Справа № 640/35736/21
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Авто" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярославь-Авто" до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, скасування наказу,-

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ярославь-Авто" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просило:

- визнати протиправними дії Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), які полягають в організації відкриття та винесення на конкурс згідно оголошення у газеті "Хрещатик" № 52 (5413) від 05.11.2021 нового автобусного маршруту загального користування, що працює в режимі маршрутного таксі, № 245 "Ст.м. "Дарниця" - Ст.м. "Позняки";

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № Н-270 від 29 жовтня 2021 року "Про організаційні заходи щодо проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування" у частині визначення об`єктом конкурсу та винесення на розгляд постійно діючого конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування та автобусному маршруті загального користування прямого сполучення місто Київ - міжнародний аеропорт "Бориспіль" об`єкт конкурсу № 7 - автобусний маршрут загального користування № 245 "Ст.м. "Дарниця" - Ст.м. "Позняки".

Окрім того, 07.12.2021 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний номер юридичної особи 37405284, м. Київ, вул. Леонтовича, 6) до набрання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/34390/21 законної сили: проводити конкурс з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, об`єктом якого є міський автобусний маршрут загального користування м. Києва № 245 «ст. м. «Дарниця» - ст. м. «Позняки»; включати до об`єктів конкурсу з перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва автобусний маршрут чи оборотні рейси сполученням «ст. м. «Дарниця» (вул. Попудренка) - ст. м. «Позняки» (просп. Миколи Бажана).

10 грудня 2021 року позивачем до подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній додатково до первісної заяви, просив заборонити Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний номер юридичної особи 37405284, м. Київ, вул. Леонтовича, 6) до набрання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/35736/21 законної сили: укладати з переможцем конкурсу на об`єкті № 7 товариством з обмеженою відповідальністю «Союз-Авто» (, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 10-А, корпус 2, кв. 35, засоби зв`язку ) договір про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва № 245 "Ст.м. "Дарниця" - Ст.м. "Позняки", а у разі письмової відмови перевізника-претендента, який став переможцем конкурсу, від укладення з організатором перевезень договору, укладати такий договір з перевізником претендентом, який зайняв друге місце - товариством з обмеженою відповідальністю "Автосервіс" (Код , 08363, Київська область, Бориспільський район, с. Сошників, вул. Іванова, 3, засоби зв`язку ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року заяву задоволено частково. Заборонено Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний номер юридичної особи 37405284, м. Київ, вул. Леонтовича, 6) до набрання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/35736/21 законної сили укладати з переможцем конкурсу на об`єкті № 7 Товариством з обмеженою відповідальністю «Союз-Авто» (, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 10-А, корпус 2, кв. 35, засоби зв`язку ) договір про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва № 245 "Ст.м. "Дарниця" - Ст.м. "Позняки", а у разі письмової відмови перевізника-претендента, який став переможцем конкурсу, від укладення з організатором перевезень договору, укладати такий договір з перевізником претендентом, який зайняв друге місце - товариством з обмеженою відповідальністю "Автосервіс" (Код , 08363, Київська область, Бориспільський район, с. Сошників, вул. Іванова, 3, засоби зв`язку ). В задоволені решти заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Союз-Авто" подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні було долучено до матеріалів справи копію заяви ТОВ «Ярослав-Авто» про забезпечення позову, яка сформована як документ в системі «Електронний суд» 10.12.2021 та була предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, осіб, що з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1)невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підстави забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст. 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України).

Згідно з частиною 6 ст. 151 КАС України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, покликаним забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як убачається з матеріалів справи, у заяві про вжиття заходів забезпечення позову необхідність у вжитті заходів забезпечення позову обумовлена тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Ярославь-Авто" здійснюється перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва № 545 "вул. Є. Чавдар - Ст. м. "Дарниця" від 19 серпня 2015 року № 54/15 терміном дії до 18 серпня 2025 року.

29 жовтня 2021 року Департаментом прийнято наказ № Н-270 "Про організаційні заходи щодо проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування", згідно додатку № 1 якого на конкурс винесено об`єкт за № 7 - новий автобусний маршрут загального користування № 245 "Ст.м. "Дарниця" - Ст.м. "Позняки" («просп. Миколи Бажана, вул. Драгоманова, вул. Анни Ахматової, вул. Ревуцького, Харківське шосе, Дарницька пл., просп. Миру, вул. Будівельників, вул. Попудренко (в зворотньому напрямку вул. Попудренко, вул. Бажова, вул. Червоноткацька, вул. Будівельників, бул. Верховної Ради, вул. Будівельників і далі по схемі»).

05 листопада 2021 року у газеті "Хрещатик" № 52 (5413) опубліковано оголошення про проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міста Києва та розміщено перелік об`єктів конкурсу.

На думку позивача відкриття нового автобусного маршруту загального користування, схема руху якого дублює (на окремій його ділянці) схему руху автобусного маршруту № 545, який обслуговує позивач є протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом про визнання вказаний дій протиправними та скасування наказу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № Н-270 від 29 жовтня 2021 року "Про організаційні заходи щодо проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування" у частині визначення об`єктом конкурсу та винесення на розгляд постійно діючого конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування та автобусному маршруті загального користування прямого сполучення місто Київ - міжнародний аеропорт "Бориспіль" об`єкт конкурсу № 7 - автобусний маршрут загального користування № 245 "Ст.м. "Дарниця" - Ст.м. "Позняки".

Окрім того, позивач зазначає, що 10 грудня 2021 року на підставі оскаржуваного наказу про проведення конкурсу на спірному об`єкті № 7 було проведено конкурс, за результатами якого конкурсним комітетом прийнято рішення рекомендувати організатору визначити переможцем ТОВ "Союз-Авто", а перевізником-претендентом, який зайняв друге місце - ТОВ «Автосервіс».

Також, позивач звертає увагу, що рішенням КМР від 14 листопада 2019 року № 222/7795 «Про затвердження Міської цільової програми розвитку транспортної інфраструктури міста Києва на 2019-2023 роки» відкриття дублюючих маршрутів не передбачено програмою розвитку, а всі існуючі маршрути, які дублюють схеми руху підлягають оптимізації, зокрема і шляхом їх закриття.

Таким чином, на переконання позивача, у разі реалізації відповідачем норм Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою КМ України від 03 грудня 2008 року № 1081 щодо укладення з переможцем конкурсу договору та ухвалення рішення у цій справі на користь Товариством з обмеженою відповідальністю "Ярославь-Авто", останній буде позбавлений ефективності судового захисту, оскільки в подальшому буде вимушений звертатися до суду з позовом як до організатора, так і до переможця конкурсу про оскарження результатів проведеного конкурсу та визнання укладених за його результатом договору недійсними, що потребує тривалого часу, тобто буде істотно ускладненого виконання судового рішення, а тому, позивач вважає співмірним та адекватним заходом забезпечення позову є заборона відповідачу на час вирішення даної справи укладати з переможцем конкурсу договір про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва № 245 "Ст.м. "Дарниця" - Ст.м. "Позняки"), а у разі письмової відмови перевізника-претендента, який став переможцем конкурсу, від укладення з організатором перевезень договору, укладати такий договір з перевізником-претендентом, який зайняв друге місце.

При цьому, позивач просив забезпечити позов шляхом заборони Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний номер юридичної особи 37405284, м. Київ, вул. Леонтовича, 6) до набрання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/34390/21 законної сили: проводити конкурс з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, об`єктом якого є міський автобусний маршрут загального користування м. Києва № 245 «ст. м. «Дарниця» - ст. м. «Позняки»; включати до об`єктів конкурсу з перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва автобусний маршрут чи оборотні рейси сполученням «ст. м. «Дарниця» (вул. Попудренка) - ст. м. «Позняки» (просп. Миколи Бажана) (заява від 07.12.2021) та шляхом заборонити Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний номер юридичної особи 37405284, м. Київ, вул. Леонтовича, 6) до набрання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/35736/21 законної сили: укладати з переможцем конкурсу на об`єкті № 7 товариством з обмеженою відповідальністю «Союз-Авто» (, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 10-А, корпус 2, кв. 35, засоби зв`язку ) договір про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва № 245 "Ст.м. "Дарниця" - Ст.м. "Позняки", а у разі письмової відмови перевізника-претендента, який став переможцем конкурсу, від укладення з організатором перевезень договору, укладати такий договір з перевізником претендентом, який зайняв друге місце - товариством з обмеженою відповідальністю "Автосервіс" (Код , 08363, Київська область, Бориспільський район, с. Сошників, вул. Іванова, 3, засоби зв`язку ) (заява від 10.12.2021).

Позовні вимоги позивача стосуються питання про організацію заходів щодо проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування.

Колегія суддів вважає, що вимоги заявника стосовно заборони Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладати з переможцем конкурсу на об`єкті № 7 Товариством з обмеженою відповідальністю «Союз-Авто» договір про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва № 245 "Ст.м. "Дарниця" - Ст.м. "Позняки" є недопустимим та невиправданим в умовах даного спору, а також такий спосіб забезпечення перевищує межі можливого втручання суду в компетенцію державного органу при забезпеченні позову.

Так, згідно з частиною 6 ст. 151 КАС України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Як зазначено колегією суддів вище, частиною 6 ст. 151 КАС України не дозволяється вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в іншому втручанні у проведення конкурсу, що проводяться від імені держави (державного органу).

Колегія суддів при вирішенні даного спору враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 28 березня 2020 року у справі №800/521/17 (провадження 11-114заі18), а саме: "позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом. У разі задоволення такої заяви позивача суд своєю ухвалою фактично подовжує правовідносини публічної служби для позивача, але ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою для виникнення та зміни таких правовідносин".

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи дане рішення, враховує вимоги статті 2 КАС України відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведені позивачем обґрунтування на даний час є лише припущеннями про можливе порушення його прав чи інтересів у майбутньому та не свідчать про існування обставин, за яких є неможливим чи ускладненим поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до статті 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Своєю чергою, у рішенні ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Водночас, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно з Рекомендацією N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв ухвалу про забезпечення позову з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню у повному обсязі з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити нове судове рішення.

Згідно ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Авто" - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярославь-Авто" про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярославь-Авто" до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, скасування наказу - відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.

Повний текст виготовлено: 07 червня 2022 року.