Справа № 580/1743/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року справа № 580/1743/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Черкаської міської ради (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської міської ради №18-83 від 03.02.2022 Про відмову в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1 (вільна земельна ділянка, учасник АТО);

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29.11.2021 №14121-2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на черговій сесії Черкаської міської ради.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,1000 га безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку. Рішенням від 03.02.2022 №18-83 відповідач у наданні такого дозволу відмовив. Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що порушує його права.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без повідомлення учасників справи (письмове провадження).

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву у якому вказав, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях міської ради. За пропозицією депутатів та на виконання протокольного доручення від 12.08.2021 ПД-9-835 прийнято рішення від 03.02.2022 №18-83. За таких обставин вважає, що прийняв оскаржуване рішення у порядок та у спосіб визначений законом. За вказаних підстав просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

29.11.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га.

21.12.2021 на замовлення позивача виготовлено витяг з містобудівної документації міста Черкаси на визначення обмежень у використанні території для містобудівних потреб №14121-2 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га з присвоєнням їй кадастрового номера :02:020:0903. Відповідно до даного витягу містобудівні обмеженні на земельну ділянку за кадастровим номером :02:020:0903 відсутні, а містобудівні потреби відповідають діючій містобудівній документації міста Черкаси.

Листом департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 04.01.2022 № 14121-2 позивача повідомлено про те, що його заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою, АДРЕСА_1 , розглянута та повідомлено, що управлінням земельних ресурсів та землеустрою підготовлено відповідний проект рішення на сесію Черкаської міської ради.

Рішенням Черкаської міської ради ради від 03.02.2022 №18-83 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га безоплатно у власність для будівництва в обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). без зазначення підстав для такої відмови.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Земельні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України.

Відповідно до пункту б частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. (ч. 1-3 ст. 116 Земельного кодексу України).

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт в частини 3 статті 116 Земельного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

На підставі частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При вирішенні спору суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 15.09.2020 у справі №805/4560/17-а та від 25.01.2021 у справі № 812/1449/17, що відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає врахуванню судами.

Так, Верховний Суд зазначив, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

У ч. 6 ст. 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

За приписами ст. 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :02:020:0903 у власність площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідач рішенням від 03.02.2022 №18-83 відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га безоплатно у власність для будівництва в обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі, зокрема, статті 118 Земельного кодексу України.

Слід зазначити, що жодних підстав для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою в оскаржуваному рішенні та у відзиві на позовну заяву відповідачем не наведено.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що місце розташування земельної ділянки за кадастровим номером :02:020:0903 не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України. Витягом з містобудівної документації міста Черкаси на визначення обмежень у використанні території для містобудівних потреб від 21.12.2021 №14121-2 містобудівні обмеження за земельною ділянкою з кадастровим номером :02:020:0903 відсутні, а містобудівні потреби відповідають діючій містобудівній документації міста Черкаси.

Отже, обґрунтування прийнятого відповідачем рішення за наслідками розгляду заяви позивача не містить визначених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України підстав для відмови у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та вмотивованої відмови у його наданні, що є порушенням вказаної норми Земельного кодексу України. Зазначена обставина є підставою для скасування такого рішення відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.04.2022 у справі №824/833/17-а .

Враховуючи викладене, рішення Черкаської міської ради від 03.02.2022 №18-83 Про відмову в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1 (вільна земельна ділянка, учасник АТО) є протиправним та підлягає скасуванню.

Посилання відповідача на те, що права позивача в даному випадку не порушені, оскільки він міг замовити розроблення проекту землеустрою без отримання відповідного дозволу, суд оцінює критично, оскільки предметом даного спору є рішення Черкаської міської ради від 03.02.2022 №18-83 та підстави його прийняття.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 29.11.2021, суд зазначає наступне.

Вказаний у позовній заяві спосіб захисту порушеного права позивача не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та не порушує прав розпорядника земельної ділянки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської міської ради від 03.02.2022 №18- 83 Про відмову в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1 (вільна земельна ділянка, учасник АТО).

Зобов`язати Черкаську міську раду (вул. Б. Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18002, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 29.11.2021 №14121-2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на черговій сесії Черкаської міської ради з урахуванням висновків суду.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ