Справа № 160/17160/21
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/17160/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Замкової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 (суддя Неклеса О.М.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Схід Агро» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою діяльністю «Агрофірма «Схід Агро» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.06.2021 щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Схід Агро» сплатити штраф в розмірі 25% в сумі 2 117 335,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що спірне податкове повідомлення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відсутні підстави для застосування до позивача штрафу передбаченого п. 124.2 ст. 124 ПКУ.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено зокрема про те, що позивач порушив п. 124.2 ст. 124 ПКУ, а саме не сплатив суму узгодженого грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПК України, які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк до 30 календарних днів. При цьому, після отримання акта перевірки від 28.04.2021 №7394/04-36-18-11/30506220 документів або пояснень, що підтверджували б належним чином відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до ПК України позивачем не було надано. Натомість, доводи позивача щодо порушення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань за жовтень 2020 року внаслідок відсутності коштів на рахунках підприємства, не спростовують наявності в діях позивача складу податкового правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 124.2 ст. 124 ПКУ, оскільки на підтвердження таких доводів позивач надав банківську виписку лише за 30.11.2020 про відсутність коштів на трьох банківських рахунках, у той час як у позивача відкрито ще десять рахунків в банках та період сплати визначених позивачем грошових зобов`язань становив з 21.11.2020 по 30.11.2020.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав про те, що оскільки, як зазначено в акті перевірки, порушення строків сплати (до 30 днів включно) узгодженого грошового зобов`язання відбулися до 01.01.2021, останній вважає, що з урахуванням ст. 58 Конституції України за таке порушення штрафні санкції за ст. 124ПК України, яка набула чинності після 01.01.2021, застосовуватися не може. Крім того, позивач зазначив, що висновок суду першої інстанції про затримку сплати позивачем узгодженого податкового зобов`язання більш ніж на 30 календарних днів не ґрунтується на наявних у справі доказах, а відтак є помилковим. Такий висновок суду першої інстанції, в свою чергу, потягнув за собою інший помилковий висновок про необхідність застосування штрафу у розмірі 10% замість 5%.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач самостійно подав податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2020 року №936523994 від 20.11.2020, в якій задекларував суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 9 491 341 грн. по строку сплати до 30.11.2020.

Відповідачем проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Схід Агро» з питань своєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за жовтень 2020 року, за результатами якої складено акт №7394/04-36-18-11/30506220 від 28.04.2021.

Висновками акта перевірки встановлено умисно вчинену несвоєчасну сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Схід Агро» узгодженої суми податкового зобов`язання за жовтень 2020 року, зокрема встановлено: граничний термін сплати податкового зобов`язання - 30.11.2020; фактично сплачено: 11.12.2020 на суму 1 00 000 грн., 11.12.2020 на суму 50 000 грн., 29.12.2020 на суму 185 425,40 грн., 30.12.2020 на суму 10 грн., 30.12.2020 на суму4 480 537 грн., 30.12.2020 на суму 3 653 368,60 грн.; кількість днів затримки відповідно: 11, 11, 29, 30, 30, 30.

На підставі вказаного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 01.06.2021, в якому зазначено про затримку сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість, визначеного п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України, на 11, 29, 30 календарних днів за жовтень 2020 року, на підставі ст. 124 ПК України Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Схід Агро» зобов`язано сплатити штраф в сумі 2 117 335,25 грн. (25 % від 8 469 341 грн.).

Правомірність винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 01.06.2021є предметом судового розгляд у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 203.1., 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України (далі -ПК України) податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені ПКУ. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Із аналізу зазначеного, що платник податків самостійно визначає суму податкового зобов`язання із податку на додану вартість у податковій декларації, що підлягає сплаті в бюджет та вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених ПКУ, а фактичні перевірки - ПКУ та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

У статті 76 ПК України зазначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 ПК України.

Із зазначеного слідує те, що законодавчо закріплено правові підстави для визначення порушень термінів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань під час проведення камеральних перевірок.

Пунктом 87.9 ст.87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податковою боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 ПКУ або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно п.109.1 ст.109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених ПКУ.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.110.1 ст.110 ПК України платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених ПК України, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень.

Згідно з п. 11 Підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідні положення ПК України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Так, відповідно до п.124.1 ст.124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі ПКУ чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі ПК України чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 124.2 статті 124 ПК України визначено, що діяння, передбачені пунктом 124.1 ст.124 ПКУ, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

З матеріалів справи слідує те, що Товариство з обмеженою діяльністю «Агрофірма «Схід Агро» несвоєчасно сплачено самостійно задеклароване податкове зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації № від 20.11.2020, терміни сплати якого визначені п. 203.2 ст. 203 ПК України.

Вказані обставини свідчать про те, що позивач не вжив достатніх заходів щодо дотримання правил та норм, визначених у положеннях чинного законодавства, діяв недобросовісно, затримуючи сплати узгоджених податкових зобов`язань на строк до 30 календарних днів при обізнаності платника податків із наявністю обов`язку щодо своєчасної сплати податкового зобов`язання.

Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених за платником податків у ст.ст. 16, 36 ПК України.

Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм.

З 01.01.2021 законодавцем введено новий інститут, що надає право контролюючим органам звільнити від відповідальності платника податків або застосувати санкцію у розмірі меншому ніж передбачений нормою статті за наявності окремо визначених обставин. Такі положення нададуть можливість контролюючим органам при розрахунку штрафних санкцій за результатами розгляду заперечень до акта перевірки платника податків чи у процедурі адміністративного оскарження можливість враховувати наявність/відсутність об`єктивних обставин у платника податків, що зумовили вчинення ним правопорушення та/або наявність вини останнього.

Платник податків, відповідно до п.п.17.1.16 п.17.1 ст.17 ПК України, має право надавати за власною ініціативою письмові пояснення та/або документи щодо обставин, які підтверджують відсутність його вини у вчиненому податковому правопорушенні, в порядку, встановленому Кодексом.

Положення ПК України закріплюють на законодавчому рівні повноваження Комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень (п.п.86.7.1. п.86.7 ст.86 ПК України).

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки, з фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 цього Кодексу), вони мають право подати до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки): свої заперечення; додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відповідно до ПК України:

- відсутність вини (п.42-1.10 ст.42 ПК України);

- наявність пом`якшуючих обставин (ст.112-1 ПК України),

- обставин, що звільняють від фінансової відповідальності (п.112.8 ст.112 ПК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем було подано заперечення на акт камеральної перевірки від 28.04.2021 №7394/04-36-18-11/30506220, в яких позивач зазначив про те, що порушення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань за жовтень 2020 року сталося у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках останнього, на підтвердження чого надав банківські виписки про стан залишків на рахунках на 30.11.2020.

Проте, з наданих позивачем доказів не вбачається наявність об`єктивних обставин, які б перешкоджали останньому у період з 21.11.2020 по 30.11.2020 сплатити самостійно задекларовану суму податку на додану вартість за жовтень 2020 року, зокрема, з огляду на те, що банківські виписки позивачем надано лише станом на 30.11.2020 та не по всім наявним у позивача рахункам відкритим в банківських установах, що унеможливлює достовірне підтвердження факту відсутності у позивача у період з 21.11.2020 по 30.11.2020 коштів для сплати вищезазначених зобов`язань.

Щодо посилань позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин положень ст. 126 ПК України в редакції, що діяла до 01.01.2021, а не положень ст. 124 ПК України в редакції після 01.01.2021, оскільки прострочення позивачем сплати узгодженого грошового зобов`язання відбулось саме у 2020 році, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Як зазначалось вище, згідно з п. 11 Підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідні положення ПК України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за прострочення позивачем сплати узгодженого грошового зобов`язання прийнято контролюючим органом 01.06.2021 за результатами проведеної 28.04.2021 камеральної перевірки.

Із зазначеного слідує те, що штрафні санкції у межах спірних правовідносин мають застосовуватись у розмірах, передбачених ст. 124 ПК України чинної на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних санкцій, тобто в редакції після 01.01.2021.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріалами даної справи підтверджено та позивачем не спростовано, що Товариством з обмеженою діяльністю «Агрофірма «Схід Агро» вчинено податкове правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 124.2 ст. 124 ПК України.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції року підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Схід Агро» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко