Справа № 200/11626/21
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року Справа№200/11626/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач) про: визнання протиправним та скасування рішення № 229 від 22.03.2021, (0580-07-8/15973 від 22.04.2021), щодо відмови в призначенні пенсії за сп.№2, яке складено відповідачем згідно штрихкоду 22.04.2021; зобов`язання відповідача зарахувати позивачу період роботи з 05.05.2011 по 30.09.2016 та 01.10.2016 по 30.11.2017, як стаж роботи на пільгових умовах за списком № 2; зобов`язати відповідача переглянути заяву позивача від 16.03.2021 та призначити пенсію на пільгових умовах за списком № 2 з моменту 10.03.2021 (з наступного дня після дня народження);

Ухвалою суду від 10.09.2021 відкрито провадження у справі № 200/11626/21 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.11.2021 вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 21.12.2021 замінено відповідача у справі з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Ухвалою суду від 27.01.2022 закрито підготовче провадження та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження в межах строків, визначених КАС України для розгляду справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16.03.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії. Згідно з рішенням відповідача від 22.03.2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Позивач вважає, що їй безпідставно відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки при прийнятті спірного рішення відповідачем не враховано довідки та первинні документи щодо періодів стажу позивача та рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020. Позивач в позові зазначає, що до пільгового стажу за списком №2 не зараховано період з 05.05.2011 по 30.09.2016 та 01.10.2016 по 30.11.2017, не зважаючи на надані до УПФУ всі необхідні довідки. Просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем надано відзив, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив про те, що відповідно до п. 3 ст.44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. До пільгового стажу за Списком №2 не враховано період роботи на підприємстві ТОВ «Аском Сервіс» оскільки в наданій довідці №83 від 26.01.2021 не розраховано загальну кількість відпрацьованого пільгового стажу, що не відповідає додатку №5 Порядку №637. Також до пільгового стажу за Списком №2 не враховано період роботи з 05.05.2011 по 30.09.2016 на підприємстві ТОВ «Ейч Ар Гарант». За наданими документами та даними персоніфікованого обліку загальний страховий стаж позивача на дату звернення складає 34 років 03 місяця 27 днів, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах за Списком №2 05 років 06 місяців 09 днів. За таких обставин позивачу було відмовлено в призначенні пенсії згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

16.03.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Позивачем до заяви для призначення пенсії було надано наступні документи: заяву № 2558 від 16.03.2021; сканкопію трудової книжки НОМЕР_2 від 29.07.1986; сканкопію пільгової довідки № 03.03.01-109 від 09.02.2021, надану підприємством ПрАТ «Азовсталь»; сканкопію пільгової довідки № 7 від 17.02.2021, надану підприємством ТОВ «Ейч Ар Гарант»; сканкопію пільгової довідки № 83 від 26.01.2021, надану підприємством ТОВ «Аском Сервіс»; сканкопію свідоцтва про одруження НОМЕР_3 ; сканкопію свідоцтва про народження дитини № НОМЕР_4 ; сканкопію паспорта НОМЕР_1 від 28.11.2000; сканкопію ідентифікаційного коду від 02.07.1998; сканкопію заяви про виплату пенсії через банк.

До матеріалів справи позивачем надано: копію наказ ВАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» від 18.09.2006 №300 «Про результати атестації робочих місць на ВАТ «МК «Азовсталь»; копію наказу ТОВ «Ейч Ар Гарант» від 27.02.2013 №23 «Про затвердження переліку професій і посад працівників ТОВ «Ейч Ар Гарант», яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення»; копію наказу ТОВ «Голметресурс» від 01.10.2016 №75 «Про створення нових робочих місць»; копію наказу ТОВ «Голметресурс» від 01.10.2016 №76 «Про встановлення пільгового пенсійного забезпечення працівникам ТОВ «Голметресурс».

Згідно з витягом з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, форма ОК7, у спірний період позивачем сплачувався єдиний внесок.

22.03.2021 відповідач прийняв рішення №229 про відмову в призначенні пенсії. Згідно з рішенням до пільгового стажу за Списком № 2 не враховано періоди роботи : з 01.10.2016 по 30.11.2017 (01-02-00) на підприємстві ТОВ «Аском Сервіс», оскільки в наданій довідці № 83 від 26.01.2021 не розраховано загальну кількість відпрацьованого пільгового стажу, що не відповідає додатку № 5 Порядку № 637; з 05.05.2011 по 30.09.2016 (05-04-26) на підприємстві ТОВ «Ейч Ар Гарант».

Відповідач вказує, що відповідно до пункту 2.9 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок 22-1), документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство ТОВ «Ейч Ар Гарант» з 13.10.2016 знаходиться в стані припинення, головою комісії з припинення (ліквідатором) призначено Нехрещенюка О.Ф. Відповідно до п.3 ст.41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2344-ХІІ з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника органів управління юридичної особи банкрута. Отже, якщо підприємство знаходиться в стадії ліквідації, довідку, що уточнює особливий характер роботи, для підтвердження пільгового стажу роботи повинен надавати голова комісії з припинення або ліквідатор. Надану пільгову довідку № 7 від 17.02.2011 підписано засновником ТОВ «Ейч Ар Гарант» ОСОБА_2 , що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином загальний страховий стаж позивача за наданими документами та даними персоніфікованого обліку на день звернення складає 34 роки 03 місяці 27 днів, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 2 - 05 років 06 місяців 09 днів.

За таких обставин у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи відповідачем відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Право на призначення пенсії із зниженням віку згідно п.2 ч.2 ст.114 розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач отримає після досягнення віку 58 років.

Право на призначення пенсії за віком відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач отримає після досягнення віку 60 років при наявності страхового стажу не менше 33 років.

Листом від 26.04.2021 №1774-1655/М-03/8-0580/21 відповідач направив позивачу копію рішення про відмову в призначенні пенсії.

Вважає, що не зарахування до пільгового стажу за вищезазначений період та прийняте відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

До спірних правовідносин суд застосовує норми матеріального права з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного суду від 03 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20.

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148, що доповнив Закон № 1058 розділом XIV-1, який містить п. 2 ч. 2 ст. 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами ст. 12 Закону № 1788 право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з п. «б» ст. 13 Закону № 1788 в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений п. «б» ст. 13 Закону № 1788 вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини Рішення КСУ № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14 пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213.

Згідно з п. 3 резолютивної частини Рішення КСУ № 1-р/2020 застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (п. 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058 з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п. 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, п. 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, а не Закону № 1058.

Велика Палата Верховного Суду відхилила доводи пенсійного органу про те, що відповідно до ст. 5 Закону № 1058 дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону; виключно цим Законом визначаються, зокрема: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком. Адже Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що Закон № 1788 був прийнятий раніше за Закон № 1058.

Велика Палата Верховного Суду також не погодилась з посиланням пенсійного органу на абзац другий пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, відповідно до якого положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. На думку пенсійного органу, це положення свідчить про обмеження сфери застосування Закону № 1788 відносинами, про які йдеться в цьому пункті. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якби таким був намір законодавця, то він мав би виключити із Закону № 1788 всі інші положення, чого зроблено не було.

За правилами встановленими нормами ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до положень ст. 48 Кодексу законів про працю України, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, трудова книжка є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За правилами визначеними нормами п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового ставку приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У відповідності до положень п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1), до заяви для призначення пенсії за віком додаються такі документи (надаються копії документів з оригіналами): паспорт та документи про місце проживання (реєстрації) особи; документ про присвоєння реєстраційного номеру; трудова книжка (відомості про роботу); диплом, атестат училища, які стверджують денну форму навчання; свідоцтво про шлюб (для жінок); свідоцтво про народження дітей (для жінок); та інші документи.

Згідно з п.п.3 п.4.2 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у пункті 4.7 Порядку №22-1.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача від 29.07.1986 НОМЕР_2 міститься запис №16 про роботу з 05.05.2011 по 30.09.2016 на підприємстві ТОВ «Ейч Ар Гарант» та запис № 18 - 21 про роботу з 01.10.2016 по 30.11.2017 в ТОВ «Голметресурс» яке з 07.09.2017 перейменовано в ТОВ «Аском Сервис» на посаді контролера в виробництві чорних металів 4 розряду на гарячих ділянках робіт МБЛЗ конвертерна дільниця відділення технічного контролю.

Посаду, на якій працювала позивач і не зараховано до пільгового стажу періоди роботи віднесені до Списків № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26 січня 1991 року та постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, що підтверджено відповідними довідками за встановленою формою і не заперечується пенсійним органом.

Посада, контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт, передбачена Списком №2 розділ III підрозділ «2а», код КП Позиція 3.2а затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016.

Всі записи в трудовій книжці позивача про період роботи на вищезазначеному підприємстві виконані роботодавцем у відповідності до положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників і не містять неточних або неправильних записів чи будь-яких виправлень.

З огляду на зазначене час роботи позивача в ТОВ «ЕЙЧ АР ГАРАНТ» та в ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС» (ТОВ «АСКОМ СЕРВІС») мав бути віднесений до пільгового стажу.

Крім того, позивачем разом з заявою про призначення пенсії надавались довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній:

- ТОВ «ЕЙЧ АР ГАРАНТ» від 17.02.2021 №7 підтверджено, що позивач працювала повний робочий день, з 05.05.2011 по 30.09.2016 на підприємстві ТОВ «Ейч Ар Гарант» виконувала роботи: конвертерна дільниця відділення технічного контролю, за професією, посадою: контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт. Дана професія атестована згідно з наказом по ТОВ «ЕЙЧ АР ГАРАНТ» за результатами атестації робочих місць № 8 від 31.05.2011 (знов створено підприємство від 07.04.2011), № 23 від 27.02.2013 року, що передбачена: Списком № 2 розділ ІІІ підрозділ «2а».

- ТОВ «АСКОМ СЕРВІС» (до 07.09.2017 ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС») від 26 січня 2021 №83 підтверджено, що позивач працював повний робочий день, з 01.10.2016 по 30.11.2017 у відділенні технічного контролю, конвертерна дільниця, за професією контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт, що передбачена Списком №2 розділ ІІІ підрозділ «2», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016.

Професія (посада) позивача, за якою він працював у спірні періоди, відноситься до Списку чинному на період роботи позивача, що не заперечується відповідачем.

Отже, уточнюючи довідки мають необхідні дані за спірні періоди, які свідчать про роботу на посаді передбаченій відповідним Списком.

З рішення відповідача вбачається, що пільговий стаж по наданим довідкам про підтвердження пільгового характеру роботи не зараховано у зв`язку з формальними недоліками при їх оформленні.

Відповідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру, зокрема, повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Суд погоджується з позивачем, що прийнявши спірне рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах без проведення перевірки наданих позивачем документів та без повідомлення про можливість самостійно, протягом трьох місяців надати додаткові документи належним чином оформлені, якщо вони були неналежним чином не оформлені, або підписані неповноважною особою відповідач фактично позбавив позивача можливості протягом трьох місяців дооформити/надати додаткові документи на підтвердження права на отримання пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, періоди роботи позивача за призначенням пенсії підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відтак пенсійний орган безпідставно не врахував до пільгового стажу період роботи позивача з 05.05.2011 по 30.09.2016 та з 01.10.2016 по 30.11.2017 до стажу роботи на пільгових умовах за списком № 2.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. (квитанція від 26.08.2021).

Докази здійснення інших судових витрат суду не надані.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: пл.. Соборна, 3 м. Слов`янськ, 84122, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22 березня 2021 року №229 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.03.2021 зарахувавши до стажу роботи на пільгових умовах за списком №2 період роботи з 05.05.2011 по 30.09.2016 та на підприємстві ТОВ «Ейч Ар Гарант» та з 01.10.2016 по 30.11.2017 в ТОВ «Аском Сервис».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту б статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Повний текст рішення складено та підписано 07 червня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Шинкарьова