Справа № 460/5705/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2022 року м. Рівне №460/5705/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Рівненській області
про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач) про визнання неправомірною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до загального страхового стажу застрахованої особи ОСОБА_1 період з 1 лютого 2019 року по 05 квітня 2021 року включно; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області внести до картки персоніфікованого обліку ОСОБА_1 інформацію про сплату єдиного соціального внеску за період з 1 лютого 2019 року по 05 квітня 2021 року включно та зарахувати в відомостях облікового страхового стажу за вказаний період.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває у трудових відносинах з Державним підприємством "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)". У березні 2021 року ій стало відомо, що у картці персоніфікованого обліку (форма ОК-5) з лютого 2019 року відсутні відомості про трудовий, страховий стаж та про сплату єдиного соціального внеску. У зв`язку з чим позивач звернулася до відповідача щодо зарахування до страхового стажу відповідного періоду роботи. Згідно з відповіддю органу Пенсійного фонду, причиною незарахування до страхового стажу позивача періоду з лютого 2019 року по квітень 2021 року є ненадання органами ДФС до Головного управління Пенсійного фонду України відомостей щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальником Державним підприємством "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)". Позивач вважає відмову відповідача протиправною та просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 01.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Рівненській області.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки згідно з даними особового рахунку, станом на 14.08.2020 за Державним підприємством "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)" рахується борг зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 141263,23грн. У зв`язку з цим в Реєстрі відсутня позначка про сплату страхових внесків щодо всіх найманих працівників з лютого 2019 року. Таким чином, підстави для внесення до картки персоніфікованого обліку позивача інформації про сплату єдиного соціального внеску за лютий 2019 квітень 2021 року включно відсутні. Враховуючи викладене, просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача подала пояснення на позов, де вказало, що за даними інформаційної системи Головного управління ДПС у Рівненській області, в інтегрованій картці Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)" за технологічним кодом 71010000 обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску. Згідно з п.6 ст.25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. Враховуючи викладене вище, якщо платник має наявний борг, то сплачені ним поточні платежі по єдиному внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Оскільки розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працювала у Державному підприємстві "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)". Вказана обставина сторонами не заперечується, тому в силу вимог ч.1 ст.78 КАС України не підлягає доказуванню під час розгляду даної справи.

Відповідно до наказу Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)" від 05.04.2021 №3/ос-21 "По особовому складу" ОСОБА_1 звільнено з роботи з 05.04.2021.

22.03.2021 позивач звернулася до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)" із заявою щодо сплати єдиного соціального внеску за період з лютого 2019 року по даний час.

Листом від 22.03.2021 №20/П/04/103 Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)" повідомило позивача про те, що кожного місяця на підприємстві нараховується заробітна плата працівникам виробничого персоналу і відповідно єдиний соціальний внесок. Подаються звіти про нарахування єдиного соціального внеску в Державну податкову службу по кожній особі, яка працює на підприємстві. Єдиний соціальний внесок сплачується за всіх працівників підприємства.

22.03.2021 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою щодо надання інформації щодо відсутності в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про страховий та трудовий за період з лютого 2019 року по даний час.

Листами від 29.03.2021 №1902-2127/Д-06/8-1700/21 та від 13.04.2021 №2357-2327/Д-06/8-1700/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило позивача про те, що станом на 29.03.2021 від органів Державної фіскальної служби не надходили відомості щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальником Державним підприємством "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)". Таким чином, відомості про страховий стаж за період з лютого 2019 року по даний час будуть відображені у реєстрі застрахованих осіб після надходження від органів Державної фіскальної служби відомостей про сплату страхувальником Державним підприємством "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)" єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-ІV).

Статтею 8 Закону №1058-ІV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг, яке, в силу положень ст.2 Закону №1058-ІV гарантується, зокрема, солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ст.1 Закону №1058-ІV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із ч.1 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (абз.1 ч.3 ст.24 Закону №1058-IV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У силу приписів ч.1 ст.15 Закону №1058-IV, платниками страхових внесків до солідарної системи є, зокрема, страхувальники, зазначені в ст.14 цього Закону.

Відповідно до п.1 ст.14 Закону №1058-IV, страхувальниками відповідно до цього Закону є, зокрема, роботодавці.

Згідно з ч.2 ст.20 Закону №1058-IV, обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

За приписами ч.6 ст.20 Закону №1058-IV, страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом, зокрема, для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону є календарний місяць.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058-IV).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI, страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Частиною 1 статті 4 Закону №2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Отже, обов`язок щодо сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника - роботодавця, оскільки він здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи - працівника.

Застрахована особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства за страховими внесками не може бути підставою для незарахування до страхового стажу такої особи періодів її роботи.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 30.09.2019 у справі №414/736/17, від 23.07.2019 у справі №617/927/17, які в силу вимог ч.5 чт.242 КАС України враховуються судом при прийняті даного рішення.

Таким чином, усі місяці роботи, в тому числі, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі-працівнику заробітну плату та нараховувало відповідні страхові внески з неї, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески чи ні або незалежно від того, чи обліковуються вказані страхові внески відповідачем у реєстрі застрахованих осіб.

Відповідно до п.1 ст.12-1 Закону №2464-VI, Пенсійний фонд України формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У ч.2 ст.20 Закону №2464-VI зазначено, що персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.02.2019 по 05.04.2021 Державним підприємством "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)" була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески.

Вказані обставини підтверджуються відомостями про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за період з лютого 2019 року по квітень 2021 року.

Сплата Державним підприємством "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)" нарахованого єдиного соціального внеску за період з лютого 2019 року по квітень 2021 року за працівників підприємства підтверджується платіжними дорученнями наявними в матеріалах справи.

Враховуючи наведені норми та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відмова відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період з лютого 2019 року по квітень 2021 року порушує право останньої на соціальний захист, гарантоване Конституцією України та Законом №1058-IV.

Наявність у Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)"боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не є підставою для не зарахування позивачу до страхового стажу періоду, у якому підприємство як страхувальник фактично сплачувало за неї обумовлений внесок.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій. Натомість, позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 908,00грн, сплачений відповідно до квитанції від 18.05.2021 №30, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період роботи у Державному підприємстві "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)" з 01.02.2019 по 05.04.2020 включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у Державному підприємстві "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№76)" з 01.02.2019 по 05.04.2020 включно.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 07.06.2022.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м. Рівне,33028, )

Третя особа: Головне управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська, 12, м.Рівне, )

Суддя В.В. Щербаков