Справа № 160/19885/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати ОСОБА_1 пенсією за віком на пільгових умовах по Списку №1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1, проте рішенням від 16.09.2021 року йому відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах через недостатність пільгового стажу, оскільки позивачу не зараховано періоди роботи з 14.12.1993 по 28.02.1996 року, з 18.02.1999 по 19.03.2000 року та з 20.03.2005 року по 17.04.2005 року через відсутність інформації про результати атестації робочих місць за умовами праці. Позивач вважає дане рішення відповідача протиправним, та таким, що порушує його права.
Ухвалою суду від 27 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
10.12.2021 року від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що Головне управління не визнає позовні вимоги в повному обсязі з огляду на наступне. В трудовій книжці позивача за спірні періоди роботи відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1, а саме не зазначено про характер виконуваної роботи, про зайнятість позивача на вказаних роботах повний робочий день, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, відсутня інформація про проведення атестації робочих місць. На момент звернення за призначенням пенсії на пільгових умовах (10.09.2021) вік позивача становить 50 років 01 місяць 23 дні. Загальний стаж позивача складає 40 років 09 місяців 05 днів, в т.ч. робота за Списком №1 08 років 06 місяців 05 днів, що недостатньо в розумінні статті 114 Закону №1058. Вищевказаний пільговий стаж дає право на заниження пенсійного віку на 8 років (60-8=52 роки), дата з якої позивач матиме право на пенсію 18.07.2023р. Періоди роботи позивача з 18.0.1999 по 19.03.2000 та з 20.03.2005 по 17.04.2005 не підтверджено результатами проведення атестації робочих місць, оскільки попередня атестація була проведена у грудні 1994 року (наказ №525 від 09.12.1994), а наступне (чергова) атестація у березні 2000 року (наказ №417 від 20.03.2000) та відповідно виключено із пільгового стажу роботи за Списком №1. Отже спірні періоди зараховано до загального страхового стажу.
22.02.2022 року від відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов відзив на позов, в якому вказано, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Позивач, 17.07.1972 р.н. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням від 16.09.2021 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункт 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідь на звернення надавалась за екстериторіальним принципом відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1. Після надання відмови-відповіді, електронна пенсійна справа, яка була отримана Головним управлінням ПФУ у Київській області для опрацювання, була передана засобами програмного забезпечення до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Страховий стаж позивача на час звернення становить 40 років 9 місяців 5 днів. Стаж на пільгових умовах по списку №1 становить 8 років 6 місяців 5 днів, що дає право на зниження пенсійного віку на 8 років. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано період з 14.12.1993 по 28.02.1996, з 18.02.1999 по 19.03.2000, з 20.03.2005 по 17.04.2005 оскільки відсутня інформація про результати атестації робочих місць за умовами праці. Для зарахування зазначених періодів до пільгового стажу необхідно надати наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці. Головне управління не вбачає в своїх діях порушення діючого пенсійного законодавства, і вважає, що зарахування періодів роботи позивача здійснено правомірно на підставі наявних у пенсійній справі документів.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
10.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Листом від 17.09.2021 року №0400-010221-8/123997 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направило ОСОБА_1 рішення за результатами розгляду заяви про призначення пенсії від 10.09.2021 року.
За доданими документами до пільгового стажу не зараховано:
період з 14.12.1993 по 28.02.1996, з 18.02.1999 по 19.03.2000, з 20.03.2005 по 17.04.2005 оскільки відсутня інформація про результати атестації робочих місць за умовами праці.
Для зарахування періоду з 14.12.1993 по 28.02.1996, з 18.02.1999 по 19.03.2000, з 20.03.2005 по 17.04.2005 до пільгового стажу необхідно надати наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці.
Не погоджуючись з рішенням про відмову в призначенні пенсії, а також із не зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи позивача, останній звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції на час звернення позивача із заявою).
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788 - XII (далі - Закон України №1788 - XII) в редакції на момент виникнення спірних відносин, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 - IV (далі - Закон України № 1058- IV), в редакції на момент звернення за призначенням пенсії, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Отже, підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім, досягнення відповідного віку, наявність потрібного стажу, наявність професії та виробництва в зазначених списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 № 442 (далі - Порядок № 442), за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах повний робочий день. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.
Суд зазначає, що відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за Списком №1 з підстав того, що до пільгового стажу не зараховано період з 14.12.1993 по 28.02.1996, з 18.02.1999 по 19.03.2000, з 20.03.2005 по 17.04.2005, оскільки відсутня інформація про результати атестації робочих місць за умовами праці.
Тобто, предметом спору є саме неврахування відповідачем до пільгового стажу позивача періоду роботи з 14.12.1993 по 28.02.1996, з 18.02.1999 по 19.03.2000, з 20.03.2005 по 17.04.2005 за Списком 1.
Суд зазначає, що статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , він працював зокрема:
Комбінат «Криворіжсталь» ім.В.І. Леніна:
- 14.12.1993 переведено в цех блюмінг №2 підручним вальцовщика стану гарячої прокатки 4 розряду (розп.№492 від 14.12.1993);
- 16.11.1994 присвоєно 5 розряд вальцовщика стана гарячої прокатки в цеху блюмінгу №2 (розп.№2602 від 16.11.1994);
- 29.02.1996 переведено на посаду змінного майстра основної виробничої ділянки (стана) цеху блюмінгу №2 (наказ №134/л від 29.02.1996);
КДГМК «Криворіжсталь»:
- 18.02.1999 переведено на посаду старшого змінного майстра основної виробничої ділянки (стана) цеху блюмінгу №2 (наказ №15/л від 18.02.1999);
01.04.1999 Криворізький державний завод «Криворіжсталь-прокат» реорганізовано шляхом приєднання до КДГМК «Криворіжсталь»:
- 26.02.2004 переведено на посаду старшого майстра основної виробничої дільниці станів цеху блюмінгу №2 (наказ №242/л від 26.02.2004);
- 09.09.2004 переведено на посаду змінного майстра основної виробничої дільниці станів цеху блюмінгу №2 (наказ №1180/л від 09.09.2004);
ВАТ «Криворізький гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь» перетворено з 12.01.2006р. на ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг» (рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Криворіжсталь» №2 від 12.01.2006р.
- 27.11.2006 переведено на посаду старшого змінного майстра основної виробничої дільниці станів цеху блюмінга №2 (наказ №1533/л від 27.11.2006).
Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Згідно довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1480 від 08.09.2021 року, ОСОБА_1 працює повний робочий день в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»:
Блумінг №2 виробництво: прокатне:
з 16.01.2003 по 08.09.2004 старшим майстром, зайнятим на гарячих ділянках робот, що передбачено: список №1, розділ ІІІ, підрозділ 3б, позиція 3.3б згідно зі списками, затвердженими постановою КМУ від 16.01.2003 №36.
з 09.09.2004 по 17.04.2005 майстром, зайнятим на гарячих ділянках робот, що передбачено: список №1, розділ ІІІ, підрозділ 3б, позиція 3.3б згідно зі списками, затвердженими постановою КМУ від 16.01.2003 №36.
Всього за вищевказані періоди відпрацьовано: за списком №1 11 років 08 місяців 20 днів.
Підтверджено атестацією робочих місць: наказ №525 від 09.12.1994 року, №417 від 20.03.2000 року.
Лист про продовження дії раніше проведених атестацій робочих місць за умовами праці №003/07-1-229 від 11.06.2009 року.
Підстава видачі: особова картка, штатний розклад, результати атестації робочих місць, технологічний процес.
Таким чином, згідно довідки від 08.09.2021 року №1480, на підприємстві де працював позивач, проводилась атестація робочих місць відповідно до наказів №525 від 09.12.1994 року, №417 від 20.03.2000 року.
Щодо підстави незарахування спірних періодів відповідачем до пільгового стажу позивача через відсутність інформації про результати атестації робочих місць за умовами праці в спірний період (з 14.12.1993 по 28.02.1996, з 18.02.1999 по 19.03.2000, з 20.03.2005 по 17.04.2005), суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з п.4 Порядку №442 та п.1.5 п.1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз наведених норм права дають підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту частини 2 ст.114 Закону № 1058 є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках №1, 2 а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Аналіз зазначених приписів свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1, відповідно до пункту 2 ст.114 Закону № 1058.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Суд констатує, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
З урахуванням наведеного суд вважає, що позивачем надані відповідачу усі необхідні документи, зокрема: трудова книжка з відповідними записами перебування позивача на посаді «змінного майстра основної виробничої дільниці», «старший майстер основної виробничої дільниці» блумінгу №2, у зв`язку з чим у відповідача були відсутні підстави для відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи період часу з 14.12.1993 по 28.02.1996, з 18.02.1999 по 19.03.2000, з 20.03.2005 по 17.04.2005.
В ході розгляду справи судом було встановлено, що пенсійним органом безпідставно не враховано до пільгового стажу за Списком 1 період роботи з 14.12.1993 по 28.02.1996, з 18.02.1999 по 19.03.2000, з 20.03.2005 по 17.04.2005. Таким чином, пільговий стаж ОСОБА_1 на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії (10.09.2021) складав 11 років 08 місяців 20 днів.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1, суд зазначає наступне.
Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що задоволення повністю вказаних позовних вимог, без перевірки суб`єктом владних повноважень, дотримання заявником усіх визначених законом умов, буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а відтак в цій частині позов слід задовольнити частково, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005р. № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У зв`язку із чинністю вказаної вище норми Порядку №22-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області розглянуто заяву позивача про призначення пенсії, який у розглянутому спорі є органом, що призначає пенсію.
Таким чином, суд зобов`язує саме Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області вчинити дії, направлені на поновлення порушених ним прав позивача.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Стосовно розподілу судових витрат. У відповідності до статті 139 КАС України судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору у розмірі 908,00 грн. (решта суми 33,00 грн. є надміру сплаченою) підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Д.В. Сидоренко