Справа № 340/3135/20
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року

м. Київ

справа №340/3135/20

адміністративне провадження № К/9901/2989/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.12.2020 (прийняту судом у складі: головуючого судді Лукманової О.М., суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.) у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградської області (далі - ГУ ДПС) про визнання протиправними та скасування розпоряджень, зобов`язання повторно розглянути заяви про надання ліцензій, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження № 776 від 17.07.2020 «Про відмову у видачі ліцензії ФОП ОСОБА_1 », яким відмовлено у видачі ліцензії на роздрібну торгівлю пальним за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження ГУ ДПС № 777 від 17.07.2020 «Про відмову у видачі ліцензії ФОП ОСОБА_1 », яким відмовлено у видачі ліцензії на роздрібну торгівлю пальним за адресою: АДРЕСА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження ГУ ДПС № 778 від 17.07.2020 «Про відмову у видачі ліцензії ФОП ОСОБА_1 », яким відмовлено у видачі ліцензії на роздрібну торгівлю пальним за адресою: АДРЕСА_3 ;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву щодо ліцензії на роздрібну торгівлю пальним вх. № 20410/ФОП від 30.06.2020 та видати ліцензію на роздрібну торгівлю пальним за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву щодо ліцензії на роздрібну торгівлю пальним вх. № 20412/ФОП від 30.06.2020 та видати ліцензію на роздрібну торгівлю пальним за адресою: АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву щодо ліцензії на роздрібну торгівлю пальним вх. № 20411/ФОП від 30.06.2020 року та видати ліцензію на роздрібну торгівлю пальним за адресою: АДРЕСА_3 .

На обґрунтування позовних вимог вказував, що з метою одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, звернувся до відповідача із заявами та пакетом документів, передбачених частиною тридцять восьмою статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Розглянувши заяви позивача, відповідач 17.07.2020 видав оскаржувані розпорядження про відмову у видачі ліцензій у зв`язку з тим, що до заяв не долучено акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано розпорядження ГУ ДПС № 776 від 17.07.2020 «Про відмову у видачі ліцензії ФОП ОСОБА_1 », яким відмовлено у видачі ліцензії на роздрібну торгівлю пальним за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано протиправними та скасовано розпорядження ГУ ДПС № 777 від 17.07.2020 «Про відмову у видачі ліцензії ФОП ОСОБА_1 », яким відмовлено у видачі ліцензії на роздрібну торгівлю пальним за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано протиправними та скасовано розпорядження ГУ ДПС № 778 від 17.07.2020 «Про відмову у видачі ліцензії ФОП ОСОБА_1 », яким відмовлено у видачі ліцензії на роздрібну торгівлю пальним за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язано ГУ ДПС повторно розглянути Заяву щодо ліцензії на роздрібну торгівлю пальним вх. № 20410/ФОП від 30.06.2020 та видати ФОП ОСОБА_1 ліцензію на роздрібну торгівлю пальним за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ГУ ДПС повторно розглянути Заяву щодо ліцензії на роздрібну торгівлю пальним вх. № 20412/ФОП від 30.06.2020 та видати ФОП ОСОБА_1 ліцензію на роздрібну торгівлю пальним за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язано ГУ ДПС повторно розглянути Заяву щодо ліцензії на роздрібну торгівлю пальним вх. № 20411/ФОП від 30.06.2020 та видати ФОП ОСОБА_1 ліцензію на роздрібну торгівлю пальним за адресою: АДРЕСА_3 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що позивач в заявах про видачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, зазначив всі відомості та надав всі документи перелік яких визначено частинами тридцять п`ятою, тридцять восьмою статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Об`єктом будівництва є окремий будинок або споруда (з усім устаткуванням, яке до них відноситься, інструментом і реманентом, галереями, естакадами, внутрішніми інженерними мережами водопостачання, каналізації, газопроводу, теплопроводу, електропостачання, радіофікації, підсобними і допоміжними надвірними будівлями, благоустроєм та іншими роботами і витратами), на будівництво, реконструкцію яких повинні бути складені окремо проект і кошторис. Суд зазначив, що відповідно до долучених до заяв про видачу ліцензій висновків експертно-технічного дослідження, вбачається, що автомобільні газові заправні пункти, які позивач має намір використовувати в ході здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, не належать до об`єктів будівництва. Отже, відсутні об`єктивні підстави вимагати у позивача наявності актів введення в експлуатацію або готовності об`єкта до експлуатації, оскільки обладнання газових заправних пунктів не потребує введення в експлуатацію та не підпадає під визначення об`єкта будівництва. Суд першої інстанції вказував, що використання у господарській діяльності автомобільних газових заправних пунктів, позивач має здійснювати на підставі відповідної декларації. Під час звернення до відповідача із заявами про видачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, ФОП ОСОБА_1 долучив до заяв декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, що є достатнім вважати виконанням ним пункту щодо надання до заяви дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 24.12.2020 рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове - про відмову у задоволенні позову.

Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що необхідність надання разом з заявою про отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, є обов`язковими документами, наявність яких повинна бути після закінчення будівництва об`єкту інженерно-транспортної інфраструктури, зокрема заправного комплексу. Законодавець передбачив обов`язковість наявності документів підтверджуючих закінчення будівництва, реконструкції чи іншого будівельного перетворення, безпечність експлуатації машин (устаткування) які видають компетентними органними у сфері будівельного нагляду, адже діяльність заправних комплексів з використанням пального, паливно-мастильних речовин є сферою підвищено небезпеки, до об`єктів зберігання та реалізації пального існують підвищені вимоги, зокрема щодо технічної безпеки. Законодавець передбачив, що суб`єкти, яким може бути надана ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним, мають мати належно обладнану будівлю, споруду, які б відповідали технічним та безпековим умовам. Наявність норми, про обов`язковість долучення до заяви акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів створює упевненість у дотриманні суб`єктом, який має бажання отримати ліцензію технічних, безпекових умов.

ФОП ОСОБА_1 не виконав вимоги щодо надання разом із заявою для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним необхідного пакету документів, що стало підставою для відмови відповідачем та винесення оскаржуваних розпоряджень.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

25.01.2021 позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

На обґрунтування касаційної скарги, зокрема посилається на те, що суд апеляційної інстанції надав неповну, помилкову правову оцінку доказам, якими сторона позивача обґрунтувала свої позовні вимоги.

Посилається на те, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність надання разом із заявою про отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, є обов`язковими документами, наявність яких повинна бути після закінчення будівництва об`єкту інженерно-транспортної інфраструктури, зокрема заправного комплексу.

Зазначає, що об`єкт, перевірку якого було здійснено, є автомобільним газозаправним пунктом (АГЗП), до нього не можуть застосовуватись вимоги, встановлені для газонаповнювальних станцій та автомобільних газозаправних станцій, що не було враховано судом апеляційної інстанції.

АГЗП - це модульна установка заводського виготовлення, яка є технологічним обладнанням для заправки газобалонних автомобілів ЗВГ. Тому суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку про те, що АГЗП належить до категорії споруд як об`єктів будівництва, оскільки відповідний об`єкт не є будівлею, спорудою чи іншим об`єктом будівництва.

Посилання суду апеляційної інстанції на те, що позивач, облаштовуючи АГЗП на фундаментній плиті на території існуючої авто газозаправної станції, фактично забезпечив будівництво споруди, тобто нового об`єкту будівництва, є необґрунтованим, адже у даному випадку АГЗП як окремий виріб не можна віднести до будівельної системи, пов`язаної із землею, оскільки в будь-який момент вказана установка може бути переміщена без втрати функціонального призначення.

Висновки суду з приводу того, що оцінка тих обставин чи являється газозаправний модуль об`єктом будівництва є питанням права і є недопустимим, оскільки це питання є предметом дослідження будівельно-технічної експертизи. Суд не має спеціальних знань у сфері будівельно-технічної експертизи.

Посилається на те, що наявне різне тлумачення норм матеріального права, викладене у судових рішеннях Верховного Суду у постановах від 26.06.2018 справі № 816/1533/17 та від 21.08.2019 у справі № 823/1850/16 в яких АГЗП в першому випадку не визнається об`єктом будівництва, що потребує введення в експлуатацію, а в іншому - навпаки визнається об`єктом будівництва.

У відзиві на касаційну скаргу ГУ ДПС просить залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2021 визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя - Шишов О.О., судді: Дашутін І.В., Яковенко М.М.

Верховний Суд ухвалами від 10.02.2021 залишив касаційну скаргу без руху, а від 09.03.2021 - відкрив касаційне провадження.

У зв`язку із задоволенням заяв про самовідвід суддів Верховного Суду Шишова О.О., Дашутіна І.В. та Яковенка М.М. ухвалою від 01.06.2022, на підставі розпорядження в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 02.06.2022 № 806/0/78-22 призначено повторний автоматизований розподіл касаційної скарги у цій справі та визначену нову колегію суддів: головуючий суддя - Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г., справу передано судді-доповідачу.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Маючи намір здійснювати роздрібну торгівлю пальним за адресами: Кіровоградська область, Добровеличківський район, с. Тишківка, вул. Центральна, 29; Кіровоградська область, Новоархангельський район, с. Станіславівка, вул. Хліборобів, 2; Кіровоградська область, Новоархангельський район, смт. Новоархангельськ, вул. Центральна, 111, позивач звертався до відповідача з наступними заявами.

30.06.2020 позивачем подано до відповідача заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з додатками: копія реєстраційного посвідчення Форми №3-РРО №1133 від 20.03.2020; копія довідки про резервування фіскального номера РРО №17065 від 20.03.2020; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 210403759 від 27.05.2020; копія Договору оренди землі від 08.02.2020; копія Декларації відповідності матеріально - технічної бази від 14.05.2020; висновок №23/20/Буд. експертного будівельно- технічного дослідження від 28.06.2020; квитанція №0.0. від 30.06.2020 про сплату збору за видачу ліцензії; копію Дозволу Держпраці № 086.20.35 від 23.03.2020.

30.06.2020 позивачем подано до відповідача заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з додатками: копія реєстраційного посвідчення Форми №3-РРО №1537 від 07.05.2020; копія довідки про резервування фіскального номера РРО №17101 від 07.05.2020; копія витягу з Державного земельного кадастру № НВ -018 від 23.07.2018; копія Декларації відповідності матеріально - технічної бази від 14.05.2020; висновок №22/20/Буд. експертного будівельно-технічного дослідження від 28.06.2020; квитанція №0.0..1 від 28.04.2020 про сплату збору за видачу ліцензії; копія Дозволу Держпраці №086.20.35 від 23.03.2020.

30.06.2020 позивачем подано до відповідача заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з додатками: копія реєстраційного посвідчення Форми №3-РРО №1538 від 07.05.2020; копія довідки про резервування фіскального номера РРО №87870 від 05.05.2020; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №207154188 від 21.04.2020; копія архівної довідки №132 від 04.06.2020; копія Декларації відповідності матеріально -технічної бази від 14.05.2020; висновок №21/20/Буд. експертного будівельно-технічного дослідження від 27.06.2020; квитанція №0.0..1 від 28.04.2020 про сплату збору за видачу ліцензії; копія Дозволу Держпраці № 086.20.35 від 23.03.2020.

Розглянувши заяви позивача та додані до них документи відповідачем 17.07.2020 видано розпорядження №776-р, №777-р, №778р про відмову у видачі ліцензій. Відмови мотивовані невідповідністю доданих до заяв документів вимогам частини тридцять восьмої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: відсутністю акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального та дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Не погодившись з відмовою у видачі ліцензії з підстав зазначених у оскаржуваних розпорядженнях позивач звернувся до суду з даним позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до частин першої - третьої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також, виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку. Місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.

Відповідно до частин 30, 38, 39, 40, 45 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років. Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального. Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник. Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.

Таким чином, нормами зазначеного Закону передбачено обов`язковість подання разом із заявою про отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним документів, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Не передбачено подання замість акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, експертного висновку чи висновку експертизи. Не передбачено заміна передбачених документів, які подаються разом з заявою, іншими документами.

Єдина підстава для неподання акта готовності об`єкта передбачена частиною четвертою статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та передбачає, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) можуть отримувати ліцензію, зокрема, на право роздрібної торгівлі пальним на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2014 року. Інших виключень Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» не передбачено.

Відносно доцільності прийняття судом першої інстанції висновків експертного будівельно-технічного дослідження № 23/20/Буд. від 28.06.2020, № 22/20/Буд. від 28.06.2020, № 21/20/Буд. від 27.06.2020, на які посилається позивач та вважає їх замінниками замість необхідних актів вводу в експлуатацію об`єкта або актів готовності об`єкта до експлуатації, суд апеляційної інстанції слушно зазначив, що висновки експерта були складені на замовлення експертизи ФОП ОСОБА_1 та висновки експертного дослідження відповідають на питання щодо того, що автомобільні газові заправні пункти є виробами повної заводської готовності, стаціонарний заправник газом не належить до об`єктів будівництва, стаціонарний заправник газом може бути переміщений без змін його конструкції. Проте відповідач та позивач не оспорюють, що автомобільні газові заправні пункти є виробами повної заводської готовності, стаціонарний заправник газом не належить до об`єктів будівництва, стаціонарний заправник газом може бути переміщений без змін його конструкції. Питання стосується будівництва, реконструкції приміщення заправного комплексу, технічних, підсобних приміщень, адже заправний комплекс складається не тільки з цистерни та підставки для неї. Експертними висновками не пояснено відсутність актів вводу в експлуатацію об`єкта або актів готовності об`єкта до експлуатації об`єкта роздрібної торгівлі пальним.

Суд апеляційної інстанції застосував до спірних правовідносин висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №823/1850/16, відповідно до якого Верховний Суд відступив від висновку щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 816/1533/17, а саме, що виконання будівельних робіт по АГЗП не є об`єктом будівництва у розумінні містобудівного законодавства, та зазначив:

«розміщення (встановлення) додаткового обладнання для технологічних операцій з приймання, зберігання та заправлення зрідженим газом (пропан-бутаном) транспортних засобів на діючій АЗС призведе до зміни її основних техніко-економічних показників, а саме: збільшення потужності (місткості (ємності) резервуарів та кількості автозаправок), обсягу послуг, загальної кількості працюючих тощо. Тому встановлення (розміщення) на діючу АЗС (як об`єкт підвищеної небезпеки) стаціонарного заправника газу моделі СЗГ-1-10, призначеного для технологічних операцій з приймання, зберігання та заправлення транспортних засобів зрідженим газом (пропан-бутаном) та виготовленого згідно ТУ У 28.1-2:2015 «Заправники газом стаціонарні» призвело до зміни функціонального призначення АЗС, внаслідок чого відбулися зміни основних техніко-економічних показників, а тому відноситься до реконструкції та потребує дозволу Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

…розміщення виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного заправника газом на раніше введеній в експлуатацію автомобільній заправній станції є її реконструкцією, здійснення якої в силу закону відноситься до будівельних робіт і потребує отримання дозволу органу державного архітектурно-будівельного контролю».

Також у цій постанові Верховний Суд зазначив, що питання віднесення робіт з облаштування СЗГ на АЗС до будівельних робіт є питанням права і не може бути предметом висновку експерта.

Верховний Суд вважає, що вказаний правовий висновок правильно застосований судом апеляційної інстанції до обставин цієї справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом і у постанові від 22.06.2021 у справі № 240/6171/20.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.22 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» будівля - різновид споруди, що складається з несучих та огороджувальних або сполучених (несучо-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для життєдіяльності людей та виробництва продукції. Будівництво - нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва. Споруда - штучно створений об`ємний, площинний або лінійний об`єкт, що має природні або штучні просторові межі, призначений для досягнення певних цілей.

Згідно додатку «Л» до ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» склад основних даних і техніко-економічних показників об`єктів виробничого призначення та лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури передбачають найменування об`єкту будівництва, місце його розташування, вид будівництва (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення), проектна тривалість експлуатації, потужність об`єкта (річний випуск основної номенклатури продукції, місткість, пропускна спроможність, обсяг послуг, які надаються, та ін.): - у натуральних показниках (у відповідних одиницях); - у вартісних показниках (тис. грн.), кількість робочих місць, у т.ч. новостворених (місце), загальна кошторисна вартість будівництва, в т.ч. будівельних робіт, устаткування, інших витрат (тис. грн.), вартість основних фондів об`єкту будівництва (тис. грн), тривалість будівництва (місяць), ступінь вогнестійкості об`єкту будівництва тощо.

Згідно з частиною другою статті 39 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований).

Відповідно до частин 1, 3, 8 статті 21 Закону України «Про охорону праці» виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці. Роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці. Набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктів 3, 9 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107, експлуатація машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки - довготривалий період використання під час виробничого процесу машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки з урахуванням їх експлуатаційних характеристик. Застосування машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки - використання машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки за призначенням згідно з результатами оцінки їх відповідності вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки. Для одержання дозволу роботодавець, виробник або постачальник подає особисто, через уповноважену ним особу або надсилає поштою до територіального органу Держпраці чи адміністратора центру надання адміністративних послуг у паперовій формі або в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему Держпраці, заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додається: на виконання робіт підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання під час виконання робіт підвищеної небезпеки; на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання під час експлуатації машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки; на застосування машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо відповідності машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки.

Згідно з пунктом 21, додатку 7 вищевказаного Порядку, виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 6, експлуатація (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 7, здійснюються роботодавцем, виробником або постачальником на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці. Декларація за формою згідно з додатком 8 подається роботодавцем, виробником або постачальником не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки. Декларація подається роботодавцем, виробником або постачальником, уповноваженою ним особою або надсилається поштою до територіального органу Держпраці або адміністратора центру надання адміністративних послуг у паперовій формі або в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему Держпраці. Територіальний орган Держпраці здійснює реєстрацію декларацій на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня їх отримання. Відмова в реєстрації декларації не допускається. Перелік машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що експлуатуються (застосовуються) на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці: зокрема, обладнання та захисні системи, призначені для експлуатації (застосування) у потенційно вибухонебезпечному середовищі; парові та водогрійні котли теплопродуктивністю понад 0,1 МВт; устатковання, пов`язане з розподілом вибухопожежонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує значення нормативів порогових мас, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки».

Передбачено, що разом з заявою на отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним надається дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки є двома різними дозволами. Позивач, надаючи разом з заявами дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки, не надає дозволи на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Позивач разом з заявами надав копії декларації відповідності матеріально-технічної бази, проте, частиною 38 статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», як правильно зазначено апеляційним судом, передбачено надання саме дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Отже, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що необхідність надання разом з заявою про отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, є обов`язковими документами, наявність яких повинна бути після закінчення будівництва об`єкту інженерно-транспортної інфраструктури, зокрема заправного комплексу. Законодавець передбачив обов`язковість наявності документів підтверджуючих закінчення будівництва, реконструкції чи іншого будівельного перетворення, безпечність експлуатації машин (устаткування), які видаються компетентними органними у сфері будівельного нагляду, адже діяльність заправних комплексів з використанням пального, паливно-мастильних речовин є сферою підвищеної небезпеки, до об`єктів зберігання та реалізації пального існують підвищені вимоги, зокрема щодо технічної безпеки. Законодавець передбачив, що суб`єкти, яким може бути надана ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним, мають мати належно обладнану будівлю, споруду, які б відповідали технічним та безпековим умовам. Наявність норми, про обов`язковість долучення до заяви акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів створює упевненість у дотриманні суб`єктом, який має бажання отримати ліцензію, технічних, безпекових умов.

Як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, ФОП ОСОБА_1 не виконав вимоги щодо надання разом з заявою для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним необхідного пакету документів, що стало підставою для відмови відповідачем та винесення оскаржуваних розпоряджень.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції.

У свою чергу, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, однак суд касаційної інстанції, в силу приписів частини 2 статті 341 КАС, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції щодо протиправності постанови про застосування штрафу.

Отже, рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим, прийнятим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, тому у задоволенні касаційної скарги слід відмовити, а постанову суду апеляційної інстанції - залишити без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають розподілу, а понесені позивачем судові витрати не повертаються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.12.2020 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : С.Г. Стеценко

Т.Г. Стрелець