Справа № 320/10704/21
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2022 року № 320/10704/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.07.2021 №13699/0902.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що посадовими особами відповідача 28.05.2021 було проведено фактичну перевірку господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідками якої складено акт, на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення про накладення штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17000,00 грн. за порушення статті 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, а саме за продаж пляшки горілки 0,5 по ціні 105,00 грн. за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Позивач не погоджується з прийняттям податкового повідомлення-рішення, оскільки вважає, що як суб`єкт господарської діяльності вона мала право здійснювати продаж алкогольних напоїв на підставі наявної ліцензії з терміном дії з 13.02.2020 по 13.02.2021, а саме в останній день її дії 13.02.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що що в ході проведення фактичної перевірки посадовими особами контролюючого органу встановлено факт реалізації пляшки горілки 0,5 по ціні 105,00 грн. за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено вимоги ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відповідач вважає, що позивач мав право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями до дати, яка зазначена в ліцензії (строк дії ліцензії з 13.02.2020 по 13.02.2021), при цьому останнім днем здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі алкогольними напоями на підставі вказаної ліцензії, на думку відповідача є 12.02.2021, що становить рівно один рік. Отже відповідач вважає, що дії податкового органу при оформленні та складанні спірного податкового повідомлення-рішення правомірні та здійснені у межах та у спосіб, передбачений Податковим кодексом України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 24.06.2015 зареєстрована як фізична особа-підприємець, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основний вид економічної діяльності позивача за кодом згідно з КВЕД-2010 є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

28.05.2021 на підставі наказу від 30.04.2021 №71617 та направлень від 24.05.2021 №3406/00-3609-00-10 та №3407/00-3609-00-10 посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами проведеної фактичної перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області складено акт перевірки від 28.05.2021 №7977/10-36-9-00-10/ НОМЕР_1 , в якому зафіксовано порушення вимог cт.15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без відповідної ліцензії.

Як вбачається з описової частини акта перевірки, порушення статті 15 вказаного Закону контролюючий орган пов`язує з виявленням у ході перевірки факту реалізації 13.02.2021 пляшки горілки "Хлібний дар" об`ємом 0,5 л, 40% об., по ціні 105,00 грн., за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

З матеріалів справи вбачається, що на місце торгівлі - магазин "Околиця" за адресою: АДРЕСА_1 . Головним управлінням ДПС у Київській області позивачу було видано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, з терміном дії з 13.02.2020 по 13.02.2021.

05.02.2021 Головним управлінням ДПС у Київській області позивачу було видано нову ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 14.02.2021 по 14.02.2022.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управління ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.07.2021 №13699/0902, яким згідно з абзацом 6 частини другої статті 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів застосовано до позивача фінансові санкції (штраф) у сумі 17000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржила його в адміністративному порядку, однак за результатом розгляду скарги контролюючим органом було прийнято рішення про залишення скарги без рогляду.

У подальшому позивач звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України від 19.12.1995 №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі Закон №481/95).

Згідно зі статтею 1 Закону №481/95 ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта підприємницької діяльності на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до частини 14 статті 15 Закону №481/95 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до частини 20 статті 15 Закону №481/95 ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

За вимогами пункту 25 Тимчасового порядку видачі ліцензій на право імпорту, експорту, оптової торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №493 від 13.05.1996 (яка була чинною до 30.08.2019, тобто в період видачі позивачу ліцензії №1800129 від 06.12.2018), форма ліцензії затверджується Мінекономрозвитку, бланки ліцензій виготовляються друкарським способом, повинні мати номер і бути захищені від підробки та несанкціонованого тиражування. У ліцензії зазначається: на лицьовому боці: найменування органу, що її видав; вид товарів (алкогольні напої чи тютюнові вироби), на право реалізації яких видано ліцензію; для юридичних осіб - найменування та місцезнаходження, номер телефону, факс (за їх наявності); для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, паспортні дані (серія, номер, ким і коли виданий, місце проживання), номер телефону (за його наявності); ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності; місце торгівлі; адреси відокремлених від роздрібної мережі місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; реєстраційний номер ліцензії, дата реєстрації; термін дії; дата видачі ліцензії; посада, прізвище, ім`я, по-батькові уповноваженої особи, яка підписала ліцензію; на зворотному боці: відмітки про поточне (щоквартальне) внесення плати за ліцензію; відмітка про реєстрацію ліцензії в державній податковій інспекції, а в сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта підприємницької діяльності.

Ліцензія видається на підставі заяви, поданої суб`єктом господарювання до Головного управління за місцем провадження торгівельної діяльності безпосередньо уповноваженою особою заявника, надісланої поштою або переданої через центр обслуговування платників (пункт 2.1 Рекомендацій щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджених наказом ДФС України від 24 жовтня 2014 року №213).

В свою чергу, пиво, як напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об`ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203, віднесено до алкогольних напоїв згідно зі статтею 1 цього Закону, а також згідно з пп.14.1.144 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України.

За порушення вимог вказаної статті до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції згідно з абзацом 6 частини другої у вигляді штрафу, зокрема, у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій, у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Отже суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлюються на спеціальних бланках та повинні містити необхідні відомості, зокрема, термін дії.

Аналіз вказаних норм свідчить, що спеціальним законом з питань ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами визначено річний термін дії ліцензій та не встановлено правило щодо перебігу початку та закінчення строку дії ліцензії та порядку його обчислення.

Факт реалізації 13.02.2021 пляшки горілки "Хлібний дар" об`ємом 0,5 л, 40% об., по ціні 105,00 грн. в магазині "Околиця", в якому здійснює господарську діяльність позивач, останньою не заперечується.

Як встановлено судом, позивач мав ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями на місце торгівлі - магазин "Околиця" з терміном дії з 13.02.2020 по 13.02.2021 та отримав нову ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями на даний об`єкт торгівлі з терміном дії з 14.02.2021 до 14.02.2022, що не заперечується відповідачем.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Частина 2 цієї статті передбачає, що термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 254 ЦК України встановлено, що строк, визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (частина перша статті 255 ЦК України).

Суд зазначає, що термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями був обмежений уповноваженим органом з настанням календарного дня, - 13.02.2021, шляхом зазначення в ліцензії прийменника до, який в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін dies a quo означає день, з якого починається відлік строку, а термін dies ad quem означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

В свою чергу, видана позивачу на виконання вимог Закону №485/ВР ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, передбачає саме термін дії ліцензії, який, відповідно до частини другої статті 252 Цивільного кодексу України, визначається календарною датою, яка має неминуче настати.

Аналіз наведених правових норм цивільного законодавства дає суду підстави для висновку, що строк дії дозвільного документу, протягом якого суб`єкт може провадити відповідну господарську діяльність, спливає у відповідний місяць та число останнього року строку, який визначений у спеціальному дозволі, тобто о 23:59 годині останнього дня визначеного строку, а саме 16 грудня 2019 року.

З урахуванням наведеного граматичного аналізу позначення в ліцензії кінцевої дати терміну дії до 13.02.2021 та положень Європейської конвенції про обчислення строків, суд приходить до висновку, що позивачем не допущено порушень вимог Закону №481/95-ВР під час здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями в останній день чинності ліцензії - 13.02.2021.

Наведене спростовує доводи відповідача, що термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями визначається одним роком, а останній день її дії є днем, що передує даті, визначеній у ліцензії, відтак суд вважає такі твердження відповідача помилковими.

Такі висновки суду в повній мірі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, наведеною, зокрема, у постановах від 25.04.2018 у справі №803/350/17 та у справі №815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі №803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для притягнення позивача до відповідальності згідно з абз.6 ч.2 ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, внаслідок чого спірне податкове повідомлення-рішення підлягає визнаню протиправним та скасуванню.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Vдstberga Taxi Aktiebolag and Vulic проти Швеції Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Головне управління ДПС у Київській області належними і допустимими доказами у справі не довело наявності правових підстав для накладення на позивача відповідної суми фінансових санкцій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір на суму 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 25.08.2021, який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача в справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 02.07.2021 №13699/0902.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 44096797) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.