Справа № 380/14475/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/14475/21 пров. № А/857/2222/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року у справі (головуючий суддя: Коморний О.І., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 31.08.2021 звернувся з позовом до суду, в якому просив:

- визнати протиправним та повністю скасувати рішення Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про відмову у призначенні ОСОБА_1 державної соціальної допомоги по догляду за матір`ю ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Франківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради призначити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу по догляду за матір`ю ОСОБА_2 .

Обґрунтовує позов тим, що звернувся до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про призначення йому допомоги по догляду за матір`ю ОСОБА_2 , яка є інвалідом І групи та потребує постійного стороннього догляду. Вказує, що до заяви надано повний пакет необхідних для призначення такої допомоги документів. Зазначає, що 11 травня 2021 року відповідачем надано повідомлення № , відповідно до якого ОСОБА_1 немає права на надання державної соціальної допомоги, оскільки середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.04.2021 ОСОБА_1 подав заяву № 559 до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

ОСОБА_2 , 29.04.2021 подала заяву № 559 до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про згоду отримувати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від ОСОБА_1

ЛКП «Південне» Відділу житлового господарства Франківської районної адміністрації Львівської міської ради 21 квітня 2021 року, ОСОБА_2 видано довідку № 698 про осіб, що зареєстровані та проживають в її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1) ОСОБА_2 (матір позивача); 2) ОСОБА_1 (позивач).

Комісією ЛКП «Південне» Відділу житлового господарства Франківської районної адміністрації Львівської міської ради 21 квітня 2021 року складено Акт обстеження матеріально побутових умов заявника на підставі звернення про допомогу, у якому визначено перелік осіб, які проживають спільно із позивачем. У цьому Акті вказано, що позивач з дружиною не проживає.

Згідно Акту проведення обстеження сім`ї № 253 від 06.05.2021 ОСОБА_1 проживає щоденно з ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідачем, 11 травня 2021 року надано повідомлення № , відповідно до якого ОСОБА_1 немає права на надання державної соціальної допомоги, оскільки середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у наданні державної соціальної допомоги, позивач 14 червня 2021 року (заява № 3-Д-33339-Ф-35) звернувся за роз`ясненнями до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та 16 червня 2021 року.

Листом № 35-вих-51499 від 16 червня 2021 голова Франківської районної адміністрації О. Тимчишин надав позивачу відповідь, що згідно з відомостями Реєстру Львівської міської територіальної громади станом на 15.06.2021 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано дві особи.

Представником позивача - адвокатом Мартинюком Євгеном Олександровичем сформовано адвокатський запит № 64-07 від 16 липня 2021 року та відправлено на адресу відповідача, з вимогою: 1) повідомити про підстави відмови Позивачеві у призначенні компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги, разом із наданням законодавчого обґрунтування такої відмови; 2) надати належним чином завірені копії документів, що слугували підставою для вищезгаданої відмови; 3) надати належним чином завірені копії документів, якими оформлено звернення позивача до відповідача щодо призначення компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Відповідь на адвокатський запит надана відповідачем у листі від 20 липня 2021 року за № , згідно якої вказано, що середньомісячний сукупний дохід фізичної особи, яка надає соціальні послуги та дружини ОСОБА_3 , становив на члена сім`ї 10930,03 грн, що перевищує прожитковий мінімум на 01.01.2021 (розмір якого 2189,00 грн).

З цим рішенням позивач не погодився та звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності прийнятого відповідачем рішення про відмову у призначенні та виплаті компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, оскільки якщо не враховувати дохід дружини позивача, середньомісячний сукупний дохід сім`ї перевищує розмір прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2021 року на 6056,93 грн (2189 - 8245,93 = 6056,93 грн).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про соціальні послуги» від 17 січня 2019 року № 2671-VIII (далі - Закон № 2671-VІІІ), визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України (п. 17 ст. 1 Закону № 2671-VІІІ).

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 13 Закону № 2671-VІІІ, фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є:

1) особами з інвалідністю I групи;

2) дітьми з інвалідністю;

3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;

4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися;

5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації за догляд затверджує Кабінет Міністрів України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин, механізм призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки регулює «Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі», затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 23.09.2020 № 859 (далі - Постанова № 859).

Компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання / перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (п. 3 Постанова № 859).

Відповідно до п. 4 Постанови № 859 розмір компенсації відповідно до статті 13 Закону України «Про соціальні послуги» обчислюється як різниця між прожитковим мінімумом на одну особу в розрахунку на місяць, установленим законом на 1 січня календарного року, в якому надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та середньомісячним сукупним доходом фізичної особи, яка надає соціальні послуги, за попередні шість місяців, що передують місяцю подання заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Середньомісячний сукупний дохід фізичної особи, яка надає соціальні послуги, обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу її сім`ї на кількість членів сім`ї, які включаються до її складу, згідно з Методикою обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї затвердженою наказом Мінсоцполітики від 16 червня 2020 року № 419.

Згідно цієї Методики, до складу сім`ї отримувача соціальних послуг належать особи, які спільно з ним проживають, поєднані з ним спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки і поєднані на підставі шлюбу/ кровного споріднення / усиновлення або на інших підставах, які не заборонено законом і не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 5 Постанови № 859 до складу сім`ї фізичної особи, яка звертається за призначенням компенсації, включаються чоловік, дружина, діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. До складу сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, що звертається за призначенням компенсації, не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні, та непрацездатні особи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно довідки про доходи ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_2 , від 21.04.2021 № 7771 8975 7673 1706, видана ГУ ПФУ у Львівській області (а. с. 14), розмір пенсії позивача за жовтень 2020 року по березень 2021 року становить 49475,40 грн.

Тобто, середньомісячний дохід сім`ї за 6 місяців до звернення ОСОБА_1 становить 49475,40 грн. Сукупний дохід на члена сім`ї за 6 місяців становить 8245,90 грн (49475,40/6=8245,90).

Прожитковий мінімум станом на 1 січня 2021 року, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України», становить 2189 грн.

Оскільки, середньомісячний сукупний дохід ОСОБА_1 перевищував рівень прожиткового мінімуму, зокрема 6056,90 грн (8245,90 - 2189 = 6056,90), а тому відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі.

Щодо покликання позивача в апеляційній скарзі, що відповідач, відмовляючи у призначенні компенсації, врахував дохід дружини позивача, то суд апеляційної інстанції вважає, що вказані обставини жодним чином не впливають на спірні правовідносини. Оскільки, навіть якщо не враховувати дохід дружини позивача, середньомісячний сукупний дохід сім`ї, такий перевищує розмір прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2021 року на 6056,93 грн (8245,90 - 2189 = 6056,90 грн), що є підставою для відмови у призначенні спірної компенсації.

Також, суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання позивача в апеляційній скарзі на те, що відповідачем надано беззмістовну відповідь від 16 червня 2021 року за № 35-вих-51499 щодо роз`яснення причин відмови у призначенні компенсації. Оскільки, предметом розглядуваного спору є визнання протиправним та скасування рішення Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про відмову та зобов`язання відповідача призначити державну соціальну допомогу по догляду за матір`ю, а не протиправні дії відповідача щодо розгляду звернення та надання відповіді на таке звернення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про правомірність прийнятого відповідачем рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року у справі № 380/14475/21- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш