Справа № 480/13453/21
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 у спірні періоди працював на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Також вважає, що період навчання в ПТУ та служба в Радянській армії теж повинні бути зараховані до пільгового стажу, що дає право на пенсію.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України про «Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На момент звернення позивач досяг 55 років, мав загальний стаж роботи не менше 30 років, з яких не менше 12 років 6 місяців на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці за списком №2, але відповідач відмовив йому в задоволенні заяви через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу роботи.
Позивач з таким рішення відповідача не погоджується, вважає його незаконним, тому звернувся з позовною заявою до суду.
Ухвалою суду від 16.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Крім того, вказаною ухвалою було зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області в 15-денний строк з дати отримання цієї ухвали надати суду завірені належним чином копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , що стосуються позовних вимог.
17.01.2022 від ГУ ПФУ в Полтавській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечує. Відповідач зазначає, що згідно наданих позивачем документів, його страховий стаж становить 6 років 8 місяців 14 днів та складається з таких періодів: навчання з 01.09.1981 по 20.07.1984, військова служба з 10.05.1986 по 16.06.1988, робота в ПАТ «Сумиагропромбуд» з 04.07.1994 по 20.03.1996. Стаж, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відсутній.
Відповідач вказує, що до розрахунку стажу не враховані періоди роботи згідно Дублікату трудової, оскільки відсутні підтверджуючі документи, що передбачені Інструкцією ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» та згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку (невірно по батькові « ОСОБА_2 »). А до пільгового стажу не зарахований період роботи з 04.07.1994 по 20.03.1996 згідно довідки № 01-11/226 від 07.11.2016, оскільки посада, на якій працював позивач, не передбачена Списком №2 розділ ХХХІІІ «Загальні професії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994. Інших довідок, уточнюючих пільговий характер роботи, позивачем не надано (а.с. 60-67).
На виконання ухвали суду від 24.01.2022 про витребування доказів, ГУ ПФУ в Сумській області 02.02.2022 надало суду матеріали пенсійної справи позивача (а.с. 75-143).
На виконання ухвали суду від 14.02.2022 про витребування доказів, ГУ ПФУ в Сумській області 23.02.2022 надало суду розрахунок страхового стажу ОСОБА_1 у вигляді скріншоту з електронної пенсійної справи позивача (а.с. 152).
Дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
27.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с. 87-88).
Не погодившись із рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, регламентуються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-VI від 28.12.2007 року (далі - Закон №1058-VI) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п. 2 ч. 2. ст. 114 Закону № 1058-VI на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах регулюється Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п) (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок № 383).
Відповідно до п. 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 383, атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Згідно із підпунктом 4.1 пункту 4 Порядку № 383, зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на таку пенсію, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочого місця.
Таким чином, пільговий стаж позивача у період до 21.08.1992 року має підтверджуватися записами у трудовій книжці. Інших документів для підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 у період до 21.08.1992, законодавством не вимагається.
Крім того, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з трудової книжки позивача, ОСОБА_1 з 23.07.1984 по 28.04.1986 та в період з 01.08.1988 по 22.06.1994 працював у цеху №14 Сумського ордену Леніна та ордену Жовтневої революції машинобудівному виробничому об`єднанню ім. М.В. Фрунзе (перейменоване в СМНВО ім. МВ. Фрунзе, потім у ВАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе») на посаді котельника третього розряду (а.с. 23, 103), що передбачена постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, згідно Списку № 2, розділ ХV підрозділ 3.а «Котельні і суднокорпусні роботи».
Крім того, згідно наказу АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе» №272 від 27.12.1994 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» (а.с. 43-44), посада котельника, на якій працював позивач була віднесена до переліку посад, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с. 46).
Отже, на підставі вказаного, суд вважає, що до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 підлягають зарахуванню періоди роботи з 23.07.1984 по 28.04.1986 та з 01.08.1988 по 22.06.1994 на посаді котельника третього розряду.
Щодо періоду навчання ОСОБА_1 з 01.09.1981 по 23.07.1984 суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до ст. 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що для зарахування даного періоду навчання до пільгового стажу, встановлено, що особа після завершення навчання має працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Як вбачається з трудової книжки позивача (а.с.23) та диплому Середнього професійно-технічного училища № 2 ім. Героя Радянського Союзу О.О. Ройченка серії НОМЕР_1 (а.с. 32), ОСОБА_1 з 01.09.1981 по 20.07.1984 навчався в Сумському ПТУ-2 за професією котельник (електрозварювальник ручної зварки) та з 23.07.1984 був прийнятий на роботу в цех №14 Сумського ордену Леніна та ордену Жовтневої революції машинобудівному виробничому об`єднанню ім. М.В. Фрунзе на посаду котельника третього розряду.
Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач після навчання працював на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, то наведений період навчання підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача за списком №2.
При цьому суд зазначає, що у трудовій книжці позивача період навчання в Сумському ПТУ-2 вказано з 01.09.1981 по 23.07.1984 (а.с. 23). Водночас із копії диплому Середнього професійно-технічного училища № 2 ім. Героя Радянського Союзу О.О. Ройченка серії НОМЕР_1 (а.с. 32) судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив навчання в цьому закладі з 01.09.1981 по 20.07.1984, а тому суд вважає, за необхідне зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за списком №2 період навчання, зазначений у дипломі № НОМЕР_2 з 01.09.1981 по 20.07.1984 (а.с. 32). У зв`язку з чим позовні вимоги в іншій частині задоволенню не підлягають.
Щодо зарахування до пільгового стажу роботи періоду служби з 10.05.1986 по 16.06.1988 в рядах Радянської армії суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Як було встановлено судом, позивач працював на пільговій посаді з 23.07.1984 по 28.04.1986 та був звільнений з такої посади до Радянської армії (а.с. 103). Тому, на підставі вищевказаних норм, служба в Радянській армії підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача за списком №2.
Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного суду від 23.12.2021 в справі № 607/4196/17 та від 31.03.2021 в справі № 317/1071/17.
Суд відмічає, що відповідно до розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 (а.с. 143), відповідачем було зараховано період навчання в ПТУ - 2 та військову службу до страхового стажу, проте до пільгового стажу вказані періоди протиправно не було зараховано.
Щодо спірного періоду роботи позивача з 04.07.1994 по 20.03.1996, з трудової книжки (а.с. 24) вбачається, що позивач працював електрозварником третього розряду в МПМК-28 треста №1 «Сумиоблагробуд».
Проте, відповідачем не було зараховано вказаний період роботи по довідці від 07.11.2016 №01-11/226, оскільки, на думку відповідача, посада на якій працював позивач не передбачена Списком №2 розділу ХХХІІІ «Загальні професії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто застосування даної постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження трудового стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.
В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що в трудовій книжці позивача містяться записи про його роботу електрозварника з 04.07.1994 по 20.03.1996 (а.с. 104). Крім того, вказаний період робити підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та іншими документами (а.с.47). На переконання суду, ці докази є належними та достатніми для підтвердження роботи ОСОБА_1 у вказаний період на посаді, яка надає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування».
Крім того, Пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.
Розділом XXXII «Загальні професії» списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».
Розділом XXXIII «Загальні професії» списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».
Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії «електрозварники» та «газозварники».
З огляду на вищезазначене, професія електрозварника передбачена у всіх списках № 2.
Професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до пільгового стажу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.03.2020 у справі №607/1266/17 та від 20.05.2021 у справі № 365/178/17.
При цьому, суд вважає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник. Тому спірні періоди роботи позивача на посаді електрозварювальника третього розряду в ПП «Євро-Альфа» підлягають зарахуванню до пільгового стажу за списком №2.
З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн. за квитанцією від 07.12.2021 року (а.с.14).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска