Справа № 120/16824/21-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 червня 2022 р. Справа № 120/16824/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Селянського (фермерського) господарства "Ольга" до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Селянське (фермерське) господарство "Ольга" до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з позовними вимогами про:

- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Держтеокадастру у Вінницькій області у зв`язку з не проведенням перевірки в порядку державного нагляду (контролю) за додержанням земельного законодавства України;

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області розпочати проведення перевірки в порядку державного нагляду (контролю) за додержанням земельного законодавства України по зверненню СФГ «Ольга».

В обґрунтування позову представник позивача посилався на протиправну бездіяльність відповідача, який попри отримання заяв позивача про необхідність проведення перевірки, необхідних дій не вчинив.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Тією ж ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Відповідач скористався наданим правом і надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на те, що з боку відповідача відсутній факт допущення протиправної бездіяльності по відношенню до позивача. Зазначає, що звернення позивача про необхідність проведення перевірки в порядку державного нагляду за додержанням земельного законодавства були розглянуті, та за наслідками їх розгляду Головним управлінням не встановлено підстав для проведення перевірки.

Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із таких міркувань.

13.07.2021 представник позивача звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із зверненням про необхідність проведення перевірки в порядку державного нагляду за додержанням земельного законодавства щодо можливих порушень вимог земельного законодавства під час набуття і реалізації прав на землю, оскільки СФГ "Ольга" було встановлено, що поверх їх земельної ділянки відбулося формування нових земельних ділянок.

Листом "Про розгляд звернення" №2-К-1406/0-3467/6-21 від 27.07.2021 Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомила ОСОБА_1 , що для можливості проведення заходів державного контролю необхідно надати додаткову інформацію, а саме про належним чином зареєстроване право користування СФГ "Ольга" на земельну ділянку площею 50 га на території Козятинської міської ОТГ, Хмільницького району, за межами населеного пункту с. Сокілець, оскільки інформація щодо зареєстрованого права власності чи права користування (оренди) СФГ "Ольга" на земельну ділянку площею 50 га в Державному реєстрі речових прав відсутня.

Надалі, 26.08.2021 представник позивача звернувся до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру із відповідним зверненням про необхідність проведення перевірки в порядку державного нагляду за додержанням земельного законодавства.

Листом "Про розгляд звернення" №29-28-0.194-10994/2-21 від 03.09.2021 Держгеокадастр України доручив Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області розглянути вищезазначений лист відповідно до вимог чинного законодавства та за наявності підстав вжити заходи реагування, про що проінформувати ОСОБА_1 та Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Разом із тим, 08.09.2021 листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.442-8195/2-21 та листом №У-427/0-3555/6-21 від 20.08.2021 представнику позивача надано відповідь про відсутність підстав для проведення Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області перевірки в порядку нагляду за додержанням вимог земельного законодавства.

Вважаючи, що у такий спосіб відповідач допускає протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Згідно частин 1, 2 статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно із статтею 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19 червня 2003 року №963-IV (далі Закон №963-IV).

Відповідно до статті 2 вказаного Закону, основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Статтею 4 Закону №963-IV передбачено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно зі статтею 5 Закону №963-IV, органом, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів є центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Положеннями статті 6 Закону №963-IV визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Статтею 9 Закону №963-IV встановлено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів серед іншого здійснюються шляхом проведення перевірок та розгляду звернень юридичних і фізичних осіб.

Згідно із статтею 10 цього Закону, державні інспектори у сфері державного контролюза використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

- проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України;

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель можуть мати й інші повноваження відповідно до закону.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 за №15 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Положення) встановлено, що державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно підпункту 25-1 пункту 4 вказаного Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. При цьому, об`єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Суд звертає увагу на те, що реалізація вказаних повноважень відповідачем щодо здійснення державного контролю повинна відбуватися у порядок та спосіб встановлений законодавством.

Як встановлено судом, 26.08.2021 представник позивача звернувся до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру із зверненням про необхідність проведення перевірки в порядку державного нагляду за додержанням земельного законодавства щодо можливих порушень вимог земельного законодавства під час набуття і реалізації прав на землю, оскільки СФГ "Ольга" було встановлено, що поверх їх земельної ділянки відбулося формування нових земельних ділянок.

Листом "Про розгляд звернення" №29-28-0.194-10994/2-21 від 03.09.2021 Держгеокадастр України доручив Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області розглянути вищезазначений лист відповідно до вимог чинного законодавства та за наявності підстав вжити заходи реагування, про що проінформувати ОСОБА_1 та Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Разом із тим, 08.09.2021 листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.442-8195/2-21 та листом №У-427/0-3555/6-21 від 20.08.2021 представнику позивача надано відповідь про відсутність підстав для проведення Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області перевірки в порядку нагляду за додержанням вимог земельного законодавства.

Основною причиною того, що Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області відмовило здійснити державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, стало наступне - наявність на теперішній час факту використання СФГ "Ольга" зазначеної земельної ділянки згідно з цільовим призначенням, відсутність рішень органів, уповноважених на розпорядження землями державної або комунальної форми власності щодо вказаної земельної ділянки або укладання інших цивільно-правових угод стосовно неї. Також зазначено про можливість оскарженні рішень, дій чи бездіяльності державних реєстраторів.

Однак, на переконання суду, наведені причини не можуть слугувати підставою для невиконання суб`єктом владних повноважень покладених на нього обов`язків, у відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, тому посилання відповідача в цій частині, суд вважає необґрунтованими.

Разом з тим, відповідач переконаний, що в його діях відсутня протиправна бездіяльність, оскільки ним вживалися певні заходи щодо розгляду звернень позивача, з приводу чого суд зазначає наступне.

Згідно усталеної судової практики як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконливого висновку про те, що відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області не було вжито всіх необхідних дій для забезпечення здійснення державного нагляду (контролю) у частині дотримання земельного законодавства щодо використання земельних ділянок СФГ "Ольга".

При цьому, на переконання суду, скеровані відповідачем листи від 08.09.2021 №0-2-0.442-8195/2-21 та №У-427/0-3555/6-21 від 20.08.2021 не можна вважати доказом належного розгляду звернень позивача, оскільки такі носять формальний характер та не можуть слугувати належними заходами для запровадження перевірки дотримання вимог земельного законодавства стосовно земельних ділянок вказаних у листі позивача.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про те, що відповідач діяв не на підставі, в межах повноважень, у спосіб та у строки, що передбачені чинним законодавством України, що виразилось у бездіяльності щодо не здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, а тому вимоги позовної заяви в цій частині підлягають задоволенню, шляхом визнання вказаної бездіяльності протиправною.

Зважаючи на те, що під час судового розгляду встановлено факт протиправної бездіяльності відповідача, тому задоволення позовної вимоги про зобов`язання вчинити належні дії слід вважати належним способом захисту прав та інтересів позивача.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені сторонами обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Пунктом 8 частини 2 статті 2 КАС України вказано, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держтеокадастру у Вінницькій області щодо не здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням земельного законодавства України за зверненням Селянського (фермерського) господарства «Ольга.

Зобов`язати Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області здійснити заходи державного нагляду (контролю) за додержанням земельного законодавства України за зверненням Селянського (фермерського) господарства «Ольга».

Стянути з Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на користь Селянського (фермерського) господарства «Ольга» судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Селянське (фермерське) господарство "Ольга" (вул. Коцюбинського, 17, с. Сокілець, Хмільницький район, Вінницька область, )

Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, Вінницька область, )

Суддя Мультян Марина Бондівна