Справа № 204/597/22
Суддя: Мащук В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/597/22
Провадження № 2-а/204/36/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Гринюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, лейтенанта поліції першого взводу першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Шеремет Артема Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2375759 від 24 квітня 2020 року, суд

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року позивач звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, лейтенанта поліції першого взводу першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Шеремет Артема Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2375759 від 24 квітня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.01.2022 року позивач дізнався про те, що відносно нього винесено постанову накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2375759 від 24 квітня 2020 року. Зазначена постанова була направлена до виконавчої служби у м. Кривий Ріг з невідомих позивачу причин, так як він мешкає у АДРЕСА_1 .

Так, 12.04.2020 року відносно позивача, лейтенантом поліції 1-го взводу, 1-ої роти, 1- го батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Шереметом Артемом Сергійовичем, була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2375759 від 24 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Відповідно до зазначеної постанови, позивач, 12.04.2020 року о 04 год. 53 хв. в м. Кіровоград по дорозі М-12 (Стрий-Тернопіль-Кіровоград- Знам`янка(через Вінницю) керував транспортним засобом «DAF XF 105.460», державний номерний знак НОМЕР_1 , та при керуванні сідловим тягачем з напівпричепом SCHMITZ S 748 неосвітленим в темну пору доби.

Винесену постанову позивач вважає необґрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, так як в оскаржуваній постанові лейтенантом поліції 1-го взводу,1-ої роти. 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Шереметом Артемом Сергійовичем викладено факти, які не відповідають дійсності, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

В дане судове засідання позивач не з`явився, надавши через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Під час судового засідання 05 травня 2022 року позивач пояснив суду, що він їхав по трасі на автомобілі «DAF XF 105.460», державний номерний знак НОМЕР_1 , з сідловим тягачем з напівпричепом SCHMITZ S 748. Виїжджаючи до місця призначення, позивачем був перевірений технічний стан автомобіля, автомобіль був справний. Коли позивач був зупинений на трасі працівниками поліції, у зв`язку з тим, що він при повороті не увімкнув покажчик повороту, з чим він був повністю згоден, йому вказали, що не освітлений номер тягача. Виявивши на місці зупинки дану несправність, позивач одразу почав міняти лампочку, при цьому пояснив, що при виїзді лампочка, яка освітлювала номер була справною. Однак, не дивлячись на те, що при зупинці виявлена несправність щодо не освітлення номеру тягача була усунена, поліцейські склали відносно нього постанову за порушення правил ПДР. При цьому, позивач акцентував увагу на тому, що розгляд справи відбувся за його відсутності.

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Через канцелярію суду представником УПП в Кіровоградській області ДПП подано відзив на позовну заяву, відповідно до якої зазначено що водієм було допущено порушення ПДР, у зв`язку з чим працівником поліції, у повній відповідності до Закону було складено постанову про накладення адміністративного стягнення. У задоволенні позовної заяви представник УПП просив відмовити в повному обсязі

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши відзив на позовну заяву, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.04.2020 року лейтенантом поліції батальйону 1 роти 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Шеремет Артемом Сергійовичем винесено постанову серії ЕАК № 2375759 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 12.04.2020 о 04:53:46 на дорозі М 12 (Стрий Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка (через м. Вінницю) водій керував сідловим тягачем з напівпричепом SCHMITZ S 748 н.з. НОМЕР_2 з номерним знаком, що не освітлений в темну пору доби на вищевказаному сідловому тягачі, чим скоїв порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП. Постановою серії ЕАК на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 170 грн. (арк.с.12).

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Отже, умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, а саме умисне чи з необережності порушення Правил дорожнього руху України.

Диспозиція ст. 121 КУпАП є бланкетною нормою права, яка містить посилання на спеціальний нормативний акт, тому при порушенні вказаної статті у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності має бути зазначено спеціальний нормативний акт, що регулює дорожнє перевезення небезпечних вантажів, конкретні вимоги якого порушила особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності. Однак, в оскаржуваній постанові не зазначено, яку спеціальну норму чинного законодавства порушив ОСОБА_1 , а відсутність в оскаржуваній постанові конкретного обвинувачення є наслідком порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих ст. 268 КУпАП, у тому числі, права на захист.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та п. 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказам МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Відповідно до пп.«а» п.2.3 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; тощо.

В судовому засіданні позивачем стверджувалось, та не спростовано відповідачем, що ним експлуатувався технічно справний транспортний засіб, який перед початком експлуатації, був перевірений позивачем, під час зупинки працівниками поліції позивачем було виявлено, що у нього не освітлений номерний знак на сідловому тягачі, така технічна несправність не була наслідком умислу або необережності позивача, була усунена на місці, після чого ОСОБА_1 продовжив рух.

Судом досліджено в судовому засіданні диск з записом зйомки від 12.04.2020 року, однак, суд не приймає відеозапис, як належний і достатній доказ вчинення порушення ПДР ОСОБА_1 , так як транспортний засіб, зйомка якого проводилась, постійно знаходився в рухомому стані, у зв`язку з чим в судовому засіданні не вдалось встановити, чи є транспортний засіб, який зафіксовано на відео, транспортним засобом, яким керував позивач. Крім того, суд звертає увагу, що на відео відсутня фіксація зупинки транспортного засобу, та фіксація в нерухомому стані виявлених несправностей, зокрема фіксація неосвітленого номера сідлового тягача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини універсалізуються поняття «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Отже, обов`язок, щодо доказування правомірності винесення рішення та накладення стягнення покладається саме на відповідача, тому суд не може витребувати докази у позивача і саме відповідач має долучити до матеріалів справи належні, достатні та допустимі докази, які б підтвердили, що номерний знак був освітлений в темну пори доби.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17).

Отже, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Однак, з досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що відповідачем не було надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень, такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а, адміністративне провадження №К/9901/29775/18.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, за висновком суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2375759 від 12 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн., закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, є такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги в частині визнання постанови протиправною, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, в даній категорії спорів, суд не вправі вирішувати питання щодо правомірності (протиправності) дій відповідача, оскільки це не входить до повноважень суду в силу положень ч.3 ст.286 КАС України. Крім того, дана вимога є фактично беззмістовною і дублюючою, оскільки цілком достатнім для поновлення прав позивача є скасування рішення суб`єкта владних повноважень, яке і скасовується, зокрема, з підстав неправомірності дій суб`єкта владних повноважень при його ухваленні.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що при подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп. (арк.с.13).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір у розмірі 496,20 грн., відповідно до ч.2 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якої у випадках, установлених п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 244- 246,72,77,229, 242,286,293,295, 371,382 КАС України, ст.ст.251,280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, лейтенанта поліції першого взводу першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Шеремет Артема Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2375759 від 24 квітня 2020 року- задовольнити частково.

Постанову серії ЕАК № 2375759 від 12.04.2020 року, винесену Шеремет Артемом Сергійовичем лейтенантом батальйону 1 роти 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. за порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП, витрати по сплаті судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір за квитанцією №0.0..1 у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення .У разі проголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в письмову провадженні, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук