Справа № 620/670/22
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/670/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач), в якому просить:

визнати протиправною відмову відповідача в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, викладену в листі від 25.11.2021 № 2500-0213-8/60722;

зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах період навчання позивача в середньому професійно-технічному училищі №36 м. Києва з 05.03.1986 по 29.08.1986 та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з часу звернення.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно в порушення вимог чинного законодавства відмовлено йому у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки останній має необхідний пільговий стаж та надав всі необхідні підтверджуючі документи.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Вказану ухвалу суду відповідач отримав 20.01.2022, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, однак у встановлений судом 15-денний строк відзив не подав. При цьому, суд зазначає, що ГУ ПФУ в Чернігівській області згідно штампу на конверті подано відзив на позов 09.02.2022 без клопотання про поновлення процесуального строку на його прийняття, як наслідок поданий понад строк відзив не може бути прийнятий судом.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як слідує з матеріалів справи позивач 18.11.2021 звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, листом від 25.11.2021 відповідачем повідомлено ОСОБА_1 про прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії №70 від 23.11.2021. Згідно вказаного рішення ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу, передбачених статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зокрема, відповідач зазначив наступне: необхідний вік для призначення пенсії 50 років, вік заявника 56 років; необхідний страховий стаж для призначення пенсії не менше 25 років для чоловіків, страховий стаж заявника 23 роки 10 місяців 4 дні; необхідний пільговий стаж для призначення пенсії 10 років, пільговий стаж заявника 4 роки 8 місяців 6 днів (а.с.7).

Відповідно до виконаного відповідачем розрахунку стажу для призначення пенсії за віком, страховий стаж ОСОБА_1 становить 23 роки 10 місяців 4 дні та складається з наступних періодів: з 01.08.1982 по 31.12.1982 робота в колгоспі 0 років 5 місяців 0 днів; з 01.01.1983 по 23.11.1983 робота в колгоспі 0 років 10 місяців 0 днів; 24.11.1983 по 10.11.1985 військова строкова служба 1 рік 11 місяців 17 днів; з 05.03.1986 по 29.08.1986 навчання у вищих/середн НЗ 0 років 5 місяців 25 днів; з 01.09.1986 по 09.01.1987 Список №1 0 років 4 місяці 9 днів; з 10.01.1987 по 01.07.1987 Список №1 0 років 5 місяців 22 дні; з 02.07.1987 по 27.02.1990 Список №1 2 роки 7 місяців 26 днів; з 28.02.1990 по 30.07.1990 Список №1 0 років 5 місяців 3 дні; з 31.07.1990 по 06.05.1991 Список №1 0 років 9 місяців 6 днів; з 07.05.1991 по 31.03.1992 робота в колгоспі 0 років 10 місяців 25 днів; з 01.04.1992 по 24.11 1992 робота в колгоспі 0 років 7 місяців 24 дні; з 25.11.1992 по 30.08.2001 8 років 9 місяців 6 днів; з 31.08.2001 по 30.09.2003 2 роки 1 місяць 0 днів; з 28.10.2003 по 31.12.2003 безробіття 0 років 2 місяці 4 дні; з 01.01.2004 по 19.04.2004 безробіття 0 років 3 місяці 28 днів; з 22.04.2004 по 23.10.2004 безробіття 0 років 6 місяців 21 день; з 24.02.2005 по 01.03.2005 0 років 0 місяців 6 днів; з 01.08.2005 по 06.08.2005 0 років 0 місяців 7 днів; з 01.12.2005 по 12.12.2005 0 років 0 місяців 8 днів; з 25.09.2019 по 30.09.2021 2 роки 0 місяців 5 днів (а.с.8).

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Так, у своїй діяльності Пенсійний фонд України керується Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон №1788), Законом України №1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №400/97-ВР) та Положенням про Пенсійний фонд, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280, тощо.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є : реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до ст.58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Право на призначення пенсії на пільгових умовах обґрунтовується посиланням на Закон України "Про пенсійне забезпечення", норми якого з урахуванням відомостей про місце та час його роботи зі шкідливими та важкими умовами за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, дають право на призначення такої пенсії. Працівникам, зайнятим повний робочий на роботах, передбачених Списком №1, що чинні на час їх роботи за наявності необхідної кількості пільгового та загального стажу пенсія призначається зі зниженням пенсійного віку.

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, умовою для подання будь-яких інших документів що підтверджують наявний трудовий стаж для призначення пенсій є відсутність трудової книжки або записів у ній.

Відповідно до положень ч. 1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Згідно з п. 1) ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

- з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, відповідачем зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 01.09.1986 по 06.05.1991 на Київському виробничому об`єднанні «Хімволокно» (правонаступник ВАТ «Київхімволокно»), що становить 4 роки 8 місяців 6 днів.

При цьому, ОСОБА_1 до початку праці у Київському виробничому об`єднанні «Хімволокно» проходив навчання в середньому професійно-технічному училищі № 36 м. Києва з 05.03.1986 по 29.08.1986, що становить 0 років 5 місяців 25 днів (а.с.17).

Як слідує з матеріалів справи період навчання Кравченко в СПТУ-36 м. Києва за професією апаратник хімічного виробництва відповідачем до пільгового стажу не враховано, що не відповідає нормам законодавства України.

Так, згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХП «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98- ВР «Про професійно-технічну освіту»).

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Також суд вважає за необхідно зазначити, що навчання у середньому професійно-технічному училищі було врегульовано Положенням про середнє професійно-технічне училище, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.02.1985 № 177, відповідно до п. 40, якого час навчання у середньому професійно-технічному училищі зараховується до загального трудового стажу, а також до безперервного трудового стажу, якщо перерва між днем закінчення училища та днем прийняття на роботу не перевищив 3 місяців.

Крім того, пунктом 41 вказаного Положення був врегульований порядок працевлаштування випускників училищ, а саме: випускники середнього професійно-технічного училища з денною формою навчання у відповідності з державним планом економічного та соціального розвитку направляються на підприємства (в об`єднання, організації) та забезпечуються роботою згідно отриманої професії та кваліфікації. Направлення на роботу провадиться згідно з положенням про розподіл випускників середнього професійно-технічного училища, що затверджується Державним комітетом СРСР по професійно-технічній освіті у встановленому порядку.

Також, пункт 42 Положення встановлював, що випускники середнього професійно-технічного училища з денною формою навчання були зобов`язані пропрацювати не менш 2-х років на підприємствах (в об`єднаннях, організаціях), до яких вони направлені після закінчення училища. Керівникам підприємств (об`єднань, організацій) було заборонено протягом цього строку приймати молодих робочих - випускників середнього професійно-технічного училища на роботу без відповідного направлення училища, не дозволялось переводити на роботу, не пов`язаною з отриманою професією та кваліфікацією, звільняти випускників середнього професійно-технічного училища на протязі 2 років після закінчення ними цього навчального закладу без дозволу міністерства (відомства), якому підпорядковане підприємство (об`єднання, організація), а також відповідних органів професійно-технічної освіти.

Станом на 1986 рік у Список N 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 N 1173 в розділі XVI визначено, що виробництво штучного та синтетичного волокна внесені робочі, зайняті повний робочий день у виробництві, зокрема, целофану у хімічних цехах.

Тобто професія «апаратник хімічного виробництва» прямо передбачає роботу у хімічному цеху з виробництва целофану, целюлозної плівки.

Таким чином, позивач здобув професію, яка внесена до Списку № 1, а після закінчення навчального закладу був направлений на роботу навчальним закладом у відповідності з отриманою професією, кваліфікацією, професією, що внесена до Списку № 1, що дає право на пільги для відповідної категорії працівників згідно норм діючого на той час законодавства СРСР.

Тобто період навчання ОСОБА_1 в СПТУ-36 м. Києва з 05.03.1986 по 29.08.1986 (0 років 5 місяців 25 днів) підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (закінчення навчання 29.08.1986, зарахування на роботу 01.09.1986).

З урахуванням періоду навчання ОСОБА_1 його пільговий стаж дорівнює 5 років 2 місяці 1 день.

Таким чином, пільговий стаж позивача перевищує половину необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах стажу за Списком № 1 (10 років).

В цьому випадку ОСОБА_1 має право на пільгову пенсію зі зниженням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (60 років) на 1 рік за кожний повний рік такої роботи, тобто право на пенсію на пільгових умовах виникло по досягненню 55 років (з 20.06.2020).

При цьому, страховий стаж позивача має бути не менше 20 років 6 місяців (стаття 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 досяг віку 55 років, пільговий стаж за Списком № 1 становить 5 років 2 місяці 1 день, страховий стаж дорівнював за відомостями органу Пенсійного фонду, зазначеними в розрахунку стажу для призначення пенсії 21 рік 10 місяців 25 днів, при тому, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не зараховано період роботи позивача у ЗАТ агрофірма «Нива» з 30.11.2006 по 31.12.2006 на посаді слюсаря-ремонтника (0 років 1 місяць 2 дні) згідно записів у трудовій книжці колгоспника укр. № НОМЕР_1 , що складає, загальний страховий стаж 23 роки 10 місяців 4 дні.

Після 2006 року ОСОБА_1 з 25.09.2019 по дату звернення з заявою про призначення пенсії працював та продовжує працювати охоронцем у Благодійній організації «Благодійний фонд Івана Куровського» (а.с.9-16).

Таким чином загальний страховий стаж позивача на 18.11.2021 дорівнював 24 рокам 1 місяцю 21 дню, що також відповідає вимогам, встановленим ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків.

Показник страхового стажу за підрахунками відповідача, як зазначено вище, дорівнює 23 роки 10 місяців 4 дні (а.с.8).

Враховуючи вищевикладене, пенсійний вік ОСОБА_1 із застосуванням положень ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо зменшення пенсійного віку на 1 рік за кожен повний рік роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці становить 55 років (позивач досяг необхідного віку 19.06.2020).

Пільговий стаж за Списком № 1 з урахуванням навчання дорівнює 5 років 2 місяці 1 день, страховий стаж станом на 30.09.2021 становить 23 роки 10 місяців 4 дні, що відповідає вимогам, викладеним у ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують, як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Таким чином, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах період навчання позивача в середньому професійно-технічному училищі №36 м. Києва з 05.03.1986 по 29.08.1986 та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з часу звернення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 909,00 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах період навчання ОСОБА_1 в середньому професійно-технічному училищі №36 м. Києва з 05.03.1986 по 29.08.1986 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з часу звернення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, .

Повний текст рішення складений 06.06.2022.

Суддя О.М. Тихоненко