Справа № 280/8802/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2022 року м. Дніпросправа № 280/8802/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційні скарги Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року (головуючий суддя Семененко М.О.)

у справі №280/8802/21

за позовом ОСОБА_1

до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микита Андрійович

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микита Андрійович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про визнання протиправними та скасування постанов, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Визвілко Т.В. №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 07.09.2021;

- визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гнідої Ю.В. про скасування процесуального документу від 09.09.2021 у виконавчому провадженні №65050521, якою скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження» від 23.06.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у Відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебувало виконавче провадження №46282150 з примусового виконання виконавчого листа №334/2108/14-ц від 20.01.2015, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 26 233 091,39 грн., в межах якого винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.02.2015. У подальшому, постановою від 30.03.2021 виконавчий документ повернуто стягувачу. 14.04.2021 Дніпровським ВДВС відкрито виконавче провадження №65050521 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 2 623 309,14 грн. відповідно до постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП№46282150 від 23.02.2015. Також в межах виконавчого провадження №65050521 винесені постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.04.2021, постанова про арешт майна боржника від 14.06.2021 та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.06.2021. За зверненням стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65802109 з примусового виконання виконавчого листа №334/2108/14-ц від 20.01.2015. В межах виконавчого провадження №65802109 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.06.2021, постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця від 14.06.2021, постанову про арешт коштів боржника від 14.06.2021. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. від 18.06.2021 про закінчення виконавчого провадження №65802109 встановлено, що суму боргу, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця стягнуто в повному обсязі, у зв`язку з чим постановлено закінчити виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII та припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Враховуючи закінчення виконавчого провадження №65802109 за постановою приватного виконавця, 22.06.2021 позивач звернувся до Дніпровського ВДВС, надавши копію відповідної постанови, та просив закінчити виконавче провадження №65050521, зняти арешт, накладений на його майно, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші заходи щодо виконання рішення, а також провести інші дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. 23.06.2021 державним виконавцем Дніпровського ВДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №65050521, однак 09.09.2021 в.о. начальника Дніпровського ВДВС, керуючись постановою №54/03/2021 заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Визвілко Т.В., виніс постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №65050521 від 23.06.2021. В постанові №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження зазначено, що у державного виконавця не було підстав виносити постанову про закінчення виконавчого провадження №65050521 від 23.06.2021, оскільки підтверджуючих документів про перерахування суми боргу, витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця боржником до заяви від 22.06.2021 не надано. У подальшому матеріали виконавчого провадження №65050521 передано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), де відбувається примусове виконання постанови про стягнення виконавчого збору. Позивач вважає протиправним поновлення виконавчого провадження №65050521 з примусового стягнення виконавчого збору, оскільки стягнення за одним виконавчим документом одночасно виконавчого збору та основної винагороди приватного виконавця не допускається, тому що має наслідком подвійне притягнення до юридичної відповідальності за одне й те саме порушення. Крім того, чинним законодавством не передбачено обов`язку надавати якісь певні документи на підтвердження виконання зобов`язання у межах виконавчого провадження, якщо такий факт встановлений приватним виконавцем у відповідній постанові.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року позов задоволено.

Суд першої інстанції виходив з того, що умовою для завершення виконавчого провадження з примусового виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, що винесена у виконавчому провадження з примусового виконання рішення, є встановлення факту виконання такого рішення приватним виконавцем, і відповідно до положень Закону №1404-VIII та Інструкції з організації примусового виконання рішень такий факт відображається в постанові приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження із зазначенням підстав для цього та посиланням на відповідну норму Закону.

За фактичних обставин справи суд дійшов висновку, що оскільки виконавчий лист №334/2108/14-ц, виданий 20.01.2015 Ленінським районним судом м.Запоріжжя, був фактично виконаний приватним виконавцем, у державного виконавця відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору за примусове виконання такого виконавчого документа, що, у свою чергу, свідчить про відсутність підстав для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №65050521 від 23.06.2021 та поновлення цього виконавчого провадження. Висновки в постанові №54/03/2021 про результати перевірки виконавчого провадження від 07.09.2021 є такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та відповідач-2 - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подали апеляційні скарги, кожен окремо, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідач-1 зазначає, що оскільки кошти за виконавчим документом (постановою про стягнення виконавчого збору №46282150, виданою 23.05.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кошкер І.А.), не були перераховані на користь держави, то державний виконавець відділу не мав жодних підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №65050521 у порядку, передбаченому п. 9 ч.1 ст. 39 Закону №1404-VIII. Оскільки матеріали виконавчого провадження свідчать про порушення вимог ч.2 ст.13, ч.1 ст.18, ч. 5 ст.26 Закону, п. 9 ч. 1 ст. 39, ч.1 ст. 40, ч. 2 ст. 56 Закону, тому постанова №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження є правомірною та не підлягає скасуванню.

Відповідач-2 зазначає, що виконавчі дії ним проведено у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, 09.09.2021 у зв`язку з надходженням 01.09.2021 за вих. №1887 постанови №54/03/2021 від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.06.2021 та винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, як це передбачено положеннями чинного законодавства України.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (правонаступником якого є Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України) від 31.01.2015 відкрито виконавче провадження №46282150 з примусового виконання виконавчого листа №334/2108/14-ц, виданого 20.01.2015 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Ойл» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 26 233 091,39 грн. солідарно із кожним поручителем окремо: - з ОСОБА_1 ; - з Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Інвест»; - з Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Терем, ЛТД».

23.02.2015 в межах цього виконавчого провадження №46282150 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від, відповідно до якої підлягає стягненню з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 2 623 309,14 грн.

25.02.2021 - винесено постанову ВП №46282150 про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на правонаступника - Приватне підприємство «Транзит».

30.03.2021 - винесено постанову ВП №46282150 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII (боржник - ОСОБА_1 , стягувач - Приватне підприємство «Транзит») у зв`язку з надходження заяви стягувача.

Станом на 30.03.2021 нестягнута сума виконавчого збору становить 2 620 239,65 грн., про що здійснено відповідний запис державним виконавцем.

14.04.2021 старшим державним виконавцем Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження №65050521 з примусового виконання постанови №46282150 від 23.02.2015 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 2 623 309,14 грн.

В межах цього виконавчого провадження №65050521 державним виконавцем винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.04.2021, про арешт майна боржника від 14.06.2021, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.06.2021.

Водночас, 14.06.2021 Приватним виконавцем Безмагоричних М.А. виконавчого округу Запорізької області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65802109 з примусового виконання виконавчого листа №334/2108/14-ц, виданого 20.01.2015 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПП «Транзит» заборгованості за кредитним договором в сумі 26 202 396,50 грн.

14.06.2021 приватним виконавцем в межах цього виконавчого провадження №65802109 винесено постанови: про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 500,00 грн., про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в сумі 2 620 239,65 грн., про арешт коштів боржника.

18.06.2021 приватним виконавцем винесено постанову ВП №65802109 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №334/2108/14-ц, виданого 20.01.2015 Ленінським районним судом м.Запоріжжя, на підставі п.9 ч. 1 ст.39, ст. 40 Закону №1404-VIII, у зв`язку тим, що, як встановлено цією постановою, суму боргу, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця стягнуто в повному обсязі.

22.06.2021 позивач звернувся до Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про зняття арешту, накладного на його майно (кошти), виключення відомостей про нього з Єдиного реєстру боржників, скасування інших заходів щодо виконання рішення, а також проведення інших необхідних дій у зв`язку із закінченням виконавчого провадження ВП №65802109. До заяви додано оригінал постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №65802109, винесеної приватним виконавцем.

23.06.2021 головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з посиланням на вказані вище обставини винесено постанову ВП №65050521 про закінчення виконавчого провадження №65050521 на підставі п.9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону №1404-VIII.

Заступником начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Визвілко Т.В. проведено перевірку виконавчого провадження №65050521 з примусового виконання постанови №46282150 від 23.02.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 2 623 309,14 грн., за результатами якої прийнято постанову від 07.09.2021 № №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження.

Перевіркою встановлено, що підтверджуючих документів про перерахування суми боргу, витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця боржником (ОСОБА_1) до заяви від 22.06.2021 не надано, у зв`язку з чим з огляду на відсутність в матеріалах виконавчого провадження №65050521 відомостей про сплату боржником суми боргу та витрат виконавчого провадження, зроблений висновок про безпідставне закінчення виконавчого провадження №65050521 та порушення держаним виконавцем вимог ч.1 ст.18, п.9 ч.1 ст.39, ч.1 ст.40 Закону №1404-VIII.

Означеною постановою від 07.09.2021 № №54/03/2021 доручено в.о. начальника Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) провести дії, передбачені абз. 2 і 3 ч.3 ст. 74 Закону №1404-VIII, зокрема, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.06.2021, винесену у виконавчому провадження №65050521, та зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом №1404-VIII.

На виконання постанови №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 07.09.2021, в.о. начальника Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - Гнідою Ю.В. проведено перевірку матеріалів виконавчого провадження №65050521 та винесено постанову про результати перевірки виконавчого провадження №65050521 від 09.09.2021, якою визнано дії головного державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) під час примусового виконання постанови №46282150, виданої 23.02.2015 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 2 623 309,14 грн. такими, що не відповідають вимогам ч.2 ст.13, ч.1 ст.18, ч.5 ст.26 Закону, п.9 ч.1 ст.39, ч.1 ст.40, ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»: зобов`язано старшого державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Також 09.09.2021 в.о. начальника Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - Гнідою Ю.В. прийнято постанову ВП №65050521 про скасування процесуального документу, якою на підставі абз.4 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» скасований документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження» від 23.06.2021, що виданий при примусовому виконанні постанови №46282150 від 23.02.2015 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 2 623 309,14 грн.

Постановою від 09.09.2021 ВП №65050521 старшим державним виконавцем Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хіміч Т.А. відновлено виконавче провадження з примусового виконання постанови №46282150 від 23.02.2015 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 2 623 309,14 грн.

Правомірність прийняття постанови від 07.09.2021 №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження та постанови від 09.09.2021 ВП№65050521 про скасування процесуального документу є предметом судового розгляду у цій справі.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваних постанов.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 №606-XIV, який діяв на час прийняття постанови від 23.02.2015 ВП №46282150 про стягнення з боржника ( ОСОБА_1 ) виконавчого збору у розмірі 2623309,14 грн., у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.28 Закону №606-XIV у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

На час виникнення спірних правовідносин спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно п.5 ч.1 ст.3 цього Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч.1 ст.42 Закону №1404-VІІІ кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст.27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) - ч.4 ст.27 Закону №1404-VIII.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч.3 ст.40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню шляхом відокремлення в самостійне виконавче провадження у разі закінчення того виконавчого провадження, у межах якого його первісно було винесено.

Аналіз положень Закону № 1404-VIII свідчить також про те, що примусове виконання рішень, зазначених у статті 3 цього Закону, може здійснювати приватний виконавець, зокрема, за заявою стягувача. Під час примусового виконання рішень приватний виконавець може вчиняти заходи, визначені у статті 10 Закону № 1404-VIII.

Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору (ч.3 ст.45 Закону №1404-VІІІ).

Згідно із ч.1 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VIII від 02.06.2016№ 1403-VIII, який визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус, за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Відповідно до частин другої, третьої та четвертої статті 31 цього Закону № 1403-VIII винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1)фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (ч.6 ст.31 Закону № 1403-VIII).

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) - ч.7 ст.31 Закону № 1403-VIII.

На виконання статті 31 Закону № 1403-VIII постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року № 643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця.

Пунктом 19 Порядку № 643 визначено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Таким чином, основна винагорода - це винагорода приватного виконавця за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в розмірі пропорційному до фактично стягнутої суми. Право на стягнення суми основної винагороди, визначеної у постанові про стягнення основної винагороди, залежить від того чи виконане рішення в повному або частковому обсязі внаслідок дій приватного виконавця.

Аналізуючи наведені норми в контексті спірних правовідносин, суд першої інстанції правильно зазначив, що стягувачу надано право самостійно обирати спосіб виконання судового рішення крім випадків, встановлених законом, яке полягає, зокрема, у можливості стягувача самостійно, на власний розсуд або звернутись до державного виконавця, або обрати приватного виконавця та співпрацювати із ним на відповідних договірних умовах.

Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 29.01.2021 у справі № 640/13434/19.

При цьому за прямою нормою ч.5 ст.27 Закону № 1404-VIII у разі виконання рішення приватним виконавцем виконавчий збір не стягується.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що умовою для завершення виконавчого провадження з примусового виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, що винесена у виконавчому провадження з примусового виконання рішення, є встановлення факту виконання такого рішення приватним виконавцем, що відображається в постанові приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження із зазначенням підстав для цього та посиланням на відповідну норму Закону.

З матеріалів справи вбачається, що 18.06.2021 приватним виконавцем Безмагоричних М.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №65802109 з примусового виконання виконавчого листа №334/2108/14-ц, виданого 20.01.2015 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, на підставі п. 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII у зв`язку з фактичним виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, яка учасниками виконавчого провадження оскаржена не була та є чинною.

Таким чином, оскільки виконавчий лист №334/2108/14-ц, виданий 20.01.2015 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, був фактично виконаний приватним виконавцем, що підтверджується належними та допустимими доказами, тому у державного виконавця відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору за примусове виконання такого виконавчого документа.

Суд першої інстанції правильно вказав, що нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку боржника надавати державному виконавцю будь-які докази на підтвердження факту сплати основної винагороди приватного виконавця чи інші докази, у тому числі, докази фактичного виконання виконавчого документа, оскільки відповідно до Закону №1404-VII та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1302/29432, єдиним і достатнім документом на підтвердження виконання виконавчого документа приватним виконавцем є винесена ним постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Наведене дозволяє дійти висновку, що виконавче провадження №65050521 з примусового виконання постанови №46282150 від 23.02.2015 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору підлягало закінченню, отже підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №65050521 від 23.06.2021 та його поновлення, наведені в постанові №54/03/2021 про результати перевірки виконавчого провадження від 07.09.2021, є такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 07.09.2021, та прийнята на її реалізацію постанова в.о. начальника Дніпровського ВДВС від 09.09.2021 про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні №65050521, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.06.2021, є безпідставними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі №280/8802/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко