Справа № 120/31/22-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 червня 2022 р. Справа № 120/31/22-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обгрунтовано протиправністю дій Пенсійного фонду, що полягають у не зарахуванні до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.12.1985 року по 31.12.1990 року, з 01.03.1988 року по 28.02.1993 року, з 01.07.2000 року по 30.06.216 року районах Крайньої Півночі Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації.

Представником управління надано відзив на адміністративний позов, яким заперечує щодо заявлених позовних вимог, зазначає, що заробітна плата осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, при обчислені пенсії за періоди роботи в зазначених районах до 01.01.1992 року враховується з урахуванням районного коефіцієнту та північних надбавок. За період роботи починаючи з 01.01.1992 року врахування заробітної плати відбувається без врахування цих виплат. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, призначені відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування".

15.11.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та зарахування до загального страхового стажу період роботи на підставі наданих довідок про заробітну плату в районах Крайньої Півночі.

Листом від 13.12.2021 року № 0200-0209-8/82554 управління зазначило, що позивач з 31.10.2016 року по 31.10.2021 року отримував пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку за стаж роботи, набутий на території Крайньої Півночі та обчислений відповідно до угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації.

Однак, починаючи з 31.10.2016 року позивач отримує пенсію за віком на загальних підставах, призначену й обчислену відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 року обчислюється за нормами законодавства Російської Федерації із зазначенням розміру заробітку у національній валюті держави-учасниці із офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Тому, страховий стаж позивача обчислений за чинним законодавством України про пенсійне забезпечення по 06.09.2016 року (без урахування страхового (трудового) стажу, набутого в районах Крайньої Півночі) становить 18 років 08 місяців 24 дні.

Після досягнення позивачем пенсійного віку з 31.10.2016 року виплата часини пенсії Російської Федерації була припинена, а пенсію перераховано за українським законодавством з урахуванням стажу роботи та заробітку, набутих після призначення пенсії як на території України та к і на території Російської Федерації в районах крайньої півночі.

Тому, страховий стаж позивача, обчислений по 06.09.2016 року, складає 32 роки 11 місяців 11 днів.

Натомість, не погоджуючись із наданим листом управлінням Пенсійного фонду, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Спеціальним законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду є Закон № 1058, яким визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058).

Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788 (далі Закон №1788) гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно положень статті 2 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Отже, як встановлено з матеріалів справи, позивач просить зарахувати до його страхового стажу періоди роботи з 01.12.1985 року по 31.12.1990 року, з 01.03.1988 року по 28.02.1993 року, та з 01.07.2000 року по 30.06.2016 року в районах Крайньої Півночі Яммало - Ненецького автономного округу Російської Федерації.

Так, судом досліджено трудові книжки позивача № НОМЕР_1 ; НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 та матеріали пенсійної справи, зокрема протокол № 638 від 30.12.2016 року та розрахунок стажу позивача з 01.01.2004 року.

Визначаючись щодо періоду роботи позивача та беручи трудовий стаж в розрізі періоду роботи з 01.12.1985 року по 31.12.1990 року, на підставі трудової книжки НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 , з: "- 20.03.1984 року - принят на должность бетонщика третьего розряда;

- 28.05.1987 року - уволен согласно ч. 2 ст. 29 КЗоТ;

- 17.06.1987 року - принят слесарем-монтажником ж/б конструкций по 4 му разряду:

- 05.03.1988 року - уволен в связи с направлением... ;

- 21.03.1988 року - принят строгальщиком 2 го розряда;

- 06.05.1988 року - уволен согласно п. 5 ст. 29 КЗоТ;

- 11.05.1988 року - принят монтажником ж/б конструкций 4 розряда;

- 06.08.1989 року - уволен согласно ст. 31 КЗоТ;

- 19.08.1989 року - принят монтажником строительных и ж/б конструкций;

- 30.11.1998 року - уволен согласно п. 2 ст. 29 КЗоТ."

Також, порівнюючи записи трудової книжки із розрахунком стажу позивача, що міститься в матеріалах пенсійної справи, встановлено, що зокрема періоди, починаючи з - 20.03.1984 року - 28.05.1987 року; - 17.06.1987 року - 05.03.1988 року; 21.03.1988 року по 06.05.1988 року; - 11.05.1988 року по 06.08.1989 року; - 19.08.1989 року - 31.12.1990 року, зараховано до трудового стажу/страхового позивача та на підставі якого призначено пенсію по віку.

Таким чином, зазначенні періоди було враховано управлінням Пенсійного фонду до загального стажу позивача, а тому відсутній обов`язок щодо зобов`язання відповідача у повторному зарахуванні такого періоду роботи.

Надаючи оцінку періоду роботи позивача починаючи з 01.03.1988 року по 28.02.1993 року, на підставі трудових книжок НОМЕР_1 ; НОМЕР_1 встановлено, що зазначенні періоди роботи перкликаються із попередньо зазначеними періодами роботи до 31.12.1990 року, тому до зазначеного періоду роботи оцінка судом вже надана.

Стосовно періоду роботи починаючи з 01.01.1991 року 28.02.1993 року судом встановлено, що ОСОБА_1 , починаючи з - 19.08.1989 року - принят монтажником строительных и ж/б конструкций;

- 30.11.1998 року - уволен согласно п. 2 ст. 29 КЗоТ."

Також, порівнюючи зазначенні записи трудової книжки із розрахунком стажу позивача, судом встановлено, що періоди, починаючи з - 19.08.1989 року - 31.12.1990 року, зараховано до трудового стажу/страхового позивача та на підставі якого призначено пенсію по віку.

Відтак, суд приходить до переконання, що зазначений період роботи також враховано відповідачем до його трудового стажу та на підставі якого призначено пенсію по віку.

Стосовно періоду роботи ОСОБА_1 , починаючи з 01.07.2000 року по 30.06.2016 року, судом на підставі трудової книжки НОМЕР_1 встановлено, що починаючи з: "- 17.09.1999 року - принят времено монтажником строительных работ;

- 01.10.2001 року - уволен согласно п. 1 ст. 29 КЗоТ;

- 03.01.2002 року - принят столярем-монтажником;

- 31.12.2003 року - уволен согласно ст. 77 ТК РФ;

- 01.03.2006 року - принят монтажником наружных трубопроводов;

- 10.03.2009 року - уволен согласно ст. 77 ТК РФ;

- 11.03.2009 року - принят монтажником;

- 09.08.2010 року - уволен согласно ст. 77 ТК РФ;

- 06.12.2011 року - принят строгальщиком 4 розряда;

- 16.11.2012 року - уволен согласно ст. 77 ТК РФ;

- 19.11.2012 року - принят на должность монтажник-технологических трубопроводов;

- 12.09.2013 року - уволен согласно ст. 77 ТК РФ;

- 11.11.2013 року - принят монтажником технологических трубопроводов;

- 14.08.2014 року - трудовой договор расторгнут;

- 22.09.2014 року - принят монтажником технологических трубопроводов;

- 23.03.2015 року - трудовой договор расторгнут."

Відповідно до даних зазначених у розрахунку стажу роботи позивача, встановлено, що періоди роботи починаючи з: - 01.07.2000 року - 01.10.2001 року; - 03.01.2002 року - 31.12.2003 року; - 01.03.2006 року - 10.03.2009 року; - 11.03.2009 року - 09.08.2010 року; - 01.10.2010 року - 31.07.2011 року; 06.12.2011 року - 16.11.2012 року; 19.11.2012 року - 12.09.2013 року; - 11.11.2013 року - 14.09.2014 року; - 22.09.2014 року - 23.03.2015 року; - 24.03.2015 року - 18.08.2015 року; 08.09.2015 року - 31.12.2015 року; - 07.02.2016 року - 06.09.2016 року зараховано до трудового стажу/страхового позивача та на підставі якого призначено пенсію по віку.

Враховуючи, що зазначенні періоди роботи також зараховано до трудового/страхового стажу позивача, тому відсутні підстави додаткового зобов`язання Пенсійного фонду щодо зарахування таких.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що страховий стаж позивача, обчислений до 06.09.2016 року, складає 32 роки 11 місяців 11 днів. До якого зараховано, 28 років 3 місяці 12 днів стажу роботи в районах Крайньої Півночі Ямалло- Ненецького автономного округу Російської Федерації.

Окремо суд вважає за належне акцентувати увагу на поняттях відмінності трудового стажу від страхового стажу.

- Трудовий стаж (загальний) - це періоди офіційної трудової діяльності, що підтверджуються записами в трудовій книжці. Трудовий стаж може включати в себе такі поняття як загальний, пільговий і спеціальний стаж роботи. У Законі України "Про пенсійне забезпечення" поняття загального стажу роботи в основному застосовується для відмінності його від стажу, що дає право на пільги по призначенню пенсії;

- спеціальний - це сумарна тривалість певної трудової діяльності на відповідних видах робіт, що дає право на дострокове призначення трудової пенсії;

- пільговий - це період трудової діяльності в шкідливих, небезпечних або специфічних умовах протягом повного робочого дня. Перелік виробництв, робіт, професій, посад і показників, за якими період трудової діяльності може бути віднесений до пільгового стажу, затверджений постановами Кабінету Міністрів України;

- страховий (пенсійний) - це відрізок часу, протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачувалися внески в сумі не менше, ніж мінімальний страховий внесок (ст. 24 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Поняття "страховий стаж" введено в дію з 1 січня 2004 року Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Основним аспектом зарахування даного стажу ж є наявність сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто з 1 січня 2004 року до страхового стажу зараховуються лише ті періоди, протягом яких сплачувалися страхові внески, і в розмірах пропорційно сплаченим внескам.

Весь трудовий стаж, набутий до 1 січня 2004 року, враховується до страхового стажу на умовах раніше діючого законодавства.

Періоди трудової діяльності до 01 січня 2004 року, які зараховуються до страхового стажу, визначені ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Ними, зокрема, є час догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею трирічного віку, військова служба, навчання (за денною формою) у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, професійно-технічних навчальних закладах тощо.

Страховий стаж, набутий до 01 січня 2004 року, підтверджується трудовою книжкою.

Так, враховуючи, що оскаржувані періоди роботи, які просить позивач зарахувати до його стажу роботи, вже є зарахованими управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що підтверджується матеріалами пенсійної справи.

А відтак, відсутні підстави щодо повторного зарахування оскаржуваних періодів роботи до трудового/страхового стажу ОСОБА_1 .

Отже, зазначене свідчить, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, як безпідставні та необгрунтованні.

Разом з тим, суд зазначає, що оцінка щодо тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі та щодо обчислення такого у пільговому застосуванні у даному рішенні не надавалась, оскільки предметом позову є саме зарахування до стажу роботи позивача періодів роботи з 01.12.1985 року по 31.12.1990 року, 01.03.1988 року по 28.02.1993 року, 01.07.2000 року по 30.06.2016 року в районах Крайньої Півночі Ямалло-Ненецького автономного округу Російської Федерації.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений позов задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат у цій справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного суду ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович