Справа № 320/5357/20
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року № 320/5357/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якій просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в припиненні виплати пенсії позивачу з моменту звернення за припиненням, а саме з 13.02.2020;

- зобов`язати відповідача припинити виплату пенсії позивачу з моменту звернення за припиненням, а саме з 13.02.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до п. 5 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» законодавством не визначений конкретний перелік інших випадків, тому до цих випадків можна віднести такий як добровільна відмова пенсіонера від отримання пенсії, що випливає із ст. 46 Конституції України, ст. 26, ст. 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою суду від 30.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, жодних заява чи клопотань до суду не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

07.05.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою в який просив припинити виплати раніше призначеної пенсії.

Відповідач листом від 25.05.2020 відмовив позивачу в задоволені його заяви, оскільки підстав для припинення виплати пенсії немає.

Не погоджуючись з вищевказаним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина визнана найвищою соціальною цінністю, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження й забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Таким чином, отримання особою пенсії є гарантованим державою правом, якого ніхто не може позбавити без належних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, в також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Зазначені норми вказують на право особи на отримання пенсії та поряд з цим не передбачають такого обов`язку.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 та ст. 46 цього Закону.

Посилання відповідача на те, що в чинному законодавстві не передбачено відмови від виплати пенсії за заявою пенсіонера, а лише її припинення суд не приймає до уваги, оскільки воно є формальним та не може позбавляти позивача його прав.

Фактично при подачі заяви про припинення виплати пенсії в зв`язку з відмовою від пенсії позивач намагався реалізувати своє незаборонене і навпаки передбачене законодавством право на відмову від пенсії.

Таким чином, суд дійшов висновку, що отримання призначеної пенсії є правом, а не обов`язком особи, вона має право відмовитись від отримання пенсії або перейти на інший вид пенсії.

Зважаючи на те, що позивач подав заяву про припинення йому виплати пенсії, яка йому була призначена, суд вважає, що відповідачем неправомірно відмовило у задоволенні заяви позивача від 07 травня 2020 року про припинення виплати йому пенсії, висловивши цю відмову у своєму листі від 25 травня 2020 року.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, межі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови в припиненні виплати пенсії ОСОБА_1 з моменту звернення за припиненням, а саме з 13.02.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області припинити виплату пенсії ОСОБА_1 з моменту звернення за припиненням, а саме з 13.02.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ПФУ у Київській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.