Справа № 260/1372/22
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2022 рокум. Ужгород№ 260/1372/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Романюк Д.В.;

представника відповідача - не з`явився;

представника третьої особи - не з`явився;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Керівника Берегівської окружної прокуратури (вул. І. Сечені, буд. 15,Берегово,Берегівський район, Закарпатська область,90202) до Берегівської міської ради Закарпатської області (вул. Б.Хмельницького, буд. 7,м. Берегово,Берегівський район, Закарпатська область,90202), де третя особа: Департамент культури, національностей та релігії Закарпатської обласної державної адміністрації (пл. Народна, 4, м. Ужгород) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Берегівської окружної прокуратури звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Берегівської міської ради Закарпатської області, де третя особа: Департамент культури, національностей та релігії Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Берегівською окружною прокуратурою виявлено факт протиправної бездіяльності Берегівської міської ради Закарпатської області в особі виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області, що полягає у не виготовленні облікової документації та неподанні до органу охорони культурної спадщини вищого рівня пропозиції про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України на об`єкт культурної спадщини - Будинок готелю «Орослан», м. Берегове, пл. Героїв, 2, 1924 року будівництва, (охоронний договір № 697).

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення.

Разом з тим, 29.04.2022 року до суду надійшла заява відповідача, згідно якої Берегівська міська рада Закарпатської області визнала позовні вимоги та вказала, що не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову.

В судове засідання представник третьої особи не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Рішенням виконавчого комітету Закарпатської обласної ради №43 від 22.03.1989 року «Про затвердження списку нововиявлених пам`ятників історії і культури в Закарпатській області та виконання заходів, які сприятимуть охороні та збереженню пам`яток» затверджено список пам`ятників історії і культури місцевого значення, до якого, зокрема, включено Будинок готелю «Орослан», м. Берегове, пл. Героїв, 2, 1924 року будівництва, (охоронний договір № 697).

Брегівська окружна прокуратура звернулася до Берегівського міського голови з листом, якому просила надати інформацію про вжиті Берегівською міською радою заходи щодо внесення вищевказаних об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Брегівська міська рада листом від 11 лютого 2022 року № 3578/03-17 повідомила, що у міській раді відсутні кошти для виготовлення облікової документації.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 121 Конституції України на органи прокуратури покладено функції представництва інтересів громадян і держави в судах у випадках визначених законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до адміністративного суду в інтересах держави передбачено статтею 24 Закону України «Про прокуратуру» та статтею 53 КАС України.

Частиною другою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною четвертою статті 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 53 КАС України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Ураховуючи вказане, звернення прокурора з даним позовом зумовлено відсутністю органу, уповноваженого на звернення до суду з відповідним позовом до органу місцевого самоврядування, та необхідністю врегулювання відносин у сфері охорони культурної спадщини.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 №1805-III (далі - Закон №1805-III).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №1805-III:

- об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

- пам`ятка культурної спадщини (далі пам`ятка) об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

- охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Згідно зі статтею 3 Закону №1805-III державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України та спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать, зокрема, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 1805-ІІІ до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить:1) забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; 2) подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; 5) забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; 6) організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини.

Відповідно до ст. 13 Закону № 1805-ІІІ об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до системи місцевого самоврядування входять виконавчі органи рад.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Порядок обліку об`єктів культурної спадщини регламентовано наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158.

Зокрема, облік об`єктів культурної спадщини включає: виявлення, обстеження, дослідження, фото-фіксацію об`єктів культурної спадщини, підготовку графічних матеріалів (у разі необхідності) та визначення предмета охорони культурної спадщини, складання переліків об`єктів культурної спадщини та облікової документації на ці об`єкти, підготовку подання Міністерству культури України та Кабінету Міністрів України для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (п. 1.3. Порядку).

На виявлені об`єкти культурної спадщини складається облікова картка об`єкта культурної спадщини, коротка історична довідка, акт технічного стану об`єкта (пам`ятки) культурної спадщини за формою згідно з додатком І до цього Порядку (п. 2.3. Порядку).

Таким чином, занесенню об`єкта культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України передує певна робота спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини, зокрема, виконавчого органу Берегівської міської ради, який повинен виготовити облікову документацію на об`єкт культурної спадщини та подати пропозиції органу охорони культурної спадщини вищого рівня (Департамент культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації).

Форму облікової картки об`єкта культурної спадщини та паспорта об`єкта культурної спадщини затверджено наказом Міністерства культури і мистецтв України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 13.05.2004 № 295/104 «Про затвердження форм облікової картки та паспорта об`єкта культурної спадщини», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.06.2004 за № 693/9292 (п. 4.2. Порядку).

Фінансування робіт із складання облікової картки га паспорта об`єкта культурної спадщини здійснюється за рахунок видатків, передбачених у державному та місцевих бюджетах на відповідний рік, та інших джерел, не заборонених законодавством (п. 4.3. Порядку ).

Документи на об`єкт культурної спадщини складаються у чотирьох примірниках, один з яких зберігається в Мінкультури України, другий - в органі виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органах охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, третій - у районних державних адміністраціях або у виконавчому органі сільської, селищної, міської ради, четвертий - у розробника документів (п. 4.4. Порядку).

Пунктом 5.1 Порядку передбачено, що відповідно до пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 16 грудня 2004 року № 2245-1V «Про внесення змін до Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури республіканського чи місцевого значення відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури», до вирішення питання про їх включення (невключення) до Реєстру вважаються пам`ятками відповідно національного чи місцевого значення.

Для вирішення питання про занесення (незанесення) до Реєстру об`єктів культурної спадщини, включених до списків (переліків) пам`яток історії та культури республіканського чи місцевого значення, зазначених у пункті 5.1 цього Порядку, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органи охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради забезпечують проведення перегляду цих списків (переліків). З цією метою орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органи охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад можуть створювати комісію з перегляду списків (переліків) пам`яток історії та культури республіканського чи місцевого значення, зазначених у пункті 5.1 цього Порядку, до складу якої входять представники відповідного органу охорони культурної спадщини та кваліфіковані фахівці-практики відповідної спеціалізації (археологи, архітектори, історики, мистецтвознавці тощо), або укладати контракти на проведення перегляду і науково- дослідними та науково-проектними установами, діяльність яких пов`язана з охороною культурної спадщини (п. 5.2. Порядку).

Пунктом 5.3. Порядку передбачено, що під час перегляду здійснюється перевірка фактичної наявності об`єкта культурної спадщини, уточнення місцезнаходження (адреси) об`єкта культурної спадщини відповідно до сучасного найменування адміністративно-територіальних одиниць (області, району, міста, селища, села), вулиць, уточнення даних обліку про об`єкт культурної спадщини (назва, датування, вид, категорія), натурні обстеження об`єкта культурної спадщини, визначення його технічного стану, складання акта технічного стану, визначення культурної цінності об`єкта та обґрунтування занесення (незанесення) його до Реєстру, поновлення матеріалів фотофіксації об`єкта культурної спадщини, складання облікової документації.

Розгляд зазначеного Переліку з доданою до нього обліковою документацією на кожний із рекомендованих для занесення (незанесення) до Реєстру об`єктів культурної спадщини здійснюється у порядку, передбаченому пунктом 3.1 розділу III цього Порядку (п. 5.4. Порядку).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що саме на відповідача - Берегівську міську раду Закарпатської області в особі виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області покладається обов`язок щодо виготовлення облікової документації та подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації про занесення таких до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

В той же час, невиконання відповідачем обов`язку по виготовленню облікової документації на зазначені об`єкти культурної спадщини та відповідно неподання пропозиції органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської ОДА до Державного реєстру нерухомих пам`яток України свідчить про бездіяльність відповідача, яку слід визнати протиправною.

Суд зазначає, що об`єкти культурної спадщини є надбанням українського народу загалом та відповідної територіальної громади зокрема, оскільки несуть собою велику цінність для розвитку історичної, етнічної, культурної самобутності держави і саме на органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України №1805-III покладено обов`язок щодо їх охорони та забезпечення їх належного догляду та збереження.

Відповідно до ч.2 ст.245 КАС України, яка визначає повноваження суду при вирішенні справи, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а тому суд вважає за необхідне зобов`язати Берегівську міську раду Закарпатської області в особі виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області виконати вимоги чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини національного значення, що знаходяться на території Берегівської міської ради, а саме: Будинок готелю «Орослан», м. Берегове, пл. Героїв, 2, 1924 року будівництва, (охоронний договір № 697) та подати пропозиції до органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації про занесення таких до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

У відповідності до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Позивачем доведено правомірність звернення до суду з позовом та наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Берегівської міської ради Закарпатської області в особі виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області щодо невиконання вимог чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини національного значення, що знаходяться на території Берегівської міської ради, а саме: Будинок готелю «Орослан», м. Берегове, пл. Героїв, 2, 1924 року будівництва, (охоронний договір № 697) та подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації про занесення таких до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. З огляду на вищенаведене положення ч. 2 ст. 139 КАС України, судовий збір у даній справі з відповідача стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Керівника Берегівської окружної прокуратури (вул. І. Сечені, буд. 15,Берегово,Берегівський район, Закарпатська область,90202, ) до Берегівської міської ради Закарпатської області (вул. Б.Хмельницького, буд. 7,м. Берегово,Берегівський район, Закарпатська область,90202, ), де третя особа: Департамент культури, національностей та релігії Закарпатської обласної державної адміністрації (пл. Народна, 4, м. Ужгород) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Берегівської міської ради Закарпатської області в особі виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області щодо невиконання вимог чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини місцевого значення, що знаходяться на території Берегівської міської ради, а саме: Будинок готелю «Орослан», м. Берегове, пл. Героїв, 2, 1924 року будівництва, (охоронний договір № 697) та подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації про занесення такого до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

3. Зобов`язати Берегівську міську раду Закарпатської області в особі виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області виконати вимоги чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини місцевого значення, що знаходяться на території Берегівської міської ради, а саме: Будинок готелю «Орослан», 1924 року будівництва, (охоронний договір № 697), що знаходяться за адресою: м. Берегове, пл. Героїв, 2 та подати пропозицію до органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації про занесення такого об`єкту до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

4. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович
Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 08.06.2022 року.