Справа № 420/5415/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5415/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 6) про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 06 квітня 2022 року за допомогою підсистеми Електронний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 6), в якій просив:

- Визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника ООТЦК та СП від 18.03.2022 року № 188 про скасування абз. 29 п. 1 наказу Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси від 27.02.2022 року № 3 щодо призову за мобілізацію ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 08 квітня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку ч.5 ст. 262 КАС України.

Ухвалою від 08 квітня 2022 року відмовлено позивачу у забезпеченні позову.

Позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що є громадянином Республіки Білорусь та перебуває на території України на законних підставах, що підтверджується довідкою про міжнародний захист ГУ ДМС в Одеській області.

26.02.2022 року позивач поступив на військову службу до Збройних Сил України для участі в протидії озброєної агресії Російської Федерації проти України та був зарахований для проходження військової служби у військовому званні матроса у військову частину НОМЕР_2 .

15.03.2022 року Одеська обласна прокуратура звернулась до ООТЦК та СП з вимогою надати оцінку діям начальника Київського районного ТЦК та СП м. Одеси щодо призову ОСОБА_1 .

За результатами розгляду наказом № 188 від 18.03.2022 року Т.в.о. начальника ООТЦК та СП скасував абз. 29 п. 1 наказу Київського районного ТЦК та СП м. Одеси від 27.02.2022 року № 3 щодо призову за мобілізацію ОСОБА_1 .

Так, позивач вважає, що наказ № 188 від 18.03.2022 року суперечить нормам Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та підлягає скасуванню. Наказ застосовано щодо прав позивач на доступ до військової служби.

До суду 03 червня 2022 року (вхід. № 18382/22) через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та зазначає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Так, відповідач зазначає, що ОСОБА_1 є громадянином Республіки Білорусь.

Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовий обов`язок не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

У випадках передбачених законом, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, можуть у добровільному порядку (за контрактом) проходити військову службу у Збройних Силах України.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», проходження військової служби здійснюється іноземцями та особами без громадянства у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу ЗСУ.

Наказом начальника Київського районного ТЦК та СП від 27.02.2022 року № 3 було призвано на військову службу по мобілізації громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 .

Після вивчення документів та обставин, які слугували виданню вказаного наказу, відповідачем було встановлено, що при його виданні не було додержано чинного законодавства та було призвано на військову службу по мобілізації громадянина Республіки Білорусь.

З метою приведення вказаного наказу начальника Київського районного ТЦК та СП у відповідність до норм чинного законодавства, було прийнято рішення та наказ начальника Одеського обласного ТЦК та СП про скасування абзацу 29 пункту 1 наказу начальника Київського районного ТЦК та СП щодо призову на військову службу про мобілізацію громадянина Республіки Білорусь.

Також відповідач зазначає, що у позовній заяві позивач не наводить жодних порушень норм матеріального права, які слугували виданню оскаржуваного наказу, а лише вказує, що він є незаконним.

А тому, відповідач вважає, що з боку ООТЦК та СП були вчинені дії у відповідності до норм чинного законодавства України.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , є громадянином Республіки Білорусь, що не заперечується сторонами.

Суд встановив, що наказом начальника Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацію № 3 від 27.02.2022 року було призвано та направлено до військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2022 року № 45 військовослужбовців призваних на військову службу за призовом із числа резервістів в особливий період, які прибули до Київського районного ТЦК та СП для подальшого проходження військової служби, з 27.02.2022 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення через військову частину НОМЕР_3 за нормою № 3 морська з сніданку 28.02.2022 року і призначено на посаду матроса ОСОБА_1 .

Підстава: мобілізаційна директива Головнокомандувача ЗС України від 22.02.2022 року, мобілізаційне розпорядження Командування Військово Морських Сил Збройних Сил України від 23.02.2022 року, рапорт матроса ОСОБА_1 від 27.02.2022 року.

У зв`язку з виявленням, що при виданні наказу про призов позивача не було додержано вимог чинного законодавства та було призвано на військову службу по мобілізації громадянина Республіки Білорусь, відповідно до витягу із наказу начальника Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.03.2022 року № 188 про скасування абзацу 29 пункту 1 наказу начальника Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки було скасовано абзац 29 пункту 1 наказу Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацію № 3 від 27.02.2022 року щодо призову за мобілізацією громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 .

Позивач, не погоджуючись з прийнятим наказом звернувся до суду з метою його скасування.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу» (надалі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ч. 6 ст. 1 Закону, військовий обов`язок не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

У випадках, передбачених законом, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, можуть у добровільному порядку (за контрактом) проходити військову службу у Збройних Силах України.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (ч. 7 ст. 1 цього Закону).

Згідно з ч. 2-3 ст. 2 Закону, проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 10 ст.2 цього Закону, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період у визначеному цим Законом порядку для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань призиваються громадяни України, які уклали контракти про проходження служби у військовому резерві та/або зараховані до військового оперативного резерву.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону, Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом:

призову громадян України на військову службу;

прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Таким чином, сукупний аналіз наведених норм Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» доводить, що за призовом проходять військову службу виключно громадяни України.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , є громадянином Республіки Білорусь, що не заперечується сторонами, та наказом начальника Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацію № 3 від 27.02.2022 року було призвано та направлено до військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

З урахуванням п. 6 ст. 1 Закону, начальник Київського районного ТЦК та СП не мав належних підстав для призову громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 до військової служби.

Також, судом встановлено, що після вивчення документів та обставин, які слугували виданню вказаного наказу, відповідачем було встановлено, що при його виданні не було додержано чинного законодавства та було призвано на військову службу по мобілізації громадянина Республіки Білорусь.

З метою приведення наказу начальника Київського районного ТЦК та СП у відповідність до норм чинного законодавства, було прийнято рішення та наказ начальника Одеського обласного ТЦК та СП про скасування абзацу 29 пункту 1 наказу начальника Київського районного ТЦК та СП щодо призову на військову службу про мобілізацію громадянина Республіки Білорусь.

Відповідно до п. 13 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (набув чинності 26 лютого 2022 року) (надалі Положення № 154), керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки скеровує діяльність підпорядкованого територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя:

забезпечує та сприяє здійсненню заходів з мобілізаційної підготовки та мобілізації на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці;

здійснює керівництво та контроль за роботою підпорядкованих районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з оформлення відповідних документів для здійснення соціальних виплат особам, звільненим з військової служби із Збройних Сил, та членам їх сімей, які проживають на відповідній території, а також забезпечує проведення перевірок роботи.

Відповідно до п. 15 Положення № 154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний:

здійснювати контроль за правомірністю видачі громадянам військово-облікових документів, посвідчень та інших документів.

Тому, з урахуванням встановлених фактів та обставин, суд доходить висновку, що відповідачем не здійснено жодних протиправних дій щодо видачі наказу про скасування наказу начальника Київського районного ТЦК та СП про мобілізацію громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , адже суд погоджується з доводами відповідача, що іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, можуть у добровільному порядку (за контрактом) проходити військову службу у Збройних Силах України, та не можуть бути призвані відповідно до Закону, а тому у позовних вимогах позивача про визнання протиправним та скасування наказу т.в.о. начальника ООТЦК та СП від 18.03.2022 року № 188 про скасування абзацу 29 пункту 1 наказу Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси від 27.02.2022 року № 3 щодо призову за мобілізацію ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази, правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 6) про визнання протиправним та скасування наказу, - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.