Справа № 173/2350/21
Суддя: Бурхан С. М.
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/2350/21
Провадження №2-а/173/1/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої судді Бурхан С.М.

при секретарі Малоок Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 до відділення поліції №3 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області адреса: вул. Авраменка, 21 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровська область про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 , з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до відділення поліції №3 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 12 січня 2022 року.

12 січня 2022 року розгляд справи відкладений у зв`язку з неявкою сторін. Справу призначено до розгляду на 02 лютого 2022 року.

02 лютого 2022 року розгляд справи відкладений у зв`язку з неявкою сторін. Справу призначено до розгляду на 23 лютого 2022 року.

23 лютого 2022 року розгляд справи відкладений у зв`язку з неявкою сторін. Справу призначено до розгляду на 16 березня 2022 року.

16 березня 2022 року розгляд справи відкладений у зв`язку з неявкою сторін. Справу призначено до розгляду на 27 квітня 2022 року.

27 квітня 2022 року розгляд справи відкладений у зв`язку з неявкою сторін. Справу призначено до розгляду на 11 травня 2022 року.

11 травня 2022 року розгляд справи відкладений у зв`язку з неявкою сторін. Справу призначено до розгляду на 18 травня 2022 року.

18 травня 2022 року розгляд справи відкладений у зв`язку з неявкою сторін. Справу призначено до розгляду на 08 червня 2022 року.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні з викликом сторін.

Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, відповідач відзив суду не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить скасувати рішення суб`єкта владних повноважень, а саме: постанову про накладення на нього адміністративного стягнення в сумі 3400 грн., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №723014 від 13.10.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 13 жовтня 2021 року інспектором СРПП ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Феденчуком О.С. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія БАА № 723014 відносно нього.

У постанові про накладання адміністративного стягнення старшим лейтенантом поліції Феденчуком О.С. по суті адміністративного правопорушення зазначено, що він керуючи транспортним засобом, мопедом марки Альфа, без реєстраційних номерних знаків, 04.10.2021 року, в селі Підлужжя, по вулиці Громова 126 не мав посвідчення водія відповідної категорії А.

З зазначеною постановою позивач не погодився з наступних підстав:

Згідно п. п. 2.1.а, 1.10, 11.14 Правил дорожнього руху, мопед не являється механічним транспортним засобом на відміну від мотоциклу і його не можна прирівняти до даного транспортного засобу.

Крім того, згідно ст.34 Закону України «Про дорожній рух» він не використовує мопед на автомобільних дорогах державного значення, тому вважає, що має право не реєструвати і не користуватися номерними знаками.

Також зазначає, що жодних доказів: відеозапису, фото-фіксації моменту вчинення правопорушення, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, пояснень свідків чи очевидців тощо не було, відтак відсутні посилання на них і в оскаржуваній постанові.

Також жодних доказів того, що саме він порушив правила дорожнього руху і які саме правила дорожнього руху мною порушені, старшим лейтенантом поліції Феденчуком О.С. у оскаржуваній постанові не зазначено.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності встановив:

Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 13.10.2021 року серії БАА №723014 позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400.00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, дані про особу, стосовно якої розглядається справа, якою є позивач ОСОБА_1 та зазначено дані про мопед, яким здійснювалось керування.

Суть і обставини правопорушення: 04.10.2021 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, мопедом марки Альфа, без реєстраційних номерних знаків, 04.10.2021 року, в селі Підлужжя, по вулиці Громова 126 не мав посвідчення водія відповідної категорії А1, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Підпунктом а 2.1 ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а саме накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до п.1.10. ПДР України: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно з пунктом 2.1 розділу 2 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

За приписами п. 2.4.а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. ПДР.

Постановою Кабінету Міністрів № 511 від 20.05.2009 затверджено нову редакцію Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ № 340 від 08.05.1993, та передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, зокрема, мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до п.2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій: зокрема, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до п.2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 , особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно п.3 Положення керувати мопедами, моторолерами та іншими двоколісними (триколісними) транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт, дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А1.

З огляду на вищевикладене, позивач для керування транспортним засобом -мопедом, зобов`язаний мати посвідчення водія категорії «А1».

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що доводи позивача є безпідставними, відповідачем подано достатні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Позивачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого 2 ст.126 КУпАП України.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на те, що відповідачем доведено правомірність дій щодо винесення оскаржуваної постанови, а також судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог про скасування постанови серії БАА №723014 від 13.10.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності, винесеної інспектором СРПП ВП №3 Камянського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Феденчук О.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу у розмірі 3400.00 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до/або через відповідні місцеві суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складений 08 червня 2022 року.

Суддя Бурхан С.М.