, Рівненська обл.; здав (відповідальна особа вантажовідправника) ОСОБА_3 , голова; прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) ОСОБА_1 , директор.

Судом встановлено, що на весь отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №1802/1 від 18.02.2020, №1802/2 від 18.02.2020, №1802/3 від 18.02.2020, №1802/4 від 18.02.2020, №1802/6 від 18.02.2020, №1802/8 від 18.02.2020, №1902/2 від 19.02.2020, №1202/1 від 12.02.2020, №1202/2 від 12.02.2020, №1202/3 від 12.02.2020, №1502/2 від 15.02.2020, №1502/4 від 15.02.2020, №0502/1 від 05.02.2020, №0502/2 від 05.02.2020, №0502/4 від 05.02.2020, №0502/5 від 05.02.2020, №0502/7 від 05.02.2020, №0502/6 від 05.02.2020, №0602/7 від 06.02.2020, №0602/8 від 06.02.2020, №0602/4 від 06.02.2020, №0602/6 від 06.02.2020, №0602/2 від 06.02.2020, №0602/3 від 06.02.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: Фермерське господарство "ОЛЬГА"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" (Нікульська В.О., Мартинчук С.Ф., Ярмошик Н.І., Юхимець А.В.).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 4 по 7 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку:2011 за лютий 2020р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від Фермерське господарство "ОЛЬГА" на загальну суму з ПДВ 5 717 200грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується проведена позивачем оплата грошовими коштами за придбаний товар. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор.7 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує про відсутність технічних та технологічних можливостей у ФГ "ОЛЬГА" щодо здійснення задекларованих операцій (не підтверджується факт наявності орендованих земельних ділянок, складських приміщень), а також незначна кількість трудових ресурсів (до 03.02.2020 1 особа, з 03.02.2020 7 осіб), наявність елементів пересорту (номенклатура придбаних товарів не відповідає номенклатурі реалізованих). Аналізуючи вказані висновки Акта перевірки суд зазначає, що відсутність у контрагента в достатній кількості матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Аналізуючи лист ГУДПС у Івано-Франківській області від 20.05.2020 №/09-19-04-01/22170659 суд звертає увагу, що у п.1.1. такого листа зазначено, що він є результатом опрацювання податкової інформації, яка зберігається в інформаційних базах контролюючих органів (ІС "Податковий блок", Архів електронної звітності (ЄРПН), підсистема 2.19. АС "Аудит" та ін.), при чому у п.1.4 такого листа зроблено застереження, що викладена у ньому інформація є підставою для висновків під час перевірок.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом не було проведено ні зустрічних звірок, ні планових або позапланових перевірок ФГ "ОЛЬГА" за відповідні звітні періоди, а відповідно висновки перевірки позивача ґрунтуються лише на даних листа ГУДПС у Івано-Франківській області від 20.05.2020 №/09-19-04-01/22170659, які не були перевірені в ході проведених в установленому порядку перевірок або звірок його контрагента, під час яких було б реально досліджено первинну документацію контрагента та відповідність інформації, вказаної таким платником податків у його податковій звітності.

Отримання відповідачем податкової інформації, в якій викладені висновки про наявність ознак фіктивної господарської діяльності, відсутність факту реального вчинення господарських операцій або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє податковий орган від виконання обов`язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, адже податкова інформація про контрагента (без проведених заходів перевірки або звірки) не має преюдиціального значення при розгляді справи судом та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.

Стосовно покликання податкового органу на те, що задекларована ФГ "ОЛЬГА" інформація щодо кількості земельних ділянок, які перебувають у користуванні фермерського господарства, спростовується протоколами допиту у кримінальному провадженні №0000058, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2020, то суд оцінюючі такі докази вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною першою ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно частини першої ст.74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Так, законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту є Кримінальний процесуальний кодекс України (далі - КПК України).

У частині першій ст.23 КПК закріплено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Частина друга цієї ж статті визначає, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною четвертою ст.95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Таким чином, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді, а за відсутності такого розгляду протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Відповідно до частини шостої ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права наведені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №816/809/17, від 20.03.2019 у справі № 813/1979/15, від 22.07.2020 у справі №620/3925/18, від 08.02.2022 у справі №808/4100/16, які в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Будь-якої інформації щодо наявності такого, що набрав законної сили вироку суду у кримінальному провадженні №0000058 або у будь-якому іншому, в яких би було встановлено обставину щодо фіктивності господарських операцій між позивачем та ФГ "ОЛЬГА" відповідачем не надано і судом не було встановлено.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача в частині того, що свідчення старости села Мостище ОСОБА_4 , викладені у протоколі допиту свідка від 20.01.2021, не можуть бути визнані належними і допустимими доказами в тому числі і у зв`язку із тим, що вказана особа обіймає посаду старости з грудня 2020 року, а господарські відносини між ФГ "ОЛЬГА" та позивачем відбувалися у лютому 2020 року, тобто за десять місяців до того, як особа обійняла посаду у зв`язку із якою він і давав свідчення.

Оцінюючи покликання відповідача на те, що 01.02.2021 ФГ "ОЛЬГА" внесено до реєстру ризикових платників податків, як таке, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків, суд зазначає, що вказана подія відбулася після спливу одинадцяти місяців з дати завершення господарських операцій з позивачем. Оскільки внесення платника податків до реєстру ризикових не має ретроспективної дії, а відповідач не надав суду доказів того, що ФГ "ОЛЬГА" було визнано ризиковим платником податків під час здійснення господарських операцій з позивачем, то суд констатує, що вказана обставина не спростовує можливості ведення реальної господарської діяльності ФГ "ОЛЬГА" у 2020 році та зокрема, реальності операцій з поставки товарів позивачу.

2) По взаємовідносинах позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО КОНСОЛЬ" (), судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО КОНСОЛЬ" (далі ТОВ "АГРО КОНСОЛЬ") зареєстровано як юридична особа з 01.06.2018 (номер запису: 0044529, дата запису: 01.06.2018), перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області з 01.06.2018. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.12.2018, індивідуальний податковий номер 78. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

18.02.2020 між ТОВ "АГРО КОНСОЛЬ" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) укладено Договір поставки №20 (далі іменується - Договір №20 від 18.02.2020), предметом якого являлася поставка товару - соняшник (код УКТЗЕД 1206 00).

Згідно з пунктом 1.5. Договору №20 від 18.02.2020 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. Договору №20 від 18.02.2020 переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної.

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні №29 від 20.02.2020, №31 від 21.02.2020, №32 від 22.02.2020, №39 від 26.02.2020 на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору №20 від 18.02.2020 та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №36 від 20.02.2020, №34 від 21.02.2020, №33 від 22.02.2020, №32 від 26.02.2020, які зареєстровані у ЄРПН. Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідний звітний період.

Відповідно до пункту 2.1 Договору №20 від 18.02.2020 базис поставки склад покупця, при цьому поставка товару здійснюється згідно пункту 2.2. такого договору за рахунок постачальника. Суду надано ТТН №36 від 19.02.2020, №35 від 19.02.2020, №2 від 20.02.2020, №1 від 20.02.2020, №15 від 21.02.2020, №3 від 21.02.2020, №4 від 21.02.2020, №1 від 26.02.2020. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника; замовник - ТОВ "АГРО КОНСОЛЬ"; вантажовідправник ТОВ "АГРО КОНСОЛЬ"; вантажоодержувач - ТОВ "Соя-Біотек"; пункт навантаження с.Жовнівка, Бережанський р-н, Тернопільська обл.; пункт розвантаження 35361, Рівненська обл., Рівненський р-н, с.Дядьковичі, вул.Грушевського, буд.26; здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_5 ; прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) ОСОБА_1 , директор.

Судом встановлено, що на весь отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №1902/1 від 19.02.2020, №1902/3 від 19.02.2020, №2002/2 від 20.02.2020, №2002/3 від 20.02.2020, №2102/1 від 21.02.2020, №2102/3 від 21.02.2020, №2602/3 від 26.02.2020, №2202/1 від 22.02.2020, №2202/3 від 22.02.2020, №2002/1 від 20.02.2020, №2002/3 від 20.02.2020, №2102/2 від 21.02.2020, №2102/3 від 21.02.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: ТОВ "АГРО КОНСОЛЬ"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" (Нікульська В.О., Ярмошик Н.І., Юхимець А.В.).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 15 по 17 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку:2011 за лютий 2020р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "АГРО КОНСОЛЬ" на загальну суму з ПДВ 2 194 192,86грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується проведена позивачем оплата грошовими коштами за придбаний товар. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор.17 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Як вбачається з стор.17 Акту перевірки, відповідач визнає, що ТОВ "Агро Консоль" використовує у своїй господарській діяльності 126,13га, але при цьому вказує про відсутність у цього товариства трудових ресурсів для здійснення операцій з виробництва сільськогосподарських культур, які були реалізовані у лютому 2020 року. Оцінюючі вказані висновки Акта перевірки суд зазначає, що відсутність у контрагента в достатній кількості трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником, при цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права наведені у постановах Верховного Суду у справах № 640/11220/20 від 03.02.2022, №826/7704/16 від 19.06.2018, №2а/1770/3360/12 від 30.01.2018.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом не було проведено ні зустрічних звірок, ні планових або позапланових перевірок ТОВ "Агро Консоль" за відповідні звітні періоди, при цьому відповідач у Акті перевірки робить висновок про неможливість підтвердити реальність здійснення цим товариством господарських операцій ґрунтуючись лише на тому, що ТОВ "Агро Консоль" не надало на запит ГУ ДПС у Київській області запитувані документи і службовій записці №1696/10-36-21-15 від 27.05.2020 згідно з якою місцезнаходження платника не встановлено. Суд констатує, що ненадання платником податків відповіді на оформлений у встановленому порядку запит податкового органу не свідчить про нереальність господарської діяльності такого платника податків і його операцій з позивачем, а є підставою для проведення податкової перевірки такого платника податків. Висновки перевірки позивача зроблені відповідачем на основі податкової інформації, викладеної у листі ГУ ДПС у Київській області №5399/7/10-36-04-19 від 31.12.2020, яка не була перевірена в ході проведених в установленому порядку перевірок або звірок його контрагента, під час яких було б реально досліджено первинну документацію контрагента та відповідність інформації, вказаної таким платником податків у його податковій звітності.

Суд наголошує, що співставлення даних податкової звітності з даними внутрішніх баз даних контролюючого органу як етапу контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах податкового органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться, а тому нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів.

Інформація з баз даних та податкова інформація щодо ТОВ "Агро Консоль", на яку посилався відповідач, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів такого платника податків. При цьому, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента-постачальника за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.

Аналогічна правова позиція міститься у судових рішеннях Верховного Суду у справах № 640/11220/20 від 03.02.2022, № 816/166/15-а від 06.02.2018, № 816/809/17 від 27.03.2018.

3) По взаємовідносинах з Іноземним підприємством "Драйфхолм Фармінг" (), судом встановлено наступне.

Іноземне підприємство "Драйфхолм Фармінг" (далі ІП "Драйфхолм Фармінг") зареєстровано як юридична особа з 15.08.2007 (номер запису: 0000542, дата запису: 15.08.2007), що перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області з 17.08.2007. Зареєстроване як платник ПДВ з 30.08.1007, індивідуальний податковий номер 73. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

Господарські відносини поставки товару між ІП "Драйфхолм Фармінг" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) регулюються укладеними між цими підприємствами Договорами поставки №67 від 24.06.2020, №95 від 22.09.2020, №250920 від 25.09.2020, предметом яких являлася поставка товару - соняшник (код УКТЗЕД 1206 00, ДСТУ 7011:2009).

Згідно з пунктом 1.5. Договорів поставки №67 від 24.06.2020, №95 від 22.09.2020, №250920 від 25.09.2020 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. вказаних Договорів поставки переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної.

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні №86 від 24.06.2020, №87 від 25.06.2020, №368 від 23.09.2020, №369 від 24.09.2020, №388 від 25.09.2020, №389 від 25.09.2020, №398 від 26.09.2020, №390 від 27.09.2020, №399 від 30.09.2020 на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін: від постачальника директор Пасічник О.В., від покупця - директор ОСОБА_1 та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №21 від 24.06.2020, №22 від 25.06.2020, №84 від 23.09.2020, №72 від 24.09.2020, №99 від 25.09.2020, №100 від 25.09.2020, №105 від 26.09.2020, №101 від 27.09.2020, №106 від 30.09.2020, які зареєстровані у ЄРПН. Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідні звітні періоди.

Відповідно до пункту 2.1 Договорів поставки №67 від 24.06.2020, №95 від 22.09.2020, №250920 від 25.09.2020 базис поставки склад покупця, при цьому поставка товару здійснюється згідно пункту 2.2. такого договору за рахунок постачальника. Суду надано ТТН №723657 від 23.06.2020, №723653 від 25.06.2020, №2 від 21.09.2020, №1 від 22.09.2020, №9 від 23.09.2020, №888 від 23.09.2020, №171 від 23.09.2020, №170 від 23.09.2020, №159 від 23.09.2020, №3 від 24.09.2020, №4 від 24.09.2020, №1 від 24.09.2020, №7 від 25.09.2020, №173 від 26.09.2020, №17 від 26.09.2020, №108 від 26.09.2020, №3009/1 від 30.09.2020. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника; замовник - ІП "Драйфхолм Фармінг"; вантажовідправник ІП "Драйфхолм Фармінг"; вантажоодержувач - ТОВ "Соя-Біотек"; пункт навантаження Рівненська обл., Сарненський р-н, с.Клесів; пункт розвантаження Рівненська обл., Рівненський р-н, с.Дядьковичі, вул.Грушевського, буд.26; здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_6 ; прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) ОСОБА_1 , директор.

Судом встановлено, що на весь отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №2406/3 від 24.06.2020, №2506/1 від 25.06.2020, №2309/2 від 23.09.2020, №2409/1 від 24.09.2020, №2409/2 від 24.09.2020, №2409/4 від 24.09.2020, №2409/5 від 24.09.2020, №2409/7 від 24.09.2020, №2509/2 від 25.09.2020, №2509/3 від 25.09.2020, №2509/4 від 25.09.2020, №2509/6 від 25.09.2020, №2509/7 від 25.09.2020, №2609/1 від 26.09.2020, №2709/1 від 27.09.2020, №2709/2 від 27.09.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: ІП "Драйфхолм Фармінг"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" (Сосновська І.Б., Нікульська В.О., Ярмошик Н.І., Юхимець А.В.).

Інформація про відображення операцій в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 37 по 41 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку:2011 за червень та вересень 2020р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ІП "Драйфхолм Фармінг" на загальну суму з ПДВ 5 664 565грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується здійснення грошових розрахунків позивачем за придбаний товар. Також на стор.41 Акту перевірки податковим органом стверджується, що сальдо розрахунків між цими підприємствами по 631 рахунку станом на 01.09.2020 становить 0,00грн., а сальдо (кредит) на 01.10.2020 2 911 599,71грн.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Оцінюючи покликання відповідача на те, що 11.05.2021 ІП "Драйфхолм Фармінг" внесено до реєстру ризикових платників податків, як таке, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків, суд зазначає, що вказана подія відбулася після спливу семи місяців з дати завершення господарських операцій з позивачем. Оскільки внесення платника податків до реєстру ризикових не має ретроспективної дії, а відповідач не надав суду доказів того, що ІП "Драйфхолм Фармінг" було визнано ризиковим платником податків під час здійснення господарських операцій з позивачем, то суд констатує, що вказана обставина не спростовує можливості ведення реальної господарської діяльності ІП "Драйфхолм Фармінг" у 2020 році та зокрема, реальності операцій з поставки товарів позивачу.

Стосовно покликання відповідача на те, що з Витягу з Державного реєстру речових прав не встановлено наявність у ІП "Драйфхолм Фармінг" приміщень у Рівненській області та відсутності за даними ЄРПН отримання у 2019 та 2020 роках послуг оренди приміщень/складів, то суд вважає за необхідне зазначити, що обставини та порядок здійснення господарської діяльності має перевірятися податковим органом через проведення податкової перевірки такого платника податків або зустрічної звірки, в ході яких суб`єкт владних повноважень має можливість ознайомитися як з первинними документами такого товариства, так і з договорами та іншими документами, що стосуються такого платника податку і його діяльності. Варто зазначити, що оренда об`єктів нерухомості на строк менше трьох років не потребує укладення договору оренди, який би посвідчувався у нотаріальному порядку та відомості про що вноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому без ознайомлення податковим органом в ході проведення перевірки ІП "Драйфхолм Фармінг" з його договорами передчасно стверджувати про те, що це підприємство не користується приміщеннями у Рівненській області. Крім того, суд зазначає, що відсутність інформації у ЄРПН також не є достатньою підставою для ствердження про те, що підприємство не користується об`єктами нерухомості, адже користування може здійснюватися на безоплатній основі або у особи, яка не є платником податку на додану вартість, що не враховано відповідачем у Акті перевірки позивача.

Щодо доводів відповідача відносно суб`єктів господарювання, залучених ІП "Драйфхолм Фармінг" для перевезення товарів позивачу, а зокрема, в частині дотримання такими перевізниками норм податкового законодавства, то суд зазначає, що позивач не має повноважень та можливості контролювати порядок нарахування і сплати податків як його контрагентом, так і залученими ним для надання послуг перевезення третіх осіб, а також відображення цього у відповідній звітності таких осіб. Крім того, навіть якщо ІП "Драйфхолм Фармінг" та залучені ним до надання послуг перевезення суб`єкти господарювання допустили окремі порушення податкового законодавства, то такі порушення за загальним правилом не впливають на права та обов`язки позивача як іншого платника податків (постанови Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №820/1379/16, від 17.09.2020 у справі №826/16705/17, від 20.10.2020 у справі №806/705/15 тощо).

4) По взаємовідносинах з ТОВ "Гросском" (, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань назва після перейменування - ТОВ "Конр-Ленд"), судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гросском" (далі ТОВ "Гросском") зареєстровано як юридична особа з 18.09.2018 (номер запису: 0011594, дата запису: 18.09.2018), що перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області з 18.09.2018. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.02.2019, індивідуальний податковий номер 89. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

Господарські відносини поставки товару між ТОВ "Гросском" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) регулюються укладеними між цими підприємствами Договорами поставки №31 від 30.03.2020р., №37 від 06.04.2020, №40 від 08.04.2020, №42 від 15.04.2020, №43 від 16.04.2020, №37/2 від 06.07.2020, предметом яких являлася поставка товару - соняшник (код УКТЗЕД 1206 00, ДСТУ 7011:2009).

Згідно з пунктом 1.5. Договорів поставки №31 від 30.03.2020р., №37 від 06.04.2020, №40 від 08.04.2020, №42 від 15.04.2020, №43 від 16.04.2020, №37/2 від 06.07.2020 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. вказаних Договорів переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної.

Між сторонами правочинів оформлено видаткові накладні №1 від 30.03.2020, №2 від 31.03.2020, №3 від 01.04.2020, №4 від 02.04.2020, №5 від 03.04.2020, №7 від 07.04.2020, №6 від 07.04.2020, №8 від 08.04.2020, №9 від 09.04.2020, №10 від 10.04.2020, №12 від 11.04.2020, №11 від 11.04.2020, №13 від 14.04.2020, №14 від 16.04.2020, №16 від 17.04.2020, №15 від 17.04.2020, №17 від 23.04.2020, №19 від 24.04.2020, №18 від 24.04.2020 на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін: від постачальника директор Спеціальний Ю.В., від покупця - директор ОСОБА_1 та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №1 від 30.03.2020, №2 від 31.03.2020, №1 від 01.04.2020, №2 від 02.04.2020, №3 від 03.04.2020, №4 від 07.04.2020, №5 від 07.04.2020, №6 від 08.04.2020, №7 від 09.04.2020, №8 від 10.04.2020, №9 від 11.04.2020, №10 від 11.04.2020, №11 від 14.04.2020, №12 від 16.04.2020, №13 від 17.04.2020, №14 від 17.04.2020, №15 від 23.04.2020, №16 від 24.04.2020, №17 від 24.04.2020, які зареєстровані у ЄРПН. Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідні звітні періоди.

Відповідно до пункту 2.1 Договорів поставки №31 від 30.03.2020р., №37 від 06.04.2020, №40 від 08.04.2020, №42 від 15.04.2020, №43 від 16.04.2020, №37/2 від 06.07.2020 базис поставки склад покупця, при цьому поставка товару здійснюється згідно пункту 2.2. таких договорів за рахунок постачальника. Суду надано ТТН №3003/3 від 30.03.2020, №3003/1 від 30.03.2020, №3003/2 від 30.03.2020, №7133 від 31.03.2020, №7134 від 31.03.2020, №3103 від 31.03.2020, №2 від 01.04.2020, №5 від 01.04.2020, №01/04 від 01.04.2020, №0304 від 03.04.2020, №4 від 06.04.2020, №8 від 06.04.2020, №2 від 06.04.2020, №121080 від 07.04.2020, 368 від 07.04.2020, №70 від 07.04.2020 ,№67 від 07.04.2020, №2 від 07.04.2020, №69 від 07.04.2020, №1 від 08.04.2020, №2 від 08.04.2020, №3 від 08.04.2020, №1 від 08.04.2020, №2 від 08.04.2020, №3 від 08.04.2020, №63 від 09.04.2020, №64 від 09.04.2020, №53 від 10.04.2020, №51 від 10.04.2020, №24 від 10.04.2020, №52 від 12.04.2020, №26 від 12.04.2020, №53 від 15.04.2020, №27 від 15.04.2020, №5 від 16.04.2020, №8 від 16.04.2020, №7 від 16.04.2020, №28 від 17.04.2020, №54 від 17.04.2020, №1 від 22.04.2020, №2 від 23.04.2020, №1 від 23.04.2020, №3 від 24.04.2020, №4 від 24.04.2020. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника; замовник - ТОВ "Гросском"; вантажовідправник ТОВ "Гросском"; вантажоодержувач - ТОВ "Соя-Біотек"; пункт навантаження Київська обл., Білоцерківський р-н, с.Красне, вул.Пролетарська, 47; пункт розвантаження 35361, Рівненська обл., Рівненський р-н, с.Дядьковичі, вул.Грушевського, буд.26; здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_7 ; прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) директор Хринюк Р.В.

Судом встановлено, що на весь отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №3003/2 від 30.03.2020, №3003/3 від 30.03.2020, №3003/5 від 30.03.2020, №3103/1 від 31.03.2020, №0104/2 від 01.04.2020, №0104/3 від 01.04.2020, №0104/1 від 01.04.2020, №0204/4 від 02.04.2020, №0204/1 від 02.04.2020, №0304/2 від 03.04.2020, №0704/4 від 07.04.2020, №0704/2 від 07.04.2020, №0704/1 від 07.04.2020, №0804/11 від 08.04.2020, №0804/9 від 08.04.2020, №0804/8 від 08.04.2020, №0804/7 від 08.04.2020, №0804/6 від 08.04.2020, №0804/4 від 08.04.2020, №0804/5 від 08.04.2020, №№0804/3 від 08.04.2020, №0804/1 від 08.04.2020, №0904/3 від 09.04.2020, №0904/4 від 09.04.2020, №0904/1 від 09.04.2020, №1004/3 від 10.04.2020, №1004/2 від 10.04.2020, №1104/3 від 11.04.2020, №1104/2 від 11.04.2020, №1104/1 від 11.04.2020, №1404/3 від 14.04.2020, №1404/1 від 14.04.2020, №1604/5 від 16.04.2020, №1604/4 від 16.04.2020, №1604/2 від 16.04.2020, №1604/1 від 16.04.2020, №1704/4 від 17.04.2020, №1704/2 від 17.04.2020, №1704/1 від 17.04.2020, №2304/2 від 23.04.2020, №2404/5 від 24.04.2020, №2404/4 від 24.04.2020, №2404/2 від 24.04.2020, №2404/1 від 24.04.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: ТОВ "Гросском"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" (Сосновська І.Б., Нікульська В.О., Ярмошик Н.І., Юхимець А.В.).

Інформація про відображення операцій в оформлених на виконання відповідних договорів первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 25 по 29 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку:2011 за березень та квітень 2020р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "Гросском" на загальну суму з ПДВ 12 732 743,76грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується проведена позивачем оплата грошовими коштами за придбаний товар. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор.29 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує на встановлення ним таких ознак нереальності операцій ТОВ "Гросском" як те, що відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4), нарахування і виплата заробітної плати здійснювалася 1 особі у квітні 2020, а протягом 2019 такі звіти взагалі не подавалися, також вказує, що звіти за формою 1-ДФ за 4-й квартал 2019 року та 1-й квартал 2020 року не подано. На вказане суд зазначає, що відсутність у контрагента в достатній кількості трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки, адже залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Стосовно ж неподання вказаним суб`єктом господарювання звітності, то відповідно до пп.16.1.3. п.16.1 ст.16 ПК України обов`язок подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів належить конкретному платнику податків, при цьому відповідальність має індивідуальний характер і платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб, адже порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Аналогічну правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд (постанови від 13.08.2020 у справі №520/4829/19, від 27.08.2020 у справі №820/1379/16, від 17.09.2020 у справі №826/16705/17, від 20.10.2020 у справі №806/705/15 тощо).

Щодо покликання відповідача на те, що 15.07.2020 ТОВ "Гросском" включено до Журналу ризикових СГ згідно пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, суд зазначає, що вказана подія відбулася після спливу двох місяців з дати завершення господарських операцій з позивачем. Оскільки внесення платника податків до реєстру ризикових не має ретроспективної дії, а відповідач не надав суду доказів того, що ТОВ "Гросском" було визнано ризиковим платником податків під час здійснення господарських операцій з позивачем, то суд констатує, що вказана обставина не спростовує реальності операцій з поставки товарів ТОВ "Гросском" позивачу.

Оцінюючи посилання відповідача на те, що на його адресу надійшов Акт №19-00-54-03/775 від 27.07.2020 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Гросском" щодо підтвердження господарських відносин з позивачем, у зв`язку з відсутністю підприємства за адресою, суд наголошує, що дії контролюючого органу щодо оформлення акту про неможливість проведення зустрічної звірки, з відображенням в ньому окремих відомостей, не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків, а акт про неможливість проведення зустрічної звірки не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності. Вказана позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду сформульованій у постанові від 19.06.2018 у справі №826/7180/14.

Як вбачається із акту перевірки та матеріалів справи, контролюючий орган не скористався своїм правом на проведення перевірки ТОВ "Гросском", та не представив суду будь-яких доказів, які б містили в собі результати такої перевірки, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про те, що Акт №19-00-54-03/775 від 27.07.2020 про неможливість проведення зустрічної звірки не свідчить про нереальність господарської операції з поставки товару вказаним товариством Позивачу.

5) По взаємовідносинах з Фермерським господарством "Агро Саланг-Тетерів" (), судом встановлено наступне.

Фермерське господарство "Агро Саланг-Тетерів" (далі ФГ "Агро Саланг-Тетерів") зареєстровано як юридична особа з 09.03.2016 (номер запису: 0001113, дата запису: 09.03.2016), перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області з 09.03.2016. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.09.2019, індивідуальний податковий номер 10. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

20.03.2020 між ФГ "Агро Саланг-Тетерів" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) укладено Договір поставки №20/03/20 (далі іменується - Договір №20/03/20 від 20.03.2020), предметом якого являлася поставка товару - соняшник (код УКТЗЕД 1206 00).

Згідно з пунктом 1.5. Договору №20/03/20 від 20.03.2020 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. Договору №20/03/20 від 20.03.2020 переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної, бо іншого документу, що може підтвердити факт поставки товару за цим Договором.

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні №ФЄІ00000096 від 20.03.2020, №ФЄІ00000097 від 26.03.2020, №ФЄІ00000181 від 09.04.2020, №ФЄІ00000182 від 10.04.2020, №ФЄІ00000236 від 18.04.2020, №ФЄІ00000478 від 24.04.2020, №ФЄІ00000323 від 01.05.2020, №ФЄІ00000421 від 08.05.2020, на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору №20/03/20 від 20.03.2020: від постачальника - голова Левченко С.О., від покупця директор ОСОБА_1 та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №316 від 20.03.2020, №317 від 26.03.2020, №423 від 09.04.2020, №422 від 10.04.2020, №496 від 18.04.2020, №547 від 24.04.2020, №610 від 01.05.2020, які зареєстровані у ЄРПН. Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідні звітні періоди.

Відповідно до пункту 2.1 Договору №20/03/20 від 20.03.2020 базис поставки склад постачальника. Для здійснення перевезення товару за маршрутом Київська обл., Іванківський р-н, с.Коленці (пункт навантаження) с.Дядьковичі Рівненської області (пункт розвантаження) було залучено перевізників ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 та ФОП ОСОБА_11 . Суду надано ТТН №2603/2 від 26.03.2020, №2663/1 від 26.03.2020, №13/2 від 09.04.2020, №13 від 09.04.2020, №12 від 09.04.2020, №18/4590 від 18.04.2020, №18/9395 від 18.04.2020, №18/1167 від 18.04.2020, №18/1850 від 18.04.2020, №18/1690 від 18.04.2020, №23/9291 від 23.04.2020, №01/1167 від 01.05.2020, №01/1850 від 01.05.2020, №01/7661 від 01.05.2020, №12 від 01.05.2020, №08/4582 від 08.05.2020, №08/1990 від 08.05.2020, №98/3178 від 08.05.2020. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника та замовника, вказано, що вантажовідправником є ФГ "Агро Саланг-Тетерів", а вантажоодержувачем ТОВ "Соя-Біотек"; здав (відповідальна особа вантажовідправника) голова ОСОБА_12 , прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) директор Хринюк Р.В.

Судом встановлено, що на отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №2603/1 від 26.03.2020, №2603/2 від 26.03.2020, №0105/1 від 01.05.2020, №0105/2 від 01.05.2020, №0105/3 від 01.05.2020, №0105/4 від 01.05.2020, №0805/1 від 08.05.2020, №0805/2 від 08.05.2020, №0805/3 від 08.05.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: ФГ "Агро Саланг-Тетерів"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" (Нікульська В.О., Юхимець А.В.).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 18 по 22 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку:2011 за березень, квітень та травень 2020р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ФГ "Агро Саланг-Тетерів" на загальну суму з ПДВ 4 811 695,38грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується проведена позивачем оплата грошовими коштами за придбаний товар. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор.22 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Як слідує з Акту перевірки, Відповідач обґрунтовує нереальність операцій ФГ "Агро Саланг-Тетерів" тим, що вказаним господарством було подано податкові декларації з плати за землю на 2019 рік, відповідно до яких встановлено, що платником взято в оренду земельні ділянки у кількості 1204га, при цьому при дослідженні таких декларацій встановлено ряд земельних ділянок відомості про які не знайдено у Відкритій кадастровій карті України. Оцінюючи вказане твердження суд зауважує, що податковий органом ні в Акті перевірки позивача, ні в будь-яких інших наданих суду заявах не вказано щодо яких саме земельних ділянок та якою площею податковим органом було виявлено розбіжності. Крім того, розділом VII Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI було врегульовано порядок перенесення з Державного реєстру земель та внесення до Державного земельного кадастру інформації про земельні ділянки, які були сформовані до дати набрання чинності таким законом, з урахуванням того, що нездійснення такого перенесення не є свідченням припинення права власності або права користування особою відповідною земельною ділянкою.

Стосовно ж того, що згідно листа СУ ГУ НП в м.Києві від 29.04.20 до ЄРДР внесено кримінальне провадження, фігурантом якого є ФГ "Агро Саланг-Тетерів", то суд наголошує на тому, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, статей 73, 74 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним. Проте Акт перевірки не містить даних та доказів наявності вироку суду в кримінальному провадженні щодо ФГ "Агро Саланг-Тетерів", його посадових осіб, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним тощо.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, наявність відомостей щодо кримінальних проваджень, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Водночас суд зазначає, що ні на момент проведення податкової перевірки та фіксації її наслідків, ні станом на час розгляду даної справи в суді, інформація стосовно винесення вироку щодо посадових осіб ФГ "Агро Саланг-Тетерів" відсутня. Сам факт порушення кримінальної справи у якій фігурантом є контрагент позивача не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків конкретної господарської операції проведеної між позивачем та ФГ "Агро Саланг-Тетерів".

Щодо твердження відповідача про те, що відповідно до проведеного аналізу інформаційних баз даних, ЄРПН, з врахуванням середньої врожайності у 2019р. по кукурудзі, соняшнику, сої встановлено, що для вирощування те подальшої реалізації с/г культур, які в подальшому були реалізовані у кількості 31547,86тон у сільськогосподарського товаровиробника повинні бути земельні ділянки загально. Площею не менше ніж 5044,48га, а згідно поданої податкової декларації вказане господарство використовувало 1204 га (рілля), що вказує на відсутність джерела походження зернових культур, то суд зауважує, що предметом поставки по договору з позивачем був лише соняшник в загальній кількості всього 430,12 тон, а тому для обрахунку середньої урожайності податковий орган мав враховувати лише цю сільськогосподарську культуру, адже середня урожайність не може бути однаковою для різних сільськогосподарських культур. Суд звертає увагу на те, що відповідач не спростував можливості використання у господарській діяльності ФГ "Агро Саланг-Тетерів" 1204 га (ріллі) та того, що такої кількості земельних ділянок не достатньо для вирощування соняшнику у кількості, яка була продана таким господарством позивачу.

Оцінюючи посилання відповідача на те, що відповідно до інформації оперативного управління ГУ ДФС у Київській області №1629/10-26-04-01-05 від 30.07.2020 у ході проведення заходів зі встановлення місцезнаходження підприємства за податковою адресою, встановлено відсутність підприємства, то суд зазначає, що така інформація стосується періоду, коли позивач вже не мав господарських відносин з ФГ "Агро Саланг-Тетерів", адже вони мали місце у період березень-травень 2020 року, а оперативна інформація стосується липня 2020 року. Контролюючим органом не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження відсутності ФГ "Агро Саланг-Тетерів" за його зареєстрованим місцезнаходженням на час здійснення господарських операцій з позивачем.

6) По взаємовідносинах з Фермерським господарством "Руслана Плюс" (), судом встановлено наступне.

Фермерське господарство "Руслана Плюс" (далі ФГ "Руслана Плюс") зареєстровано як юридична особа з 25.08.2010 (номер запису: 0002738, дата запису: 25.08.2010), перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Житомирській області з 26.08.2010. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.08.2019, індивідуальний податковий номер 86, дата анулювання реєстрації 17.09.2021. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

09.10.2019 між ФГ "Руслана Плюс" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) укладено Договір поставки №0910/1 (далі іменується - Договір №0910/1 від 09.10.2019), предметом якого являлася поставка товару - соняшник (код УКТЗЕД 1206 00).

Згідно з пунктом 1.5. Договору №0910/1 від 09.10.2019 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. Договору №0910/1 від 09.10.2019 переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної.

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні №26 від 21.01.2020, №74 від 06.02.2020, №80 від 08.02.2020, №103 від 10.02.2020, №104 від 11.02.2020, №105 від 17.02.2020, на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору №0910/1 від 09.10.2019: від постачальника Тарасюк С.В., від покупця директор Хринюк Р.В. та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №34 від 06.02.2020, №53 від 08.02.2020, №148 від 10.02.2020, №141 від 11.02.2020, №123 від 17.02.2020, які зареєстровані у ЄРПН. Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідні звітні періоди.

Відповідно до пункту 2.1 Договору №0910/1 від 09.10.2019 базис поставки склад постачальника. Для здійснення перевезення товару за маршрутом с.Левків, Житомирський р-н, Житомирська обл. (пункт навантаження) с.Дядьковичі Рівненської області (пункт розвантаження) було залучено перевізників ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_2 . Суду надано ТТН №СС-0602/2 від 06.02.2020, №СС-0602/1 від 06.02.2020, №СС-0802/1 від 08.02.2020, №СС-1002/1 від 10.02.2020, №СС-1002/2 від 10.02.2020, №СС-1002/3 від 10.02.2020, №СС-1102/2 від 11.02.2020, №СС-1102/3 від 11.02.2020, №СС-1102/4 від 11.02.2020, №СС-1702/1 від 17.02.2020, №СС-1702/2 від 17.02.2020, №СС-1702/3 від 17.02.2020, №СС-1702/4 від 17.02.2020, №СС-1702/5 від 17.02.2020. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника: замовник - ТОВ "Соя-Біотек"; вантажовідправник - ФГ "Руслана Плюс", вантажоодержувач - ТОВ "Соя-Біотек"; здав (відповідальна особа вантажовідправника) голова ОСОБА_13 , прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) директор ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що на отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №0602/1 від 06.02.2020, №0602/9 від 06.02.2020, №0802/2 від 08.02.2020, №1002/1 від 10.02.2020, №1002/3 від 10.02.2020, №1002/4 від 10.02.2020, №1102/1 від 11.02.2020, №1102/2 від 11.02.2020, №1102/4 від 11.02.2020, №1102/6 від 11.02.2020, №1702/2 від 17.02.2020, №1702/3 від 17.02.2020, №1702/5 від 17.02.2020, №1702/6 від 17.02.2020р., №1702/7 від 17.02.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: ФГ "Руслана Плюс"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" (Юхимець А.В., Мартинчук С.Ф., Нікульська В.О.).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 12 по 14 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку:2011 за лютий 2020р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ФГ "Руслана Плюс" на загальну суму з ПДВ 3 660 946,50грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується проведена позивачем оплата грошовими коштами за придбаний товар. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор.14 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Як слідує з акту перевірки, відповідач вказує про те, що на підставі узагальненої податкової інформації ГУ ДПС у Житомирській області №381/06-30-05-05/37220691 від 16.09.2020 щодо відпрацювання ФГ "Руслана Плюс" вбачають такі ознаки нереальності операцій як відсутність відповіді такого платника податків на письмові запити контролюючого органу та рішення від 12.03.2020 про відповідність платника податків пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків, а також те, що податкова декларація з ПДВ за липень 2020 не подана. На вказане суд зазначає наступне.

Ненадання платником податків відповіді на оформлений у встановленому порядку запит податкового органу не свідчить про нереальність господарської діяльності такого платника податків і його операцій з позивачем, а є підставою для проведення податкової перевірки такого платника податків. З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом не було ні ініційовано, ні проведено податкової перевірки вказаного платника податків, а також не здійснювалося заходів зустрічної звірки, в ході яких суб`єкт владних повноважень мав би можливість ознайомитися з первинними документами такого господарства, договорами та іншими документами, що стосуються господарських операцій з позивачем та господарської діяльності ФГ "Руслана Плюс".

Оцінюючи покликання відповідача на те, що 12.03.2020 ФГ "Руслана Плюс" внесено до реєстру ризикових платників податків, як таке, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків, суд зазначає, що вказана подія відбулася після завершення у лютому 2020 року господарської операції з поставки соняшнику позивачу. Відповідач не надав суду доказів того, що ФГ "Руслана Плюс" було визнано ризиковим платником податків під час здійснення господарських операцій з позивачем, тому суд констатує, що вказана обставина не спростовує можливості ведення реальної господарської діяльності ФГ "Руслана Плюс" у лютому 2020 та реальності операцій з поставки товарів позивачу.

Суд зауважує, що обставини неподання ФГ "Руслана Плюс" податкової декларації з ПДВ за липень 2020 взагалі не стосується обставин, що є предметом розгляду у даній справі з огляду на те, що податковим органом оспорюється реальність господарських операцій вказаного суб`єкта господарювання з позивачем, які мали місце у лютому 2020 року, а не у липні 2020 року.

Стосовно інформації про те, що ФГ "Руслана Плюс" фігурує у кримінальному провадженні №0000018, то суд зазначає, що Акт перевірки не містить даних та доказів наявності вироку суду в кримінальному провадженні щодо вказаного господарства, його посадових осіб, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним тощо, а тому, відповідно до ст.78 КАС України сама лише наявність відомостей щодо кримінального провадження, не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Ні на момент проведення податкової перевірки та фіксації її наслідків, ні станом на час розгляду даної справи в суді, інформація стосовно винесення вироку щодо посадових осіб ФГ "Руслана Плюс" відсутня. Сам факт порушення кримінальної справи у якій фігурантом є контрагент позивача не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків конкретної господарської операції проведеної між позивачем та ФГ "Руслана Плюс".

7) По взаємовідносинах з Селянське (фермерське) господарство "БАРА" (), судом встановлено наступне.

Селянське (фермерське) господарство "БАРА" (далі С(Ф)Г "БАРА") зареєстровано як юридична особа з 25.06.2001 (номер запису: 0000237, дата запису: 22.10.2008), перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області з 30.07.2001. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.04.2020, індивідуальний податковий номер 12. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

01.07.2020 між С(Ф)Г "БАРА" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) укладено Договір поставки №0107-20 (далі іменується - Договір №0107-20 від 01.07.2020), предметом якого являлася поставка товару - соняшник (код УКТЗЕД 1206 00).

Згідно з пунктом 1.5. Договору №0107-20 від 01.07.2020 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. Договору №0107-20 від 01.07.2020 переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної.

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні №125 від 01.07.2020, №126 від 01.07.2020, №128 від 04.07.2020, на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору №0107-20 від 01.07.2020: від постачальника Гапоник С.В., від покупця директор ОСОБА_1 та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №743 від 01.07.2020, №744 від 01.07.2020, №759 від 04.07.2020, які зареєстровані у ЄРПН. Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідні звітні періоди.

Відповідно до пункту 2.1 Договору №0107-20 від 01.07.2020 базис поставки склад постачальника. Для здійснення перевезення товару за маршрутом Харківська обл., Печенізький р-н, с.Печеніги (пункт навантаження) с.Дядьковичі Рівненської області (пункт розвантаження) було залучено перевізників ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_2 . Суду надано ТТН №01/1850 від 01.07.2020, №01/1690 від 01.07.2020, №01/5609 від 01.07.2020, №01/9395 від 01.07.2020, №04/7661 від 04.07.2020, №04/9395 від 04.07.2020, №04/1850 від 04.07.2020, №04/1167 від 04.07.2020. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника: замовник - ТОВ "Соя-Біотек"; вантажовідправник - С(Ф)Г "БАРА", вантажоодержувач - ТОВ "Соя-Біотек"; здав (відповідальна особа вантажовідправника) голова ОСОБА_14 , прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) директор ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що на отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №0107/4 від 01.07.2020, №0107/3 від 01.07.2020, №0107/2 від 01.07.2020, №0107/1 від 01.07.2020, №0407/4 від 04.07.2020, №0407/5 від 04.07.2020, №0407/1 від 04.07.2020, №0407/3 від 04.07.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: С(Ф)Г "БАРА"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" (Юхимець А.В., Нікульська В.О.).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 44 по 45 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку:2011 за липень 2020р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від С(Ф)Г "БАРА" на загальну суму з ПДВ 2 087 559грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується проведена позивачем оплата грошовими коштами за придбаний товар. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор.45 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

З Акту перевірки, слідує, що відповідач наполягає на тому, що діяльність С(Ф)Г "БАРА" потребує значних трудозатрат, чого не простежується у звітності такого платника податків (форма 1-ДФ), а також на тому, що у такого господарства відсутня достатня площа земельних ділянок для отримання урожаю сільськогосподарських культур. Оцінюючи такі доводи відповідача суд зазначає, що матеріали справи не містять актів перевірки податковим органом такого суб`єкта господарювання або проведення з ним звірки. Відповідач зазначає, що за ІІ квартал 2020 С(Ф)Г "БАРА" не подало звітність з якої б вбачалася інформація про наявність трудових ресурсів, при цьому станом на червень 2020 року працювало 9 осіб. Cуд зазначає, що господарські операції з позивачем мали місце у липні 2020 року, тобто у вказаний період у контрагента позивача була достатня кількість трудового ресурсу для здійснення господарської діяльності, з приводу ж періодів, які передували липню 2020 року, то суд зауважує, що виконання сільськогосподарських робіт могло здійснюватися як із залучення працівників за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), так і шляхом залучення третіх осіб для надання відповідних послуг, виконання робіт. Стосовно ж недостатності площ земельних ділянок у С(Ф)Г "БАРА", то суд вказує, що відповідач у Акті перевірки визнав, що вказаним платником податків було подано контролюючому органу інформацію про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП про наявність у нього в користуванні 260,5299га землі, при цьому недостатність земельних ділянок пояснюється обрахунком середньої урожайності сільськогосподарських культур у Харківській області станом на 01.10.2020 року, але поставка товарів С(Ф)Г "БАРА" позивачу здійснювалася у липні 2020 року, а тому обрахування урожайності за інший період, ніж той, про який іде мова суперечить принципу розумності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень.

8) По взаємовідносинах позивача з Виробничий кооператив "Паросток" (), судом встановлено наступне.

Виробничий кооператив "Паросток" (далі ВК "Паросток") зареєстровано як юридична особа з 15.07.2009 (номер запису: 0024905, дата запису: 15.07.2009), що перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області з 16.07.2009. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.02.2019, індивідуальний податковий номер 32. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

04.05.2020 між ВК "Паросток" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) укладено Договір поставки №04/05/20 (далі іменується - Договір №04/05/20 від 04.05.2020), предметом якого являлася поставка товару - соняшник (код УКТЗЕД 1206 00).

Згідно з пунктом 1.5. Договору №04/05/20 від 04.05.2020 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. Договору №04/05/20 від 04.05.2020 переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної, бо іншого документу, що може підтвердити факт поставки товару за цим Договором.

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні №235 від 06.05.2020, №220 від 19.05.2020, №221 від 19.05.2020, №222 від 19.05.2020, №223 від 20.05.2020, №224 від 20.05.2020, №225 від 20.05.2020, №242 від 22.05.2020, №243 від 23.05.2020, №262 від 25.05.2020, №261 від 27.05.2020, №269 від 29.05.2020, №270 від 30.05.2020, №279 від 31.05.2020, №278 від 31.05.2020, №285 від 06.06.2020, №287 від 09.06.2020, №288 від 10.06.2020, №297 від 11.06.2020, №299 від 12.06.2020, №298 від 12.06.2020, №309 від 13.06.2020, №761 від 20.06.2020, №514 від 23.06.2020, №597 від 24.06 2020, №612 від 26.06.2020, №613 від 27.06.2020, №614 від 29.06.2020, №615 від 30.06.2020, на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору №04/05/20 від 04.05.2020: від постачальника Висоцький С.Й., від покупця директор ОСОБА_1 та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №375 від 06.05.2020, №322 від 19.05.2020, №323 від 19.05.2020, №324 від 19.05.2020, №325 від 20.05.2020, №326 від 20.05.2020, №327 від 20.05.2020, №347 від 23.05.2020, №348 від 22.05.2020, №376 від 25.05.2020, №373 від 27.05.2020, №383 від 29.05.2020, №385 від 30.05.2020, №391 від 31.05.2020, №392 від 31.05.2020, №395 від 06.06.2020, №396 від 09.06.2020, №406 від 10.06.2020, №414 від 11.06.2020, №415 від 12.06.2020, №418 від 12.06.2020, №429 від 13.06.2020, №564 від 20.06.2020, №689 від 23.06.2020, №735 від 24.06.2020, №736 від 26.06.2020, №760 від 27.06.2020, №765 від 29.06.2020, №769 від 30.06.2020, які зареєстровані у ЄРПН. Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідні звітні періоди.

Відповідно до пункту 2.1 Договору №0107-20 від 01.07.2020 базис поставки склад постачальника. Для здійснення перевезення товару за маршрутом Житомирська обл., С.Івашківська (пункт навантаження) с.Дядьковичі Рівненської області (пункт розвантаження) було залучено перевізників ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_16 , ТОВ "Вікар-Транс", ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_18 , ФОП ОСОБА_19 , ТОВ "Захід-Руно", ФОП ОСОБА_20 , ФОП ОСОБА_21 , ФОП ОСОБА_22 , для перевезення товару за маршрутом с.Вертіївка Чернігівська обл. (пункт навантаження) с.Дядьковичі Рівненської області (пункт розвантаження) було залучено перевізників ФОП ОСОБА_23 , ФОП ОСОБА_24 , для перевезення товару за маршрутом с.Великі Лісовці, Житомирська обл. (пункт навантаження) с.Дядьковичі Рівненської області (пункт розвантаження) було залучено перевізників ФОП ОСОБА_24 , ФОП ОСОБА_25 . Суду надано ТТН №06/7661 від 06.05.2020, №06/9395 від 06.05.2020, №06/1850 від 06.05.2020, №06/4590 від 06.05.2020, №19/2022 від 19.05.2020, №19/5873 від 19.05.2020, №19/2526 від 19.05.2020, №19/5573 від 19.05.2020, №19/5609 від 19.05.2020, №20/5609 від 20.05.2020, №20/1850 від 20.05.2020, №20/7661 від 20.05.2020, №20/4590 від 20.05.2020, №23/9775 від 23.05.2020, №22/8325 від 22.05.2020, №25/8787 від 25.05.2020, №25/6104 від 25.05.2020, №27/5609 від 27.05.2020, №27/9395 від 27.05.2020, №27/1167 від 27.05.2020, №27/1850 від 27.05.2020, №29/9395 від 29.05.2020, №29/1850 від 29.05.2020, №30/5609 від 30.05.2020, №30/1167 від 30.05.2020, №31/5609 від 31.05.2020, №31/9395 від 31.05.2020, №31/7906 від 31.05.2020, №31/1013 від 31.05.2020, №ВС 06.06.2020, №ВС 06.06.2020, №09/5609 від 09.06.2020, №10/9395 від 10.06.2020, №10/7661 від 10.06.2020, №10/4590 від 10.06.2020, №12/1850 від 12.06.2020, №11/1850 від 11.06.2020, №11/9395 від 11.06.2020, №5994 від 11.06.2020, №5573 від 11.06.2020, №13/7906 від 13.06.2020, №20/5609 від 20.06.2020, №20/1167 від 20.06.2020, №20/9395 від 20.06.2020, №20/1850 від 20.06.2020, №23/1850 23.06.2020, №23/9395 від 23.06.2020, №23/1167 від 23.06.2020, №23/5609 від 23.06.2020, №24/5573 25.06.2020, №24/5873 від 24.06.2020, №26/0777 від 26.06.2020, №26/0307 від 26.06.2020, №26/2022 26.06.2020, №27/1850 від 27.06.2020, №27/1850 від 27.06.2020, №29/1850 від 29.06.2020, №29/4590 29.06.2020, №29/9395 від 29.06.2020, №29/1167 від 29.06.2020, №30/1167 від 30.06.2020, №30/1850 від 30.06.2020, №30/4590 від 30.06.2020. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника та замовника, вказано, що вантажовідправником є ВК "Паросток", вантажоодержувачем - ТОВ "Соя-Біотек"; здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_26 , прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) директор ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що на отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №0605/1 від 06.05.2020, №0605/2 від 06.05.2020, №0605/3 від 06.05.2020, №0605/4 від 06.05.2020, №1905/1 від 19.05.2020, №1905/2 від 19.05.2020, №1905/3 від 19.05.2020, №1905/4 від 19.05.2020, №1905/5 від 19.05.2020, №2005/1 від 20.05.2020, №2005/2 від 20.05.2020, №2005/3 від 20.05.2020, №2005/4 від 20.05.2020, №2205/1 від 22.05.2020, №2305/1 від 23.05.2020, №2505/1 від 25.05.2020, №2505/2 від 25.05.2020, №2705/1 від 27.05.2020, №2705/2 від 27.05.2020, №2705/3 від 27.05.2020, №2705/4 від 27.05.2020, №2905/1 від 29.05.2020, №2905/2 від 29.05.2020, №3005/1 від 30.05.2020, №3005/2 від 30.05.2020, №3105/1 від 31.05.2020, №3105/2 ВІД 31.05.2020, №3105/3 від 31.05.2020, №3105/4 від 31.05.2020, №0606/1 від 06.06.2020, №0606/2 від 06.06.2020,№0906/1 від 09.06.2020, №1006/4 від 10.06.2020, №1006/1 від 10.06.2020, №1006/5 від 10.06.2020, №1106/2 від 11.06.2020, №1106/3 від 11.06.2020, №1206/4 від 10.06.2020, №1206/5 від 12.06.2020, №1206/2 від 12.06.2020, №1306/1 від 13.06.2020, №2006/2 від 20.06.2020, №2006/1 від 20.06.2020, №2006/4 від 20.06.2020, №2006/3 від 20.06.2020, №2306/7 від 23.06.2020, №2306/5 від 23.06.2020, №2306/2 від 23.06.2020, №2306/4 від 23.06.2020, №2406/1 від 24.06.2020, №2406/2 від 24.06.2020, №2606/3 від 26.06.2020, №2606/4 від 26.06.2020, №2606/1 від 26.06.2020, №2706/1 від 27.06.2020, №2706/2 від 27.06.2020, №2906/4 від 29.06.2020, №2906/2 від 29.06.2020, №2906/3 від 29.06.2020, №2906/1 від 29.06.2020, №3006/5 від 30.06.2020, №3006/2 від 30.06.2020, №3006/3 від 30.06.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: ВК "Паросток"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" (Юхимець А.В., Нікульська В.О., Ярмошик Н.І.).

Інформація про відображення операцій в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 31 по 35 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку:2011 за травень та червень 2020р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ВК "Паросток" на загальну суму з ПДВ 17 210 098,19грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується проведена позивачем оплата грошовими коштами за придбаний товар. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор.35 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Як слідує з Акта перевірки, Відповідач обґрунтовує нереальність операцій ВК "Паросток" тим, що вказаним господарством було подано звіт по сплаті за землю поданих платником за 2019 рік, відповідно до якого вказаному кооперативу на праві власності належать земельні ділянки у кількості 2425,978га, при цьому при дослідженні такого звіту встановлено, що деякі з записів не відповідають дійсності, оскільки частково відсутні відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами. Щодо вказаного суд зауважує, що податковий органом ні в Акті перевірки позивача, ні в будь-яких інших наданих суду заявах не вказано щодо яких саме земельних ділянок та якою площею податковим органом було виявлено невідповідності. Крім того, розділом VII Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI було врегульовано порядок перенесення з Державного реєстру земель та внесення до Державного земельного кадастру інформації про земельні ділянки, які були сформовані до дати набрання чинності таким законом, з урахуванням того, що нездійснення такого перенесення не є свідченням припинення права власності або права користування особою відповідною земельною ділянкою, а відповідно відсутність інформації у публічній кадастровій карті про певні кадастрові номери не є свідченням нереальності господарської операції, а є лише інформацією, яка може бути перевірена податковим органом під час відповідного контрольного заходу щодо контрагента позивача, але в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про здійснення відповідачем заходів спрямованих на проведення звірки з ВК "Паросток".

Стосовно висновків Акта перевірки в частині відсутності у контрагента позивача необхідних трудових ресурсів, то суд зазначає, що це не виключає можливості реального виконання ВК "Паросток" господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником, при цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), або залучення до виконання певних робіт третіх осіб на умовах господарських або цивільних договорів про надання послуг, виконання робіт.

Оцінюючи покликання відповідача на те, що 28.07.2020 ГУ ДПС у Харківській області включило ВК "Паросток" до реєстру ризикових платників податків, то суд зазначає, що вказана подія відбулася після завершення у травні та червні 2020 року господарської операції з поставки соняшнику позивачу. Відповідач не надав суду доказів того, що ВК "Паросток" було визнано ризиковим платником податків під час здійснення господарських операцій з позивачем, тому суд констатує, що вказана обставина не спростовує можливості ведення реальної господарської діяльності ВК "Паросток" у травні та червні 2020 та реальності операцій з поставки товарів позивачу.

Всі вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної перевірки та описані в Акті перевірки, а належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою, при цьому в ході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не надходило і судом не було здобуто.

Наявність у позивача обумовлених товарно-матеріальних цінностей та їх подальше використання в господарській діяльності контролюючим органом в Акті перевірки не заперечувалося. Так, в матеріалах справи наявні акти внутрішнього пересування олійного насіння, відомості руху готової продукції за відповідні періоди 2020 року, виробничі звіти по переробці сировини, а також контракти та договори з покупцями позивача, митні декларації, видаткові накладні, ТТН, податкові накладні та виписки по рахунку позивача, які підтверджують використання у господарській діяльності позивача придбаного соняшнику (як сировини), виготовлення з нього відповідної продукції, її реалізацію та отримання за результатами таких операцій розрахунків у безготівковому порядку.

Оцінюючи інші надані відповідачем доводи на підтвердження нереальності господарських операцій з вищезазначеними контрагентами, суд зважує на таке.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у своїх постановах від 30.08.2019 у справі № 804/17176/14, від 21.01.2020 у справі № 814/2335/14, від 05.02.2020 у справі №823/1519/16, від 20.02.2020 у справі №802/1255/17-а висловлює правову позицію, що у ході дослідження господарських операцій необхідно звертати увагу саме на: реальність здійснення оподатковуваних операцій, які повинні мати ділову мету та економічну вигоду; документальне підтвердження здійснення господарських операцій первинними документами, які супроводжують операції певного виду; наявність у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявність розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Вказуючи на відсутність відомостей щодо наявних власних або орендованих основних засобів у контрагентів позивача, відповідач в Акті перевірки покликається на відомості інформаційної системи АС України "Податковий блок", АІС "Облік податків і платежів", АС "Співставлення реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Єдиного реєстру податкових накладних", на що слід зазначити, що наповнення вказаних інформаційних систем здійснюється через виконання певних дій самими платниками податків щодо самих себе. Неподання певної інформації контрагентом позивача до податкового органу за місцем податкового обліку може вказувати на порушення таким платником податків податкової дисципліни, однак не може беззаперечно підтверджувати будь-яких припущень податкового органу (наприклад, щодо фактичної відсутності власних або орендованих основних засобів, тощо).

Суд зауважує, що неможливість встановлення (виявлення) у контрагентів позивача певних основних засобів, жодним чином не може свідчити про відсутність господарської діяльності з боку таких контрагентів, адже такі засоби можуть бути залучені ними в тому числі на умовах оренди, позички, тощо. Зазначені відомості можуть бути перевірені відповідачем виключно в межах перевірки або зустрічної звірки таких контрагентів. Однак, як вбачається із Акта перевірки позивача та матеріалів справи, таким правом контролюючий орган не скористався, та не представив будь-яких доказів, які б містили в собі результати таких перевірок чи звірок.

Постачальники товарів та послуг (ФГ "Ольга", ФГ "Руслана плюс", ТОВ "Агро Консоль", ФГ "Агро Саланг-Тетерів", ТОВ "Гросском", ІП "Драйфхолм Фармінг", ВК "Паросток", С(Ф)Г "Бара") щодо яких відповідачем оспорюється право позивача на податковий кредит з ПДВ на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані в установленому законом порядку, знаходилися на обліку в податкових органах, мали статус платника ПДВ, свідоцтво платника ПДВ не було анульовано на момент укладання та виконання відповідних угод, докази що спростовують ці обставини відповідачем до суду не надано.

В ході перевірки відповідачем не встановлено у позивача наміру отримати за наведеними вище договорами поставки іншого результату, ніж придбання товару.

Наведене вище свідчить про те, що позивач правомірно включив до податкового кредиту суми, які підтверджені податковими накладними, складеними контрагентами позивача, у зв`язку з придбанням позивачем товарів, які були в подальшому використані ним в оподатковуваних операціях. За таких обставин твердження відповідача про заниження податкового кредиту, з викладених в Акті перевірки підстав не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Процес аналізу інформаційних баз даних ДПС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку.

У свою чергу, програмне забезпечення (інформаційні бази контролюючого органу) до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків не відноситься. Аналогічний правовий висновок містяться в постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 808/3513/16.

В силу закону отримання податковим органом податкової інформації або акту про неможливість проведення зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про наявність ознак нереальності господарської діяльності контрагентів позивача не звільняє такий податковий орган від виконання обов`язку щодо встановлення та доведення факту вчинення конкретним платником податків порушення закону.

Разом з тим, матеріали справи не містять аналізу конкретних обставин здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також жодних доказів, які свідчили б про безтоварність таких операцій.

Таким чином, не можуть бути єдиним та безумовним свідченням правомірності висновків податкового органу результати автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України.

Судом встановлено, що податкові накладні по всіх вищевказаних операціях з поставки товарів позивачу зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 198.6 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 ПК України.

Відповідно до п. 201.10 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг і платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 та/або п. 192.1 ПК України, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 ПКУ, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Верховним Судом у постанові від 20.06.2018 року у справі №819/1383/17 викладено висновок про те, що відсутність квитанцій про неприйняття податкових накладних свідчать про наявність у позивача підстав для формування сум податкового кредиту за такими податковими накладними.

Тобто, при реєстрації податкової накладної контролюючий орган здійснює масштабну перевірку. Якщо контролюючий орган в ході перевірки не знаходить порушень і податкова накладна не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків господарської операції та оцінки ступеня ризиків платника податків, серед яких є і перевірка номенклатури товарів, в такому випадку податкова накладна приймається до реєстрації та реєструється, а платнику податків надсилається засобами електронного зв`язку підтвердження про реєстрацію - квитанція. Платник податків, якому надіслано квитанцію, як підтвердження реєстрації податкової накладної, фактично пройшов перевірку законності формування податкового зобов`язання ним, як продавцем, та законність формування податкового кредиту його контрагентом - покупцем, який зазначений у зареєстрованій податковій накладній, а отже, неможливо припускати, що має місце незаконність дій або підміна номенклатури у платника податків, якого контролюючий орган вже перевірив та підтвердив законність цієї дії.

Суд зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними (постанови Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 400/4009/19, від 17.11.2020 у справі № 816/5040/14, від 22.11.2021 у справі № 0670/2176/11 та ін.).

Надані до перевірки первинні документи, що підтверджують господарські операції між позивачем та його контрагентами, згідно даних Акту перевірки, не мають таких дефектів, що свідчили б про нереальність таких операцій. Складені та зареєстровані податкові накладні відповідають вимогам законодавства. Крім того, матеріалами справи стверджується і це визнано відповідачем, що по всім операціям поставок позивач здійснював грошові розрахунки у безготівковому порядку.

Суд зазначає, що підставою для донарахування платнику податку грошових зобов`язань може слугувати лише встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобов`язань.

Зазначене підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини: рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 (заява №803/02) у справі "Інтерсплав проти України" «п. 38 у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку»; рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 (заява №3991/03) "Булвес" АД проти Болгарії (заява №3991/03) «… компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності»; рішення Європейського суду з прав людини від 18.03.2010 (заява №6689/03) у справі "Бізнес Супорт Центр" проти Болгарії" «п. 23 у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Однак це не мало б прямого впливу на оподаткування організації-заявника».

Верховний Суд неодноразово вказував, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про відсутність укладених трудових договорів між контрагентом та фактичним виконавцем робіт/ послуг, так само як і інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними та допустимими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку (постанови Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №805/2030/16-а, від 21.12.2018 у справі №826/5774/17, від 20.12.2018 у справі №826/9632/16, від 20.12.2018 у справі №826/20081/16, від 20.12.2018 у справі №815/4992/16).

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків. Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання ним незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу (Постанова Верховного Суду від 09.03.2019 у справі №810/302/15).

Матеріалами справи підтверджуються факти перерахування позивачем грошових коштів своїм контрагентам, при цьому ні посадові особи податкового органу, а ні інші контролюючі чи правоохоронні органи не встановили економічну доцільність укладення позивачем із його контрагентами "безтоварних правочинів", не проведено також визначення подальшого руху перерахованих позивачем коштів, оскільки без фактичного повернення таких коштів особі, яка їх перерахувала, втрачається будь-яке економічне підґрунтя укладення "безтоварних правочинів". Оскільки, у разі якщо кошти для покупця товару не повертаються, то в будь-якому разі покупець несе відповідні витрати, та не має жодного зиску від укладення правочину, а ніж той який пов`язаний із безпосереднім придбанням необхідного йому товару за договором.

Крім того, доказів обізнаності ТОВ "Соя-Біотек" або його посадових осіб з порядком діяльності його контрагентів та наявністю у них будь-яких порушень податкового або бухгалтерського обліку відповідачем суду не надано і судом не було здобуто. Відтак, суд відхиляє доводи податкового органу щодо наявності ознак нереальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами, адже доводи податкового органу щодо наявності податкової інформації щодо цього є неприйнятними оскільки склад податкового правопорушення не може доводитися податковою інформацією, яка має виключно інформаційне навантаження вільного розсуду податкового органу (припущень), та не заснована на аналізі первинних та інших документів (Постанова Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №0870/4806/12).

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 ст.4 ПК України встановлено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За змістом указаної норми, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Відповідач вказує на те, що деякі з наведених вище контрагентів позивача є фігурантами досудових розслідувань у кримінальних провадженнях, що на його думку є свідченням сумнівності таких контрагентів, яка мала бути врахована позивачем при укладенні відповідних договорів. Щодо цього, суд зазначає, що твердження податкового органу не підтверджені наявністю обвинувальних вироків за ст.191, ст.205, ст.212 КК України, а відповідно на момент проведення податкової перевірки та фіксації її наслідків, а також станом на час розгляду даної справи вироки щодо посадових осіб позивача або його контрагентів відсутні, а доводи податкового органу не підтверджені наявністю обвинувальних вироків. Доказів, які б засвідчували те, що посадові особи контрагентів позивача заперечують факт реального здійснення господарських операцій з поставки товарів для позивача відповідачем не надано і судом не здобуто.

Міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд (постанова Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №808/3837/16).

До винесення вироку в рамках кримінального провадження ухвали слідчого про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатися належним доказом. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили (постанови Верховного суду від 16.01.2018 у справі №2а-7075/12/2670, від 26.06.2018 у справі №808/2360/17, від 20.03.2019 у справі №826/7946/14).

З огляду на наведене, суд приходить висновку, що ТОВ "Соя-Біотек" не може нести юридичну відповідальність за недотримання його контрагентами окремих норм ПК України.

Відтак, ТОВ "Соя-Біотек" мало законне право на формування податкового кредиту на підставі отриманих від ФГ "Ольга", ФГ "Руслана плюс", ТОВ "Агро Консоль", ФГ "Агро Саланг-Тетерів", ТОВ "Гросском", ІП "Драйфхолм Фармінг", ВК "Паросток", С(Ф)Г "Бара" податкових накладних та правомірно включило їх до складу податкового кредиту за відповідні періоди.

Таким чином, суд констатує, що висновки податкового органу про порушення позивачем п.185.1 ст.185, пп.«а» п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 розділ ІІІ ПК України внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту за лютий 2020 року в сумі 1909954,48грн., за березень 2020 року в сумі 287312,83грн., за квітень 2020 року в сумі 2302548,64грн., травень 2020 року в сумі 1589069,75грн., червень 2020 року в сумі 1743491,67грн., липень 2020 року в сумі 347926,49грн., вересень 2020 року в сумі 814094,16грн., що призвело до завищення бюджетного відшкодування за лютий 2020 року на суму 198372грн., березень 2020 року на суму 1006407грн., квітень 2020 року на суму 700000грн., за травень 2020 року на суму 1728420грн., за червень 2020 року на суму 1114338грн., за липень 2020 року на суму 500000грн., за серпень 2020 року на суму 350000грн. та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за квітень 2020 року 1078537грн., за липень 2020 року на суму 295485грн. та за серпень 2020 року на суму 702377грн., та завищення залишку від`ємного значення по декларації за листопад 2020 року на суму 1320462грн. - є безпідставними.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. В пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

З огляду на наведене, відповідачем не надано належних доказів, що підтверджують наявність порушень позивачем податкового законодавства, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення №03, №03, №03 від 24.09.2021 є протиправними та підлягають до скасування, а позов слід задовольнити в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Встановлено, що позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 22700,00грн., враховуючи наведене положення, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Соя-Біотек" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №03 від 24.09.2021, №03 від 24.09.2021, №03 від 24.09.2021.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Соя-Біотек" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області судові витрати у вигляді судового збору у сумі 22700,00грн. (двадцять дві тисячі сімсот гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЯ-БІОТЕК" (вул. Грушевського, буд.26,с. Дядьковичі,Рівненський район, Рівненська область,35361, ЄДРПОУ/РНОКПП 41654619)

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська,12,м.Рівне,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 08 червня 2022 року

Суддя У.М. Нор