Справа № 440/1376/22
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/1376/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ніценко А.О.,

представника позивача Кабальського Р.О.,

представника відповідача Масюк П.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1 , Позивач) до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі ГУ ДПС у Полтавській області, Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2021 №5.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийняте відповідачем за наслідками перевірки спірне податкове повідомлення-рішення від 13.12.2021 №5 є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників.

Відповідач позов не визнав та у наданому до суду відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи правомірність своїх дій посиланням на обґрунтованість проведення перевірки та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Позивач є суб`єктом господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність пов`язану з перевезенням вантажів власним автомобільним транспортом.

Працівниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Полтавській області заступником начальника відділу Куницьким Р.М. та ГДІ Литвин В.Ф., на підставі наказу від 16.11.2021 року №2830-П «Про проведення фактичної перевірки», направлень від 16.11.2021 №4165, №4166 та на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (зі змінами та доповненнями) (далі - ПКУ) було проведено фактичну перевірку за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарських об`єктів, або інших об`єктів власності (зокрема місць зберігання та/або відпуску пального), а саме комплекс за адресою: АДРЕСА_1 в через який здійснює (проводить) діяльність фізична особа підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 .

На підставі акта перевірки відповідачем 13.12.2021 прийнято податкове повідомлення-рішення №5, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 1060000,00 грн.

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до суду.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість оспорюваного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з такого.

На підтвердження реального характеру фактичної господарської діяльності Позивачем надано угоди з основними контрагентами: договір про транспортно-експедиційне обслуговування вантажів №14108 від 01.10.2015 року з ПАТ «Оболонь», з відповідними додатками; договір перевезення вантажу №01/06-2020 від 01.06.2020 року з ТОВ «ОНУР Конструкціон Інтернешнл», з відповідними додатками; договір про транспортно-експедиційне обслуговування №528 від 29.07.2020 року з ТОВ «ТЕРРАФУД», з відповідними додатками; договір про надання послуг з організації перевезень та послуг перевезень №0157/21.Tr.Kv від 01.03.2021 року з ТОВ «ТЕРРАФУД», з відповідними додатками.

Для підтвердження реальності обсягів господарської діяльності та відповідно і кількості пального, що споживається Позивач надав первину документації щодо здійснених перевезень у 2020 році, зокрема товарно-транспортні накладні та акти виконаних робіт.

Для цієї господарської мети у Позивача наявні власні засоби виробництва парк з 49 одиниць вантажних автомобілів, якими Позивач користується на праві приватної власності. Копії свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів надано до матеріалів справи.

Для обслуговування власних господарських потреб щодо заправки пальним власного автомобільного транспорту, Позивачем здійснюється закупівля пального та отримано ліцензію Головного управління ДПС у Полтавській області на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) з терміном дії до 11.02.2025 року за №2000049.

Під час проведення фактичної перевірки встановлено, що згідно з ліцензією №2000049 на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) для зберігання пального використовуються два резервуари (надземні горизонтальні сталеві бочки/цистерни) загальною місткістю 25000 літрів, а саме: дві ємності для зберігання дизельного палива (одна 10,0 м3 та друга 15 м3). Ємності являюся власністю ФОП ОСОБА_1 .

Для відпуску та контролю за використанням пального використовується паливороздавальна колонка «ADAST» зав. № 29986.85, виробник ADAST-SYSTEMS (Чехословаччина), дата виготовлення не встановлена.

Фактичні залишки пального (дизельне паливо) становлять 9,75 м3.

Відповідно до підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі.

Платники податку розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Відповідно до п.12 підрозділу 5 Розділу XX Кодексу розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів. - не пізніше 1 січня 2020 року.

ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.2020 та на час перевірки платником акцизного податку зареєстрований не був.

Відповідно довідки від 19.11.2021 №37 встановлено, що за 2020 рік ФОП ОСОБА_1 було використано в господарській діяльності дизельного пального в кількості 1563,88 метрів кубічних.

В ході аналізу бази даних ЄРАН та з СЕА РП та СЕ встановлено, що за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 контрагентом-постачальником ФОП ОСОБА_1 (ТОВ «ЕКОН ТРЕЙД» ) зареєстровані акцизні накладні з кодом операції «З»: реалізація пального суб`єкту господарювання неплатнику на фізичне відвантаження (відпуск) пального з акцизного складу пересувного, напрям використання «0», на загальну кількість 1502393,39 літрів пального (приведені до 15 °С), а саме: дизельне паливо за кодом УКТЗЕД . В Додатку №1 (є складовою та невід`ємною частиною акта) зазначені дані (в розрізі постачальників, дат надходження пального, коду та виду пального) щодо обсягів пального (в кг та літрах) отриманих ФОП ОСОБА_1 відповідно до акцизних накладних, видаткових та товарно-транспортних накладних за 2020 рік при загальній кількості отриманого пального в кількості 1502393,39 літрів.

Також, в ході аналізу бази даних ЄРАН встановлено, що реєстрація акцизних накладних ФОП ОСОБА_1 в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 на реалізацію пального в адресу контрагентів-покупців відсутня. Згідно інформаційного ресурсу ДПС ФОП ОСОБА_1 не зареєстрований платником акцизного податку з реалізації пального.

На цій підставі після отримання обсягів пального, що перевищують 1000 кубічних метрів (1 000 000 літрів) у межах календарного року, на думку Відповідача ФОП ОСОБА_1 вважався розпорядником акцизного складу, та у відповідності до вимог пункту «б» абзацу 2 підпункту 230.1.1 пункту 230.1 статті 230 Кодексу та відповідно зобов`язаний здійснити реєстрацію такого складу за місцем зберігання пального за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактичною перевіркою встановлено порушення вимог абзаців 1, 4, 6 підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ (з наступними змінами та доповненнями), в частині відсутності реєстрації акцизного складу в Системі електронного адміністрування реалізації пального, не обладнання та/або відсутності реєстрації в Єдиному держаному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників.

Відповідно до статті 128-1.1 ПК України відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.

Заслухавши пояснення представника Відповідача, надані у судовому засіданні 12.05.2022 року встановлено, що Відповідачем при здійсненні фактичної перевірки не досліджувалося питання щодо обсягів паливних матеріалів, які фактично завозилися на територію складу за місцем зберігання пального за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачем лише було взято до уваги загально кількість оплаченого та придбаного пального за відповідний період, без з`ясування реального зберігання пального та тією його кількості, яка завозилася на склад для зберігання.

Відповідно до додаткових пояснень Позивача викладених у відповіді на відзив (подано до суду 12.05.2022 року), з огляду на характер господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , здійснення перевезення по всій території України, вантажні автомобілі фізично не можуть заправлятися лише та виключно на території підприємства за адресою: м. Решетилівка, вул. Соборна, 20 з резервуарів та паливних станцій, що знаходяться у володіння Позивача.

З огляду на це, Позивачем пояснює, що ним не закуповується, та на його територію не завозиться, не поставляється та фізично і фактично не перебуває (не перебувало) весь обсяг паливної продукції, яка вцілому за рік була оплачена Позивачем та на яку посилається Відповідачем.

Так за даними бухгалтерського обліку, і ця інформація надавалася на запит при здійсненні перевірки, Позивачем дійсно за весь 2020 рік було дійсно придбано та оплачено дизельного пального в обсязі 1559209 літрів. Проте з цього обсягу на територію з паливними сховищами отримувалося лише частина цього обсягу у кількості 919340,241 літрів.

Решта ж 639 868, 759 літрів отримувалося Позивачем за межами територій підприємства на паливороздавальних колонках в місцях роздрібної торгівлі пальним (ТОВ «ВОГ КАРД» 29 981,430 літрів та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС-ОЙЛ» 34 517,329 літрів), а також через заправку автомобілів Позивача не на території підприємства, а безпосередньо в паливні баки з бензовозів в інших населених пунктах України (ТОВ «ЕКОН ТРЕЙД» 575 370,00 літрів).

На підтвердження цього надано копії договорів на постачання пального від ТОВ «ВОГ КАРД», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС-ОЙЛ», ТОВ «ЕКОН ТРЕЙД» на 12 аркушах; копії відомостей про заправки автомобілів ФОА ОСОБА_2 в баки на 31 аркушах; копії актів прийому передачі паливно-мастильних матеріалів від ТОВ «ЕКОН ТРЕЙД» на 144 аркушах.

Нормами підпункту 14.1.6. пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що акцизний склад - це:

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження. зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом:

а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або технічному обладнанні, пристрої;

ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Тобто, для суб`єктів господарювання, які відповідають наведеним критеріям, не є акцизними складами приміщення та/або території, на яких вони як власники або користувачі зберігають та використовують пальне виключно для потреб власного споживання. Однак, у разі недотримання хоча б одного із зазначених критеріїв, для суб`єктів господарювання такі приміщення та/або території є акцизними складами, в тому числі і у випадку, коли вони використовують отримане пальне виключно для потреб власного споживання та не здійснюють операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Згідно із абзацом 2 пункту 22 підрозділу 5 «Особливості справляння акцизного податку та екологічного податку» розділу XX «Перехідні положення» ПК України суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників податку з 1 липня 2019 року, зобов`язані до 1 липня 2019 року зареєструватися платниками податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники податку будуть станом на 1 липня 2019 року.

З огляду на те, що Позивачем не завозиться на його територію за адресою: м. Решетилівка, вул. Соборна, 20 до резервуарів та паливних станцій, що знаходяться у володіння Позивача, та фактично не перебуває (не перебувало) весь обсяг паливної продукції, яка вцілому за рік була оплачена Позивачем (в обсязі 1 559 209 літрів), а на територію з паливними сховищами отримувалося лише частина цього обсягу у кількості 919 340,241 літрів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування положень про акцизний склад до Позивача.

А тому, з огляду на те, що означені приміщення та/або території не вважаються акцизними складами в розумінні підпункту «б» п.14.1.6. пункту 14.1. статті 14 ПК України, Позивачеві не може бути поставлено у провину не реєстрацію такого складу.

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного повідомлення-рішення покладено на контролюючий орган.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ФОП ОСОБА_1 повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 15900,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 13.12.2021 №5.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 15900,00 грн. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 червня 2022 року.

Головуючий суддя Г.В. Костенко