Справа № 280/12478/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2022 року Справа № 280/12478/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Гавриш А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 )

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не здійсненні нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 16 травня 2016 року по 27 квітня 2019 року;

2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 16 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 16 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року січень 2008 року;

3) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 27 квітня 2019 року з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Позовна заява та додатки до неї сформовані в системі Електронний суд та подані у формі електронного документа представником позивача адвокатом Яковлевим В.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 14 грудня 2021 року серія ВВ №1019977.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 16.05.2016 по 27.04.2019 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 . В період проходження служби позивачу не проводилось нарахування та виплата індексації грошового забезпечення. З наведених підстав позивач просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20.12.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.01.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та витребувано від ВЧ НОМЕР_2 : довідку про доходи позивача за період проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_2 , а саме у період з 2016 року по 2019 рік; довідку про виплату (або невиплату) позивачу індексації грошового забезпечення за весь період проходження служби у ВЧ НОМЕР_2 , починаючи з 2016 року, по 2019 рік (із зазначенням місяців обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) для нарахування індексації грошового забезпечення позивача); належним чином засвідчені копії карток особового рахунку позивача за період з 2016 року по 2019 рік; витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) про зарахування позивача до списків особового складу частини; витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) про виключення позивача зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 .

31.01.2022 представником відповідача через канцелярію суду (вх. №7529) подано витребувану інформацію та відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами не погоджується та вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству. Відповідач зазначає, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Порядок №1078 не передбачає механізм виплати сум індексації у поточному році за минулі періоди. Відповідач зазначає, що на момент прийому на військову службу військовослужбовець отримує грошове забезпечення з урахуванням всіх вимог законодавчих актів, а базовим місяцем доцільно вважати день прийому на службу. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

На підставі матеріалів справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 з 16.05.2016 по 27.04.2019 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 .

У Витязі з Наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.04.2019 за №93 зазначено: старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця 3-го групи охорони та патрульно-постової служби 1-го взводу охорони та патрульно-постової служби 2-ї роти Військової служби правопорядку військової частини НОМЕР_2 , на підставі наказу начальника 2 спеціалізованого відділу військової служби правопорядку від 26.04.2019 року №21-РС, звільненого з військової служби у запас за підпунктом а пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з закінченням строку контракту) з 27 квітня 2019 року виключити із списків особового складу військової частини, зняти з усіх видів забезпечення (з продовольчого забезпечення з 27 квітня 2019 року) і направити для зарахування на військовий облік до Шевченківського РВК міста Запоріжжя. Вислуга років у Збройних Силах України на день звільнення становить: календарна - 20 років 06 місяців 27 днів, пільгова 02 роки 06 місяців 18 днів, загальна 23 роки 01 місяць 15 днів. Встановити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 123 відсотків посадового окладу з 01 квітня 2019 року по 27 квітня 2019 року, надбавку за особливості проходження служби 68,3 відсотків до посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавку за вислугу років з 01 квітня 2019 року по 27 квітня 2019 року.Щорічна основна відпустка за 2019 рік використана терміном на 08 (вісім) діб з 27.02.2019 по 06.03.2019, грошову допомогу на оздоровлення за 2019 рік не отримував. Виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2019 рік, пропорційно часу, прослуженому в році звільнення (за 3 доби), за кожний повний місяць служби згідно наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260. Відповідно до пунктів 2,7 розділу ХХХІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, у зв`язку з повторним звільненням з військової служби, виплатити одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за період їх календарної служби дня останнього зарахування на службу з 27.04.2016 по 27.04.2019 без урахування періоду попередньої служби. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, не отримував.

Позивач зазначає, що впродовж проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_2 відповідачем не проводилось нарахування та виплата індексації грошового забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII (далі по тексту - Закон №2011-XII).

Згідно статті 1 Закону №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Статтею 9 Закону №2011-XII визначено, зокрема, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (частина третя).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 №1282-XII (далі по тексту - Закон №1282-XII).

Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Приписами статті 2 Закону №1282-XII встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до статті 6 Закону №1282-XII, у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін (частина перша). Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга).

Статтею 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 №2017-III визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно статті 19 зазначеного Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Кабінетом Міністрів України затверджено постанову Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 №1078, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, державних та приватних виконавців, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 (в редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно абзацу 8 пункту 4 Порядку №1078, у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац перший). Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий). Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій). Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий).

Згідно пункту 6 Порядку №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Судом встановлено, що позивачу з 16.05.2016 по 28.02.2018 включно нарахована, але не виплачена індексація грошового забезпечення. Відповідачем вказаний факт не заперечується, в обґрунтування своєї позиції посилається на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04 січня 2016 року №248/3/9/1/2, в якому зазначено про не нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовцям до окремого роз`яснення .

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04 січня 2016 року №248/3/9/1/2 в якості належного обґрунтування вчинення бездіяльності щодо нарахування та виплати індексації позивачу, оскільки таке роз`яснення не є нормативно-правовим актом та не може обмежувати реалізацію норм закону, яким визначено відповідне право особи, отже не створює жодних правових наслідків для учасників спірних правовідносин.

Посилання відповідача на відсутність коштів для виплати індексації судом також не приймається, оскільки індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із заходів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

При цьому суд враховує при розгляді даної справи практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №825/874/17.

Таким чином, вказані відповідачем обставини не позбавляють його обов`язку провести нарахування та виплатити індексацію грошового забезпечення позивача у встановленому законом порядку.

Також судом встановлено, що між сторонами є спірне питання щодо визначення місяця, з якого обчислюється індекс споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період 16.05.2016 по 28.02.2018.

Зокрема, позивач вважає, що підлягає застосуванню базовий місяць січень 2008 року, оскільки з 01.01.2008 та впродовж до 01.03.2018 умови грошового забезпечення військовослужбовців були унормовані приписами постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», отже саме січень 2008 року є місяцем, з якого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

У свою чергу, відповідач вважає, що на момент прийому на військову службу військовослужбовець отримує грошове забезпечення з урахуванням всіх вимог законодавчих актів, а тому базовим місяцем доцільно вважати день прийому на службу. При цьому відповідачем надано Довідку-розрахунок №25 від 26.01.22, з якої встановлено, що позивачу нарахована індексація за період з червня 2016 року по лютий 2018 року включно, із застосуванням базового місяця січень 2016 року, однак нарахована індексація не виплачена.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 10-2 Порядку №1078 (в редакції на момент прийняття позивача на військову службу) для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Таким чином, для новоприйнятих працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07.11.2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу (набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018), якою встановлювались підвищені посадові оклади військовослужбовців.

З 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабміну України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704 (далі Постанова №704), якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Втім, підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовцям після 01.01.2008 і до 01.03.2018, не відбувалося.

Необхідно зазначити, що Порядок №1078 в редакції, яка застосовується з 1 грудня 2015 року, не містить такого терміну як «базовий місяць». Такий термін застосовувався в редакції Порядку №1078 до 01.12.2015 та визначався як місяць, в якому відбулося підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Водночас, відповідно редакції пункту 5 та 10-2 Порядку №1078, яка чинна на момент виникнення спірних правовідносин, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Враховуючи, що у період з 16.05.2016 по 28.02.2018 підвищення тарифної ставки за посадою позивача відбулось з 01.01.2008, отже обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації позивача у вказаний період повинно здійснюватись з місяця, наступного за січнем 2008 року.

Водночас, як вбачається з наявної у матеріалах справи Довідки-розрахунку від 26.01.2022 №25, виданої ВЧ НОМЕР_2 , невиплачена позивачу індексація грошового забезпечення за період з травня 2016 по лютий 2018 року обчислена, починаючи з січня 2016 року, що суперечить Порядку №1078.

Відтак, позовні вимоги в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 16.05.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року як місяця, з наступного за яким починається обчислення індексу споживчих цін (для розрахунку індексації грошового забезпечення, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 27.04.2019 з урахуванням абзаців 4,5,6 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, суд зазначає таке.

Зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності Постановою № 704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Після набуття чинності Постановою №704 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців здійснювалось з місяця, наступного за березнем 2018 року з квітня 2018 року.

Згідно даних Держстату індекс споживчих цін з квітня 2018 року по вересень 2018 року не перевищував 103%, а тому, підстави для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.09.2018 відсутні.

У жовтні 2018 року індекс споживчих цін перевищив установлений поріг індексації - 103% і склав 103,7%.

Місяцем, в якому офіційно опублікований індекс споживчих цін за жовтень 2018 р. є листопад 2018 р., тобто, підвищення заробітної плати військовослужбовця у зв`язку з її індексацією повинно здійснюватись у грудні 2018 року.

Враховуючи, що з квітня 2018 року по жовтень 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, оскільки індекс споживчих цін у листопаді 2018 року складав 103,7, а отже індексації грошове забезпечення позивача підлягало в наступному місяці, тобто у грудні 2018 року, суд дійшов висновку, що підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.10.2018 року по 30.11.2018 року відсутні.

У період з грудня 2018 року по квітень 2019 року законами України про Державний бюджет України на відповідний рік встановлені такі розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 грудня 2018 року - 1921 гривня; з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

Отже, сума індексації за грудень 2018 року становить 71,08 грн. (коефіцієнт 3,7).

За січень, лютий 2019 року сума індексації становить по 71,08 грн. (коефіцієнт 3,7).

За березень, квітень 2019 року сума індексації становить 134,47 грн. (за кожен місяць, коефіцієнт 7).

Судом встановлено, що відповідно до карток особового рахунку позивача підтверджено нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року у загальному розмірі 482,18 грн..

Отже, судом встановлено, що, починаючи з грудня 2018 по квітень 2019 позивачу нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Позивач не наводить аргументів щодо незгоди з розміром нарахованої та виплаченої йому індексації за даний період.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні. Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250, 295, 297 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування не в повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 16 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року, а також бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 16 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 16 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, січень 2008 року.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідч - Військова частина НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 07.06.2022.

Суддя М.О. Семененко