Справа № 160/14466/20
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
07 червня 2022 року Справа №160/14466/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю-

ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо нездійснення перерахунку пенсії позивача, ОСОБА_1 , на підставі наданого Дніпропетровським ОТЦК та СП листа - повідомлення про настання підстав для перерахунку пенсії позивача та надання ним оригіналу довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 22.07.2020 № ФД 112112, станом на 05.03.2019, для проведення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 та виплатити йому пенсію з 01.04.2019, виходячи з розрахунку 80% від грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії, на підставі наданого Дніпропетровським ОТЦК та СП листа - повідомлення про настання підстав для перерахунку пенсії позивача та на підставі наданого ним оригіналу довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 22.07.2020 №ФД 112112, станом на 05.03.2019, для проведення перерахунку його пенсії з 01.04.2019, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених платежів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо нездійснення перерахунку пенсії позивача, ОСОБА_1 , на підставі наданого Дніпропетровським ОТЦК та СП листа - повідомлення про настання підстав для перерахунку пенсії позивача та надання ним оригіналу довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 22.07.2020 № ФД 112112, станом на 05.03.2019, для проведення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 та виплатити йому пенсію з 01.04.2019, виходячи з розрахунку 80% від грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії, на підставі наданого Дніпропетровським ОТЦК та СП листа - повідомлення про настання підстав для перерахунку пенсії позивача та на підставі наданого ним оригіналу довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 22.07.2020 №ФД 112112, станом на 05.03.2019, для проведення перерахунку його пенсії з 01.04.2019, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених платежів.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 11.02.2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2021 року ОСОБА_1 видано копію судового рішення від 11.01.2021 року, яке набрало законної сили та один (1) оригінал виконавчого листа в частині: 1) зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 та виплатити йому пенсію з 01.04.2019, виходячи з розрахунку 80% від грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії, на підставі наданого Дніпропетровським ОТЦК та СП листа - повідомлення про настання підстав для перерахунку пенсії позивача та на підставі наданого ним оригіналу довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 22.07.2020 №ФД 112112, станом на 05.03.2019, для проведення перерахунку його пенсії з 01.04.2019, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених платежів.

26.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового рішення від 11.01.2021 року, за наслідками розгляду якої ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення порядку виконання рішення повернуто без розгляду.

22.02.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю шляхом подання звіту, в якій заявник просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) подати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року у справі №160/14466/20, протягом одного календарного місяця після дати отримання ухвали суду.

Аргументи даної заяви зводяться до того, що позивачем 21.04.2021 року на ім`я відповідача подано заяву про проведення перерахунку пенсії на виконання позовних вимог, які зазначені у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 в адміністративній справі № 160/14466/20, яке набрало законної сили. 04.06.2021 року позивач отримав листа від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 26.05.2021 року за № /К-01/8-0400/21, в якому відповідач повідомляє, що доплату на виконання рішення суду буде здійснено після надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету та підтверджує наявність заборгованості доплати до пенсії за період з 01.04.2019 року по 30.04.2021 року. Тож, 09.06.2021 року позивач у справі №160/14466/20, надав виконавчий лист за №160/14466/20 з заявою про відкриття виконавчого провадження, на адресу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). В липні 2021 року, на поштову адресу позивача надійшла копія Постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.06.2021 за ВП №65775146. Провівши аналізи відповідей відповідача, наданих позивачу та направлених до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), позивачем було виявлено велике розходження у сумах боргу пенсійної виплати з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року, яку належить до виплати 231912,10 грн. та сумою 186724,54 грн., яка зазначалася у відповіді відповідача направлених до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач 25.10.2021 року повторно звернувся на адресу відповідача з вимогою уточнити загальну суму боргу з виплати пенсії з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року та привести її розрахунок у відповідність до вимог рішення суду від 11.01.2021 року у адміністративній справі № 160/14466/20. Не отримавши від відповідача відповіді у встановлені Законом України «Про звернення громадян» строки позивач через ВЕБ портал Пенсійного фонду України 17.12.2021 року за № ВЕБ-28000-Ф-С-21-114087 звернувся із скаргою на ім`я голови. Управління Пенсійного фонду України про неправильності перерахунку сум заборгованості за рішенням суду в яких відповідач - ГУПФУ в Дніпропетровській області на запити позивача у своїх відповідях надає різні розрахунки заборгованості доплат за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року за рішенням суду у справі 160/14466/20 позивач отримав листа від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 05.01.2022 року за № 320-38014/К-01/8-0400/22, в якому відповідач повідомив, що переглянуто виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року у справі 160/14466/20 та приведено у відповідність розмір пенсії на виконання зазначеного рішення суду та підтверджує наявність заборгованості доплати до пенсії за період з 01.04.2019 року по 30.04.2021 року у загальній сумі 231912,10 грн. Разом з тим, відповідач посилається на те, що доплату на виконання рішення суду, буде здійснено після надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. На думку заявника, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, який є відповідачем у справі №160/14466/20 та боржником по виконавчому провадженню ВП №65775146 не приймалось жодних заходів для виконання рішення суду в повному об`ємі (відсутні докази таких дій. Разом з тим, позивачем у справі, було проведено аналіз інформації по виконавчому провадженню ВП №65775146 в Автоматизованій системі виконавчого провадження на офіційному сайті - Міністерства Юстиції України (https://asvpweb.miniust.gov.ua). Так за даною інформацією маються наступні записи. Постановою від 14.06.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 65775146 за виконавчим листом виданим 18.02.2021 року № 160/14466/20 з зобов`язанням боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. постановами від 22.10.2021 року та від 02.02.2022 року накладено штраф на боржника за невиконання рішення суду. Станом на 22.02.2022 року рішення суду залишається невиконаним. В подальшому виконавцем - відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) супровідним листом від 02.02.2022 року № 02134/3199 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду направлено для виконання та до відома постанову від 02.02.2022 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 160/14466/20 від 18.02.2021 року. В постанові про закінчення виконавчого провадження ВП №65775146 від 02.02.2022 року зазначено про те, що державним виконавцем 18.10.2021 року накладено штраф на боржника у сумі 5100 грн. та зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 днів, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. Також постановою державного виконавця від 02.02.2022 накладено штраф на боржника у розмірі 10200 грн. До теперішнього часу боржником доплату ОСОБА_1 за період з 01.04.2019 року по 30.04.2021 року не здійснена, тому рішення суду боржником не виконано. Відсутність виділення бюджетних асигнувань з огляду на діюче законодавство, зазначену вище судову та міжнародну практику не є поважною причиною. Таким чином, державним виконавцем направлено до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України. Згідно п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону. Позивач стверджує, що оскільки відповідач ухиляється від виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року у справі №160/14466/20 шляхом невиплати заборгованості з пенсії за період з 01.04.2019 року по 30.04.2021 року, тобто протягом 12 місяців є підстави для встановлення судом судового контролю шляхом подання відповідача звіту.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 року призначено заяву до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що копія заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/14466/20 разом із додатками була направлена на адресу управління в порядку, передбаченому ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 30-денний строк з дня отримання даної ухвали для надання до суду пояснень щодо заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

До суду від ГУ ПФУ в Дніпропетровські області надійшли пояснення, в яких ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зазначило про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року у справі № 160/14466/20 Головним управлінням проведено, з 01.04.2019, перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням раніше встановлених 80% грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 22.07.2020 № ФД 112112 наданою Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. З 29.11.2021 розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 20030,65 гривень. За рішенням суду, за період з 01 квітня 2019 року по листопад 2021 року включно, нараховано доплату, з урахуванням раніше виплачених сум, у розмірі 231912,10 грн. Відповідач також зазначив наступне. Так, відповідно до статті 8 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Постановою правління Пенсійного фонду України 31.08.2009 № 21-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 19.05.2014 № 8-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913, затверджено Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, яким встановлено механізм складання, розгляду, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, бюджетів головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та планів доходів і видатків управлінь Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах. Порядком зазначено, що бюджетна система Пенсійного фонду складається з бюджетів головних управлінь, які включають плани доходів і видатків районних управлінь, що є учасниками бюджетного процесу Пенсійного фонду. Основними складовими бюджету Пенсійного фонду є дохідна та видаткова частини бюджету. Доходи бюджету Пенсійного фонду класифікуються за такими основними групами: власні надходження; кошти Державного бюджету України; кошти Фондів соціального страхування України. Видатки бюджету Пенсійного фонду класифікуються за такими основними групами: видатки За рахунок власних надходжень; видатки за рахунок коштів Державного бюджету України; видатки за рахунок коштів Фондів соціального страхування України. Нормативно-правове регулювання бюджетного процесу Пенсійного фонду здійснюється відповідно до Конституції України, Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Положення про Пенсійний фонд України, Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та інших нормативно-правових актів. Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (зі змінами) та Порядку, Пенсійний фонд України розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України на плановий рік протягом місяця з дня прийняття закону України про Державний бюджет України на відповідний рік, подає на розгляд та погодження заінтересованим органам відповідно до вимог Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 № 950 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2011 № 1156), здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України та вносить пропозиції Міністерству соціальної політики та іншим центральним органам виконавчої влади щодо розроблення прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України. При цьому слід зазначити, що проект постанови Кабінету Міністрів України про затвердження бюджету Пенсійного фонду на плановий рік відповідно до Порядку взаємодії Міністерства соціальної політики України з центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Віце- прем`єр-міністра України - Міністра соціальної політики України, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 24.09.2012 № 596, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.10.2012 за № 1711/22023, подається в установленому порядку Міністру соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України. У місячний строк після прийняття постанови Кабінету Міністрів України про затвердження бюджету Пенсійного фонду структурний підрозділ Пенсійного фонду, відповідальний за організацію бюджетного процесу в Пенсійному фонді, розробляє та затверджує розписи доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду, кошториси та плани асигнувань бюджету Пенсійного фонду на фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду (далі - бюджетна документація). Розробка бюджетної документації здійснюється відповідно до затверджених постановою Кабінету Міністрів України показників бюджету Пенсійного фонду. Відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 та Порядку, Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань, реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Пенсійного фонду України. Після затвердження бюджету Пенсійного фонду на плановий період та доведення структурним підрозділом, відповідальним за організацію бюджетного процесу, до головних управлінь лімітної довідки про обсяги асигнувань окремо по кожній програмі видатків на фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, Головні управління, в місячний строк після одержання граничних обсягів показників бюджету, формують проекти бюджетів головних управлінь, які підписуються начальником головного управління, начальником структурного підрозділу, відповідального за бюджетний процес, засвідчуються гербовою печаткою із зазначенням дати та у двох оригінальних примірниках подаються на затвердження до Пенсійного фонду. Отже, відповідно до статті 8 Закону № 2262, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, суми на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, за якими, органи Пенсійного фонду України є відповідачами, повинні бути внесені в окремий напрямок Державного бюджету України. Також, відповідно до Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279, Пенсійний фонд України з 01.04.2021 перейшов до централізованого фінансування виплати пенсій. Згідно п. 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 30.08.1999 № 1596, під час централізованого перерахування коштів списки одержувачів пенсій подаються уповноваженим банкам виключно в електронній формі через Пенсійний фонд України та Мінсоцполітики. На підставі складених документів, Пенсійний фонд України та органи соціального захисту населення проводять перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги. Відтак, чинним законодавством визначено, що виплата пенсій є функцією, яка покладена на Пенсійний фонд України, який є окремою юридичною особою. Грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить позивачу не є власністю Головного управління та не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок державного бюджету. Невиплата грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки Головне управління не має юридичної можливості виконати судове рішення в частині виплати коштів, нарахованих за рішенням суду. Інших фінансових можливостей для здійснення виплат Головне управління не має. До того ж, бюджетом Пенсійного фонду України на 2021 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 126 (із змінами), на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, було передбачено 360,0 млн грн, які станом на 01.01.2022 року використані в повному обсязі. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік, який згідно із підпунктом 1-1 пункту 14 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України затверджується Кабінетом Міністрів України в місячний термін після набрання чинності законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Відповідач також зазначає, що Головним розпорядником коштів державного бюджету за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України за КПКВК 2506080 Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець та розпорядник коштів нижчого рівня. Пропозиції до бюджетних запитів на 2021 рік та на період 2022 - 2023 років за програмою 2506080 сформовані Пенсійним фондом України та подані головному розпоряднику бюджетних коштів листом від 14.08.2020 за № 2800-04-5/26077. Крім того, Пенсійним фондом України, листом від 17.09.2021 за № 2800-040101-5/450805, були подані головному розпоряднику бюджетних коштів уточнені пропозиції до бюджетних запитів на 2022 рік. Таким чином, покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та виплатити йому пенсію з 01.04.2019, виходячи з розрахунку 80% від грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 22.07.2020 № ФД 112112 наданою Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки., виконані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Що стосується доплати до пенсії за рішенням суду з 01.04.2019 по листопад 2021 року включно, у розмірі 231912,10 грн., буде виплачена ОСОБА_1 , за окремою бюджетною програмою, оскільки, сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік після його затвердження та який на цей час знаходиться на погодженні в Міністерстві соціальної політики України. Отже, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області просило відмовити у задоволенні заяви про встановлення судового контролю.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності дійшов наступного.

Правовідносини з приводу судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах унормовані приписами ст. 382 КАС України.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Так, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17.

Крім того, ч. 8 ст. 382 КАС України визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу, відповідно до якого учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно п. 15 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Частиною 1 ст. 20 Закону України Про виконавче провадження визначено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Таким чином, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України Про виконавче провадження врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень, а тому позивач не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку статті 287 КАС України.

Так, щодо не здійснення виплати нарахованих позивачу сум з підстав відсутності бюджетних асигнувань, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм у спірних правовідносинах, передбачені статтею 23 Бюджетного кодексу України, в частині першій якої зазначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Крім того, приписами п.п. 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України встановлено, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України та здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Також, зі змісту постанови Кабінету Міністрів "Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2021 рік" від 17.02.2021 № 126 вбачається, що останнім на 2021 за окремою бюджетною програмою передбачено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється управлінням Пенсійного фонду виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством, зокрема, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження. Інших фінансових можливостей крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Як зазначалось вище, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року у справі № 160/14466/20 Головним управлінням проведено, з 01.04.2019, перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням раніше встановлених 80% грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 22.07.2020 № ФД 112112 наданою Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. З 29.11.2021 розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 20030,65 гривень. За рішенням суду, за період з 01 квітня 2019 року по листопад 2021 року включно, нараховано доплату, з урахуванням раніше виплачених сум, у розмірі 231912,10 грн. Проте виплату не здійснено. В обґрунтування неможливості виплати вказаної суми, пенсійний орган посилається на ненадходження з Пенсійного фонду України до відповідача коштів, призначених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

При цьому, слід зазначити, що виділення коштів із бюджету Пенсійного фонду України на фінансування вказаних платежів не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, що дає підстави для висновку про відсутність в діях керівника головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ознак вини та умислу.

Фактична невиплата нарахованих сум зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

При цьому, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі № 373/436/17, від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України , заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Суд зазначає, що з метою забезпечення виконання судового рішення, статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у додатковій постанові від 31 липня 2018 року у справі №235/7638/16-а та в ухвалах від 10 грудня 2018 року у справі №807/2358/15, від 17 жовтня 2019 року у справі №826/12592/14.

Окрім того, суд вважає також за необхідне зазначити про те, що у цій справі позивачем заявлялись вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії та за результатами її розгляду суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення. У резолютивній частині рішення суд не визначав конкретний розмір перерахованої пенсії, що належить до виплати позивачу, адже проведення таких розрахунків є повноваженням відповідача, що має бути реалізоване на виконання цього рішення суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі №160/14466/20 пенсія ОСОБА_1 не була присуджена, предметом спору був перерахунок пенсії, яку позивач отримував і продовжує отримувати.

Тобто, судове рішення у цій справі має зобов`язальний характер і не відноситься до рішень, які підлягають негайному виконанню.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України по справі №160/14466/20.

Керуючись ст.ст.248, 256, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю шляхом подання звіту, відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено та підписано 07.06.2022р.

Суддя О.М. Неклеса