Справа № 380/22982/21
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 (далі відповідач-1), в якій позивач просить:

-визнати протиправними дії відповідача у проведенні розрахунку пенсії позивача із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки, що передували її зверненню щодо виплати пенсії за вислугу років;

-зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 09.09.2021 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначено пенсію за вислугою років відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788).

Позивач 09.09.2021 досягнула пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058). Вказує на те, що 18.10.2021 подавала заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058. Між тим, її перевели з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, і здійснено виплату пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2013-2015роки. Зазначає про те, що зверталася із заявою щодо перерахування пенсії, виходячи з середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за виплатою пенсії за віком, проте рішенням відповідача їй протиправно обмежено її право на пенсійне забезпечення.

До суду від представника відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він проти позову заперечив повністю. Відзив обґрунтований тим, що законодавством розмежовуються умови здійснення призначення та переведення. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Відтак при переведені з одного виду пенсії на інший застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Відповідач -2 відзиву на позовну заяву до суду не подав.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 07.12.2021 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 16.05.2022 суд залучив Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (далі відповідач-2) другим відповідачем у справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

Позивачу з 05.02.2015 призначено пенсію за вислугою років відповідно до статті 55 Закону №1788, що підтверджується розпорядженням №145130 від 15.08.2017 та протоколом №186 від 11.02.2015.

Позивач 09.09.2021 досягнула пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону №1058.

18.10.2021 позивач зверталася до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону №1058.

04.11.2021 позивач подала заяву щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що враховуються для обчислення пенсії при переведенні на пенсію за віком на умовах Закону №1058.

Рішенням відповідача-2 №0 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивача із застосуванням середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за виплатою пенсії за віком відповідно до статті 40 Закону №1058.

Не погоджуючись із застосуванням середньої заробітної плати в Україні за 2013-2015 роки при обчисленні пенсії позивача за вислугу років, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Відповідно до статті 2 Закону України Про пенсійне забезпечення за вказаним Законом призначаються: трудові пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з статті 6 вказаного Закону особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (частина 1 статті 9 Закону №1058).

Згідно зі статтею 10 зазначеного Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до частини 1 статті 45 вказаного Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 3 статті 45 зазначеного Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 згаданого Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 згаданого Закону для призначення пенсії.

За приписами частини 2 статті 40 наведеного Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К -страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Аналіз наведених обставин дає підстави для висновку про те, що приписами частини 3 статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за вказаним Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31.05.2019 у справі №314/272/17(2-а/314/33/2017), від 31.03.2020 у справі №348/1296/17 та від 01.03.2021 у справі № 488/1409/16-а.

Екстраполюючи викладене на спірні правовідносини, суд вказує на те, що у справі, яка розглядається, спір виник саме щодо призначення пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на іншу.

Крім того, суд зазначає про те, що право позивача на належне пенсійне забезпечення порушують не дії відповідача-1 щодо відмови у проведенні розрахунку пенсії позивача із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2013-2015 роки, а рішення відповідача-2 від 05.11.2021 про відмову у перерахунку пенсії за особовим рахунком № НОМЕР_2 .

З огляду на вказане у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій у відповідній частині необхідно відмовити повністю.

Резюмуючи аналіз обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає про те, що 05.02.2015 призначено пенсію за вислугою років відповідно Закону України Про пенсійне забезпечення, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

За призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач звернувся вперше 18.10.2021.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду 03.10.2018 у справі № 428/450/17, особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із досягненням такого віку пенсія повинна обраховуватись на підставі положень статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування як вперше призначена.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі № 520/6664/17, від 05.07.2018 у справі № 565/645/17, від 22.01.2019 у справі № 577/2457/17.

Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи те, що права позивача порушені рішенням відповідача -2, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає вийти за межі позовних вимог і у зв`язку з цим визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2 від 05.11.2021 про відмову в перерахунку пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_2 .

Також суд враховує, що рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до приписів Закону № 1058 позивач (у випадку призначення їй пенсії) перебуватиме на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача-1 призначити позивачу пенсію за віком на умовах Закону №1058. У цьому контексті суд наголошує на тому, що за приписами пункту 1 частини 1 статті 45 вказаного Закону пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Із урахуванням того, що позивач звернулася до відповідача-1 18.10.2021 та не пропустила 3-місячний термін, вказаний у цитованому приписі статті 45 Закону №1058, суд висновує про те, що ефективним способом захисту є зобов`язання відповідача-1 призначити позивачу з 10.09.2021 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні на одну застраховану особу за 2017 - 2019 роки.

Водночас, підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії позивачки відсутні, оскільки рішення про відмову у такому перерахунку й зарахуванні періоду роботи відповідно вказаний пенсійний орган не приймав та жодної правової оцінки цим обставинам не надавав.

Згідно з позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення №15-рп/2004 від 02.11.2004).

Конституційний Суд України в абзаці 2 пункту 4 мотивувальної частини Рішення №8-рп/2005 від 11.10.2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України з кожного з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 454грн. 00коп.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 05.11.2021 про відмову в перерахунку пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 10.09.2021 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні на одну застраховану особу за 2017 - 2019 роки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області , місцезнаходження: 33004, м.Рівне, вул.Короленка, 7 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя А.Г. Гулик