Справа № 120/16038/21-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 червня 2022 р. Справа № 120/16038/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із позовною заявою, в якій просить про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду у рамках виконавчого провадження № 66128765 від 11.11.2021 у сумі 10200 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання Сінгаєвською О.М. від 20.07.2021 відкрито виконавче провадження №666128765 щодо виконання виконавчого листа № 120/3970/20-а від 30.06.2020, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 06.03.2020 № 18/49 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Як зазначає представник позивача, листом Головного управління від 26.07.2021 № 0200-0802-5/45005 повідомлено державного виконавця, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 добровільно виконано до відкриття виконавчого провадження. Головним управлінням проведено перерахунок пенсії, розмір якої станом на 13.12.2019 становить 16380,00 грн. Одночасно донараховано кошти в сумі 210720,66 грн за період з 13.12.2019 по 30.04.2021.

Також повідомлено, що заборгованість в розмірі 210720,66 грн буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету України, оскільки нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

За таких умов, на переконання Головного управління, ним виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/3970/20-а у відповідності до вимог чинного законодавства, про що письмово повідомлено Відділ примусового виконання.

11.11.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання Сінгаєвською О.М. було винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в розмірі 10200,00 грн за частиною 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

За таких обставин, та вважаючи, що дану постанову винесено передчасно, позивач звернувся до суду з данним позовом.

Ухвалою суду від 24.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Цією ж ухвалою встановлено відповідачеві 2-денний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та витребувано належним чином завірені копії виконавчого провадження № 66128765. Також ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

На виконання вимог ухвали суду, представником Управління забезпечення примусового виконання рішень подано відзив на адміністративний позов згідно якого просить у задоволенні адміністративного позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що дії державного виконавця при прийнятті оскаржуваної постанови, а також сама постанова від 11.11.2021 про накладення штрафу є такою, що прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом. Зауважує, що умови і порядок виконання рішень немайнового характеру визначено розділом VIII Закону України "Про виконавче провадження", зокрема статтями 63 та 75 передбачено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення. Так, представник відповідача зазначає, що державний виконавець зобов`язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у зв`язку з чим, наділений повноваженнями щодо накладення штрафів на боржника, повідомлення правоохоронних органів для притягнення боржника до відповідальності, на підставі чого, виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Зауважує, що оскільки боржником рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/3970/20 в повному обсязі не виконано, тому 11.11.2021 винесено постанову про накладення штрафу у відповідності статтей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" в розмірі 10200,00 грн за повторне невиконання рішення суду без поважних причин.

Також до відзиву, представником відповідача долучено належним чином завірені копії виконавчого провадження №66128765.

06.12.2021 третьою особою подано пояснення щодо заявленого позову, відповідно якого просить відмовити у задоволені позовних вимог, зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області навмисно не виконується рішення суду.

Ухвалою суду від 14.12.2021 року зупинено провадження у даній справі до набрання чинності рішенням у справі № 120/14803/21-а.

Ухвалою суду від 09.06.2022 року провадження у справі поновлено.

Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.

Суд з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 у справі № 120/3970/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 06.03.2020 № 18/49 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

30.06.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом по даній справі видано виконавчий лист № 120/3970/20-а.

На підставі цього виконавчого документа постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сінгаєвською О.М. від 20.07.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 66128765 щодо виконання судового рішення. Серед іншого, у постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, надати обґрунтовану відповідь та документальне підтвердження щодо виконання рішення суду.

Листом від 26.07.2021 № 0200-0802-5/45005 Головне управління повідомило державного виконавця, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 добровільно виконано до відкриття виконавчого провадження. Головним управлінням проведено перерахунок пенсії, розмір якої станом на 13.12.2019 становить 16380,00 грн. Одночасно донараховано кошти в сумі 210720,66 грн за період з 13.12.2019 по 30.04.2021.

Також проінформовано, що заборгованість в розмірі 210720,66 грн буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету України, оскільки нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

До цього листа позивач додав розрахунок виплати пенсії за період з 01.12.2019 по 30.04.2021.

Розглянувши лист Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання рішення суду відповідач дійшов висновку, що рішення суду залишилось невиконаним у повному обсязі, оскільки відсутнє документальне підтвердження виплати нарахованих коштів в сумі 210720,66 грн.

Тому, 20.10.2021 на адресу позивача надіслано вимогу державного виконавця за № 14968/2.3-22/3, якою зобов`язано боржника в строк до 25.10.2021 в повному обсязі виконати рішення суду.

На виконання вимоги державного виконавця, 23.10.2021 Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом № 0200-0802-5/67423 повідомлено відповідача про те, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 добровільно виконано до відкриття виконавчого провадження. Головним управлінням проведено перерахунок пенсії, розмір якої станом на 13.12.2019 становить 16380,00 грн. Одночасно донараховано кошти в сумі 210720,66 грн за період з 13.12.2019 по 30.04.2021.

Також повідомлено, що заборгованість в розмірі 210720,66 грн буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету України, оскільки нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

26.10.2021 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сінгаєвською О.М. в рамках виконавчого провадження № 66128765 на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн. у зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати рішення.

Не погоджуючись із винесеною постановою про накладення штрафу від 26.10.2021, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі №120/14803/21-а, визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сінгаєвської О.М. від 26.10.2021 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду зобов`язального характеру у виконавчому провадженні ВП № 66128765.

Постановою відповідача від 11.11.2021 у рамках ВП №66128765 накладено на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штраф в розмірі 10200,00 грн за частиною 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії. При цьому оскаржуваною постановою боржнику встановлено строк для виконання рішення протягом десяти робочих днів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

У відповідності до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені нормативні положення в контексті цієї справи, суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас обов`язковою умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Крім того, обов`язковою умовою для накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі є встановлення факту повторного невиконання рішення без поважних причин.

Отже, приймаючи рішення про накладення на боржника штрафу відповідно до частини 2 статті 75 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний з`ясувати, чи вжито боржником дії щодо виконання рішення суду та чи існують поважні причини, які унеможливлюють його виконання.

В залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, зміст правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені приписами Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

При цьому поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З наведеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Окрім того, в силу статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються органами Пенсійного фонду України і виплачуються в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Власні кошти Пенсійний фонд не включає до складу Державного бюджету України, що передбачено статтею 72 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Статтею 73 вищезазначеного Закону також встановлено вичерпний перелік підстав для використання коштів Пенсійного фонду та заборону їх спрямування на цілі, не передбачені цим Законом.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, фінансування та виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Фонду виділених з Держаного бюджету України та за наявності відповідного бюджетного призначення.

Судом встановлено, що перераховану суму пенсії стягувачу не було виплачено у зв`язку з відсутністю державного асигнування.

Такі підстави не виконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить позивачу, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Згідно з частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний суд щодо спірних правовідносин сформував правовий висновок у постановах від 28.02.2019 року по справі №822/1080/17, від 13.06.2018 року у справі №757/29541/14-а, згідно з яким невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відтак, невиконання судового рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області в частині виплати грошових коштів за період з 13.12.2019 року по 30.04.2021 року у сумі 210720,66 грн у зв`язку з відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Разом з тим, слід наголосити, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.12.2021 року у справі № 120/14803/21 позов Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сінгаєвської О.М. від 26.10.2021 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду зобов`язального характеру у виконавчому провадженні ВП № 66128765.

Дане рішення набрало законної сили.

За таких обставин та враховуючи те, що перша постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 26.10.2021 року №66128765 рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.12.2021 року у справі № 120/14803/21 була скасована, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 11.11.2021 року ВП №66128765 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн за невиконання рішення суду без поважних причин є обґрунтованими.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень, надані на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд зазначає про наступне.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відшкодуванню підлягають судові витрати лише у випадку, коли задоволено позов особи, яка не є суб`єктом владних повноважень або судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що позивачем є суб`єкт владних повноважень та відсутність витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експерти, підстави для відшкодування судового збору, на переконання суду, відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сінгаєвської О.М. від 11.11.2021 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу в розмірі 10200,00 грн за невиконання без поважних причин рішення суду зобов`язального характеру у виконавчому провадженні ВП № 66128765.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, )

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, )

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Суддя Мультян Марина Бондівна