Справа № 300/894/22
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" червня 2022 р. справа № 300/894/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій., -
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 (надалі також, - позивач, ОСОБА_2 ), 10.02.2022 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі також ГУ ПФУ в Івано-Франківській області відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.01.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності. При цьому до заяви подано пакет оригіналів документів про його стаж роботи та заробітну плату. Пенсія по інвалідності призначена відповідачем з 04.11.2020. Із розрахунку його стажу позивачу стало відомо про те, що відповідачем не враховано йому до трудового стажу роботи у Коломийському центрі НТТМ з 23.07.1991 по 29.08.1991 та роботу в СМП "Фрівест-М" з 01.01.1994 по 27.10.1997, тому 15.06.2021 він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії позивача у зв`язку із збільшенням його стажу роботи на вказаних підприємствах. Відповідно до листа ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №6637-6769/Л-02/8-0900/21 від 20.08.2021 відповідач на підставі поданих позивачем документів обчислив страховий стаж, який становить 29 років 9 місяців 7 днів, однак відповідач відмовився зарахувати позивачу в загальний страховий стаж роботу на посаді менеджер з 23.07.1991 по 29.08.1991 (1 місяць 08 днів) у Коломийському центрі НТТМ оскільки наявні виправлення в даті звільнення та роботу у період з 01.01.1994 по 27.10.1997 (3 роки 9 місяців 28 днів) в СМП "Фрівест-М" на посаді інженер по маркетингу та директор, оскільки наявні виправлення в даті наказу на прийняття. Враховуючи наведене, позивач просить визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області у зарахуванні ОСОБА_2 до загального страхового стажу та перерахунку пенсії по інвалідності та зобов`язати відповідача здійснити з 01.06.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_1 по інвалідності з врахуванням до загального страхового стажу: роботу у Коломийському міському центрі НТТМ з 23.07.1991 по 29.08.1991 на посаді менеджер; роботу в СМП "Фрівест-М" у період з 01.01.1994 по 27.10.1997 на посаді інженер по маркетингу та директор.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.27-28).
Представником відповідача надано відзив на позов, який надійшов на адресу суду 17.03.2022, в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що при обчисленні загального стажу роботи позивача не було враховано період роботи у Коломийському центрі НТТМ з 23.07.1991 по 29.08.1991 та роботу в СМП "Фрівест-М" з 01.01.1994 по 27.10.1997, оскільки записи про звільнення та прийняття у трудовій книжці внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Відповідачем відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, оскільки позивачем не надавано уточнюючі довідки по підтвердженню періоду роботи у Коломийському центрі НТТМ з 23.07.1991 по 29.08.1991 та роботу в СМП "Фрівест-М" з 01.01.1994 по 27.10.1997. Таким чином, відповідач вважає свої дії правомірними, оскільки підстави для зарахування періоду роботи з 23.07.1991 по 29.08.1991 та з 01.01.1994 по 27.10.1997до страхового стажу відсутні (а.с.34-38).
25.03.2022 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.41-43).
Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив. Враховуючи, що приписами частини 3 статті 263 КАС України сторони позбавлені права подання відповіді на відзив та заперечення, пояснення, міркування та аргументи, викладені позивачем у відповіді на відзив не можуть бути предметом дослідження судом при розгляді та вирішенні даної справи.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив таке.
ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При обчисленні загального стажу роботи позивачу не було враховано період роботи у Коломийському центрі НТТМ з 23.07.1991 по 29.08.1991 та роботу в СМП "Фрівест-М" з 01.01.1994 по 27.10.1997.
15.06.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою перерахунок пенсії з урахуванням періодів роботи у Коломийському центрі НТТМ з 23.07.1991 по 29.08.1991 та роботу в СМП "Фрівест-М" з 01.01.1994 по 27.10.1997.
У відповідності до листа ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №6637-6769/Л-02/8-0900/21 від 20.08.2021 відповідач на підставі поданих позивачем документів обчислив страховий стаж, який становить 29 років 9 місяців 7 днів, однак відмовився зарахувати позивачу в загальний страховий стаж роботу на посаді менеджер з 23.07.1991 по 29.08.1991 (1 місяць 08 днів) у Коломийському центрі НТТМ, оскільки наявні виправлення в даті звільнення та роботу у період з 01.01.1994 по 27.10.1997 (3 роки 9 місяців 28 днів) в СМП "Фрівест-М" на посаді інженер по маркетингу та директор, оскільки наявні виправлення в даті наказу на прийняття (а.с.20-21).
Позивач, вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої законні права порушеними, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Відповідно до Преамбули Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон, зокрема, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.
Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Частиною 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Частиною 3 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Статтею 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Тобто, положення цього Закону є пріоритетними в питаннях виплати пенсій.
Пунктом 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням страхового стажу 34 роки 11 місяців (з них додатковий стаж з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку 5 років 2 місяці). До перерахунку розмір пенсії становив 1769,00 грн. у зв`язку із зміною розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 1769,00 грн до 1854,00 грн, який передбачений Законом України «япро державний бюджет України на 2021 рік", з 01.07.2021 органами Пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсій. Після проведеного перерахунку розмір пенсії з 01.07.2021 становив 1854,00 грн, в тому числі: - 1461,44 грн розмір пенсії по інвалідності; - 392,56 грн доплата до мінімальної пенсійної виплати.
Періоди роботи у Коломийському центрі НТТМ з 23.07.1991 по 29.08.1991 та роботу в СМП "Фрівест-М" з 01.01.1994 по 27.10.1997 не враховано в загальний страховий стаж для обчислення пенсії.
Порядок обчислення страхового стажу визначений статтею 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно зі статтею 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
З моменту запровадження системи персоніфікованого обліку, страховий стаж розраховується за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Що ж стосується періоду роботи до моменту впровадження системи персоніфікованого обліку, то за цей період страховий стаж розраховується у відповідності з Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Згідно з частиною 1 і частиною 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України. Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України. Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку І в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи; є) час догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду: ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку; з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.
При цьому, згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічне положення закріплене у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, згідно з яким основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, до моменту впровадження системи персоніфікованого обліку страховий стаж розраховується на підставі даних трудової книжки. І лише в разі відсутності останньої або не збереженості даних у ній трудовий стаж підтверджується іншими документами, якими, зокрема, є довідка про заробітну плату.
Як вбачається із наданої до матеріалів справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у період з 23.07.1991 по 29.08.1991 працював у Коломийському центрі НТТМ на посаді менеджера та у період роботу з 01.01.1994 по 27.10.1997 в СМП "Фрівест-М" на посадах інженер по маркетингу та директор.
Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що періоди з 23.07.1991 по 29.08.1991 та з 01.01.1994 по 27.10.1997 неможливо зарахувати до загального страхового стажу для обчислення пенсії, оскільки запис в трудовій книжці внесено неточно, а саме виправлено дату звільнення з роботи та дату прийняття на роботу, виходячи із такого.
Відповідно до пунктів 2.4, 2.6, 2.8, 2.9 Інструкції № 58 усi записи в трудовiй книжцi про прийняття на роботу, переведення на iншу постiйну роботу або звiльнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом пiсля видання наказу (розпорядження), але не пiзнiше тижневого строку, а в разi звiльнення у день звiльнення i повиннi точно вiдповiдати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число i мiсяць двозначними). Наприклад, якщо робiтник або службовець прийнятий на роботу 5 сiчня 1993 року, у графi 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фiолетового кольорiв, i завiряються печаткою запис про звiльнення, а також вiдомостi про нагородження та заохочення.
Згідно із пунктом 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
За змістом наведених норм відповідальним за заповнення трудової книжки є підприємство - роботодавець.
Таким чином, суд приходить до висновку, що не зарахування періоду роботи позивача з 23.07.1991 по 29.08.1991 та з 01.01.1994 по 27.10.1997, оскільки трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, є необґрунтованим, оскільки позивач не може нести відповідальність за такі дії роботодавця.
Враховуючи наведене, суд вважає, що недоліки оформлення трудової книжки відповідачем виявлені вірно, але вони не можуть вважатися достатньою підставою для відмови позивачеві у визначенні загального страхового стажу на підставі трудової книжки, оскільки вина позивача в тому, що трудова книжка заповнена роботодавцем із порушенням встановленого порядку, відсутня.
Згідно ч. 4 статті 44 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Позивач із заявою про перерахунок пенсії звернувся до відповідача 15.06.2021 (а.с. 11-12).
Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.08.2021 в перерахунку пенсії із зарахуванням до страхового стажу позивача періодів роботи у Коломийському центрі НТТМ з 23.07.1991 по 29.08.1991 та з 01.01.1994 по 27.10.1997 в СМП "Фрівест-М" є протиправною, у зв`язку із чим, відповідача належить зобов`язати здійснити з 01.06.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_1 по інвалідності з врахуванням до загального страхового стажу: роботу у Коломийському міському центрі НТТМ з 23.07.1991 по 29.08.1991 на посаді менеджер; роботу в СМП "Фрівест-М" у період з 01.01.1994 по 27.10.1997 на посаді інженер по маркетингу та директор.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у зарахуванні ОСОБА_1 до загального страхового стажу та перерахунку пенсії по інвалідності.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.