Справа № П/320/126/20
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року № П/320/126/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови від 20.08.2019 №159 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів".

Позивач зазначає, що вимоги споживача задоволено повністю, у зв`язку з чим позивач повідомив відповідача про те, що припис виконано.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2020 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем на адресу суду подано відзив на заявлений адміністративний позов, в кому останній посилається на правомірність прийнятої постанови, а тому у задоволенні позову просить відмовити повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

До Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві із скаргою від 24 грудня 2018 року звернулася громадянка ОСОБА_2 у якій просила її скаргу розглянути та вирішити питання щодо повернення коштів за придбаний нею товар.

У своїй скарзі громадянка ОСОБА_2 зазначила, що 13 грудня 2018 року за адресою АДРЕСА_1 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ФОП ОСОБА_1 , нею було придбано сукню вартістю 1 999, 00 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 00 коп.) грн. 24 грудня 2018 року споживач, користуючись своїм правом, передбаченим ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів», звернулася до адміністрації магазину з вимогою про прийняття товару та повернення коштів, сплаченого за нього. Однак, у зв`язку з відсутністю у споживача розрахункового документа (касового чеку), адміністрації магазину довелося відмовити їй у задоволенні її Заяви про розірвання договору купівлі-продажу товару та поверненні сплачених за сукню коштів.

Вважаючи таку відмову неправомірною, громадянка ОСОБА_2 звернулася до ГУ Держпродспоживслужби з відповідною скаргою.

Як вбачається з Направлення на проведення заходу від 31 січня 2019 року № 503, на підставі звернення громадянки ОСОБА_2 , ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві прийнято рішення про проведення позапланового заходу на предмет дотримання вимог про захист прав споживачів у сфері торгівлі з питань, викладених у зверненні громадянки ОСОБА_2 .. Дата початку та дата закінчення заходу: з 05 лютого 2019 року по 06 лютого 2019 року.

22 лютого 2019 року відносно - ФОП ОСОБА_1 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів складено Акт №809-1-649.

Відповідно до Припису №197 від 26 лютого 2019 року, головним спеціалістом відділу контролю у сфері торгівлі Управління захисту споживачів Павлищин Б.О., службове посвідчення від 05 липня 2018 року № 276, за результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) складено Акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів від 22 лютого 2019 № 809-1-649 відносно- ФОП ОСОБА_1 , яким встановлено наступні порушення:

-аб. З ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів» від 15 грудня 1993 року та аб. 1 п. 27 розділу І Наказу Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 року, а саме відмова споживачу у здійсненні його прав при пред`явленні вимоги про обмін непродовольчого товару належної якості на аналогічний, який не підійшов за розміром, за що передбачена відповідальність згідно п. 1 ст. 23 ЗУ «Про захист прав споживачів»;

-у Книзі відгуків та пропозицій на зворотньому боці заяви від 24 грудня 2018 року відсутня інформація про заходи, яких було вжито керівником підприємства або його заступника, що є порушенням вимог п. 7 «Інструкції про Книгу відгуків і пропозицій на підприємствах роздрібної торгівлі та громадського харчування», за що передбачено відповідальність згідно ч. 1 ст. 155 КУпАП.

14 березня 2019 року Позивачем на адресу (вказану у приписі) Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві було надіслано повідомлення про виконання припису. До відповідного повідомлення було додано докази виконання припису, а саме копія Заяви про повернення товару та відшкодування коштів та чеки про підтвердження здійснення повернення коштів за заявою споживача, копія сторінок Книги відгуків та пропозицій, де здійснено відображення інформації щодо вжитих підприємством заходів. Крім того з Книги відгуків та пропозицій вбачається, що споживач ОСОБА_3 просила саме здійснення повернення товару та коштів, а не обміну, як це визначено у Приписі. Також споживачем здійснено запис у Книзі відгуків та пропозицій, яким вона підтверджує відсутність у неї жодних претензій до адміністрації магазину «SASSOFONO» та реальне здійснення повернення коштів на її рахунок.

Однак, 12 листопада 2019 ФОП ОСОБА_1 отримала Постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 60343904 від 21 жовтня 2019 року про примусове стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу в сумі 19 990, 00 грн. в дохід держави на підставі Постанови №159 від 20 серпня 2019 року.

25 листопада 2019 року представник позивача на адресу ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві було надіслано запит, на який відповідачем 20.08.2019 надано відповідь разом з оскарженою постановою №159 від 20.08.2019.

Позивач не погоджуючись з даною постановою звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, в тому числі, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

В даному випадку, згідно з наявними у справі доказами, позапланова перевірка позивача, про що складено Акт від 22.02.2019 №809-1, проведена на підставі звернення гр. ОСОБА_2 щодо порушення зазначеним суб`єктом господарювання його законних прав.

Згідно зі змістом акту від 22.02.2019 №809-1 перевіркою встановлено порушення абз.3 ч.1 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: споживачу відмовлено у здійсненні обміну непродовольчого товару (сукні) належної якості, що не підійшла за розміром; абзац перший пункту 27 Розділу 1 Наказу Міністерства економіки України Про - затвердження Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами від 19.04.2007 року №104, зокрема, споживачу відмовили у здійсненні обміну непродовольчого товару належної якості (сукні), який йому не підійшов за розміром та який був придбаний у ФОП ОСОБА_1 ; Пункт 7 Інструкції про Книгу відгуків і пропозицій на підприємствах роздрібної торгівлі та у закладах ресторанного господарства, зокрема, на момент перевірки відповідь Споживачу у Книзі відгуків і пропозицій відсутня, жодна реакція на його запис від 24.12.2018 року.

Суд зазначає, згідно зі змісту позовних вимов, позивачем не заперечується наявність вказаного порушення по суті, тому суд не з`ясовує питання правомірності вказаних висновків контролюючого органу.

Натомість, позивач оскаржує постанову від 20.08.2019 №159 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів", з огляду на усунення ним виявлених недоліків самостійно.

З вказаного приводу суд зазначає наступне.

Так, згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 р. №1023-XII у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за: 1) відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.3 ч.3 ст.10 Закону № 1023 - у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи.

Зазначена вимога підлягає задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивача притягнено до відповідальності саме за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених п.3 ч.3 ст.10 Закону № 1023-XII, а саме, безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що вимоги споживача ним було задоволено повністю, що підтверджується копією Заяви про повернення товару та відшкодування коштів, чеки про підтвердження здійснення повернення коштів за заявою споживача, копією сторінок Книги відгуків та пропозицій, де здійснено відображення інформації щодо вжитих підприємством заходів.

Також споживачем здійснено запис у Книзі відгуків та пропозицій, яким вона підтверджує відсутність у неї жодних претензій до адміністрації магазину «SASSOFONO» та реальне здійснення повернення коштів на її рахунок.

Судом встановлено, що відповідачем документи на підтвердження усунення позивачем порушень зазначених в приписі відповідача 14.03.2019 направлено засобом поштового зв`язку та отримано відповідачем, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням.

Таким чином, станом на час винесення постанови від 20.09.2019 рок №159 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів", відповідач був обізнаний про задоволення вимог споживача.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 23 Закону № 1023-XII суб`єкт господарювання притягається до відповідальності саме за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною 3 статті 10 Закону, а не за невиконання вимог припису у зазначений у ньому термін.

Згідно з п. 4 Порядку накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 р. № 1177, рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб`єкта господарювання та інших матеріалів, пов`язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Порядку, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, оскаржувана постанова винесена необґрунтовано, за відсутності підстав для притягнення позивача до відповідальності станом на час розгляд справи про накладення стягнення.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч вимог частини другої статті 77 КАС України, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості прийняття спірної постанови, а наведені доводи спростовані фактичними обставинами справи.

Таким чином, постанова ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві від 20.08.2019 року №159 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів", є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 20.08.2019 №159 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів".

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.