Справа № 600/1345/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/1345/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просить:

визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо зменшення з 01.04.2019 основного розміру пенсії з 90 до 70 процентів від грошового забезпечення, а також щодо зменшення з 01.04.2019 розміру пенсії позивача до десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність при проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки від 24.06.2021 року №XЖ19353, наданої Чернівецьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, про розмiр грошового забезпечення станом на 05.03.2019;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок та виплату пенсії йому з 01.04.2019 iз застосуванням 90 процентiв вiд грошового забезпечення, визначеного у довiдцi від 24.06.2021 року №XЖ 19353, наданій Чернівецьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, про розмiр грошового забезпечення станом на 05.03.2021 року, без обмежень максимальним розміром такої пенсії, з врахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби" у розмірі 90% від сум грошового забезпечення.

З 01.04.2019 року пенсія позивачу перераховано у розмірі меншому на 20%, тобто з 90% на 70%.

Позивач також зазначив, що застосування відповідачем обмеження граничного розміру пенсії на підставі Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" є неправомірним в силу незворотності дії нормативно-правових актів у часі.

Зазначені дії позивач вважає протиправними та такими, що порушують норми чинного законодавства, оскільки відповідач порушив його право на отримання пенсії у розмірі, встановленому законом.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що вимога позивача щодо здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% є безпідставною, оскільки згідно закону України від 27.03.2014 року № 1166-VII Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні внесено зміни до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно о цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Крім того, відповідач зазначав, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, а розмір пенсії, який отримує позивач станом на час розгляду даної справи не дає підстав для його перерахунку згідно позивних вимог, оскільки відсутні законні підстави для виплати пенсії в більшому, ніж обмеженому розмірі.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.03.2019 року у справі № 824/107/19-а, яке набрало законної сили.

Згідно вказаного судового рішення, визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 02.01.2019 року у розмірі 90% грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 02.01.2019 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб у розмірі 90% грошового забезпечення, у редакції статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, чинної станом на дату призначення пенсії.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року у справі № 600/3302/21-а, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.06.2021 року №ХЖ19353, з врахуванням раніше проведених виплат.

На виконання рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року у справі № 600/3302/21-а, відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року в розмірі 70% грошового забезпечення.

Крім того, на виконання вказаного судового рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача, а саме:

з 01.04.2019 розмір пенсії позивача визначено в сумі 22315,15 грн, із врахуванням обмеження максимального розміру пенсії сума до виплати складає 12398,74 грн;

з 01.07.2019 розмір пенсії позивача визначено в сумі 22315,15 грн, із врахуванням обмеження максимального розміру пенсії сума до виплати складає 12438,94 грн;

з 01.01.2020 розмір пенсії позивача визначено в сумі 22399,75 грн, із врахуванням обмеження максимального розміру пенсії сума до виплати складає 16380,00 грн;

з 01.12.2021 розмір пенсії позивача визначено в сумі 22577,35 грн, із врахуванням обмеження максимального розміру пенсії сума до виплати складає 19340,00 грн.

Не погоджуючись з проведеним перерахунком в частині зменшення розміру суми грошового забезпечення, а також обмеження пенсії її максимальним розміром, позивач звернувся до відповідача.

За результатами розгляду заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом від 13.01.2022 року на адресу позивача направлено відповідь, в якому зазначено, що судове рішення виконано у повному обсязі.

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо здійснення перерахунку пенсії в розмірі меншому ніж 90%, а також щодо обмеження пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 року (далі - Закон № 2262-XII) пенсії за вислугу років призначалися в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Як встановлено судом, позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166-VII від 27.03.2014 року, який набув чинності 01.04.2014 року, внесено зміни до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 року.

Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону №2262-ХІІ, чинного на час проведення перерахунку пенсії позивача перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Відповідно до ч. 4-5 ст. 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Разом з тим, на час здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача, діяла вже інша редакція Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 року, а саме редакція Закону №2262-XII від 11.10.2017 року, згідно якої максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст. 13 Закону № 2262-XII, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Таким чином, відповідач з врахування положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 року в редакції Закону з 11.10.2017 року перерахував з 01.04.2019 року позивачу пенсію виходячи із розрахунку вже 70% грошового забезпечення, тобто зменшив розмір пенсії з 90% грошового забезпечення.

Проте, суд вважає такі дії відповідача протиправними та зазначає, що зміни, що відбулись в законодавстві, стосуються саме призначення, а не перерахунку пенсії.

У даному ж випадку повинен здійснюватися саме перерахунок пенсії, і тому розмір пенсії повинен розраховуватись відповідно до законодавства чинного на момент її призначення, тобто в розмірі 90% від суми грошового забезпечення позивача.

Отже, розмір пенсії визначається у відсотках, що встановлені на момент призначення пенсії, а не на момент здійснення перерахунку.

Як видно з матеріалів справи, позивачу призначено пенсію, розмір якої становив 90% відповідних сум грошового забезпечення.

У рішенні №3-рп/2001 від 05.04.2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. ст. 6 та 7 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Отже, застосувавши відсоток - 70 при визначенні розміру пенсії після проведення перерахунку, відповідач порушив право позивача, оскільки при призначенні пенсії первісно встановлено для її обрахунку розмір 90 відсотків від суми грошового забезпечення позивача.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

За таких обставин у відповідача були відсутні правові підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в рішенні від 04.02.2019 року у справі №240/5401/18 (адміністративне провадження №Пз/9901/58/18).

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність дій щодо зменшення проценту пенсійного забезпечення з 90% на 70% від суми грошового забезпечення.

Стосовно виплати пенсії із врахуванням раніше виплачених сум без обмеження максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, суд зазначає наступне.

Частиною 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ в редакції Закону № 3668-VI від 08.07.2011 із змінами, внесеними згідно із Законами № 911-VIII від 24.12.2015, № 1774-VIII від 06.12.2016 визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Разом з цим, суд зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно пункту 2 резолютивної частини Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 положення частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ст. 1-1 Закону № 2262-XII зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 7 статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017) знову ж таки передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте, суд звертає увагу, що частина 7 статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

За таких обставин, внесені Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України №1774 від 06.12.2016 до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України №1774-VIII від 06.12.2016 з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими. Отже, внесені Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України №1774 від 06.12.2016 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, що викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.10.2018 у справі №127/4267/17, від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 12.03.2019 у справі № 522/3049/17, які в силу ч. 5 ст. 242 КАС України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відсутні правові підстави для обмеження розміру пенсії позивача із застосуванням ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII.

Крім того, аналогічних правових висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суду у постановах від 01.02.2022 року № 600/3200/21-а та від 09.02.2022 року № 600/5891/21-а.

Визначаючись щодо способу поновлення порушеного права позивача, враховуючи висновок суду про протиправність зменшенням розміру пенсійного забезпечення позивача, виходячи з повноважень, визначених ст. 245 КАС України, суд приходить до переконання, що ефективним способом поновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії позивача виходячи з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення (з урахуванням рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року у справі № 600/3302/21-а), без обмежень максимальним розміром такої пенсії, із врахуванням раніше виплачених сум.

Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позивач у даній категорії справ звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання щодо стягнення судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72 77, 90, 134, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 70% відповідних сум грошового забезпечення, а також обмеження її виплати максимальним розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення (з урахуванням рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року у справі № 600/3302/21-а), без обмежень максимальним розміром такої пенсії, із врахуванням раніше виплачених сум.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників процесу:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, ).

Суддя В.К. Левицький