Справа № 240/4752/21
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4752/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос Оксана Валентинівна

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

06 червня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" до Житомирської митниці Держмитлужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської митниці Держмитслужби в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Київської митниці Держмитслужби від 07.12.2020 року № 0000165/7.8-19-04 та від 07.12.2020 року №0000166/7.8-19-04.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явилися, на адресу суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач на підставі контракту N 5/17 від 05.05.2017 укладеного між Brevini Fluid Power France та TOB "Котлозавод "Крігер", додатку до контракту та комерційного інвойсу № 107510 від 24.07.2017р, на 35807,00 ЄВРО, договору на перевезення та довідки про транспортні витрати від ФОП ОСОБА_1 , що здійснював перевезення товару з Франції, придбав товар за митною декларацією від 09.08.2017 № UА101070/2017/016092 та сертифікату з перевезення товарів EUR.1 від 08.08.2017 № PL/MF/AN0002423, виданого уповноваженим органом Польщі.

ТОВ "Котлозавод Крігер" за МД від 09.08.2017 № UA101070/2017/016092, відповідно до опису, наведеного в гр.31 МД, ввезено товари: "Гідравлічні системи не лінійної дії: Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP10-GP11 на 3 секції ОТС180-11KW-30+22L-220VDC+R1-1 шт. Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP5-GP8 на 3 секції OTC180-7.5KW-20+16L-220VDC+R1-1 шт. Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP5-GP8 на 2 секції ОТС180- 7.5KW-20+16L-220VDC+R1-4 шт. Система гідравлічна центральна для плунжера FACEP 100/9/24 R11/2D25/CETOP 05ЕТ 03-2 шт. Система гідравлічна центральна для плунжера FACEP 75/7.5/20 ОТС75 ALP2D20 СЕТОР 03-4 шт. Застосовується у промислових котлах. Виробник: Brevini Fluid Power France, Країна виробництва FR. Торгівельна марка - нема даних", митною вартістю 1113888,66 грн., який класифіковано декларантом за кодом згідно з УКТ ЗЕД - 8412 29 20 00.

Доставка зазначеного товару на митну територію України здійснювалась на умовах EXW -FR Верту згідно ІНКОТЕРМС.

У графі 36 "Преференція" МД від 09.08.2017 UA101070/2017/016092 зазначено пільгу по сплаті мита 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (згідно Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року №1011 (із змінами)). Сума наданої пільги (код пільги 410) склала 55 694,43 грн. (ввізне мито).

Крім того, ТОВ "Котлозавод Крігер" також придбано та імпортовано на митну території України частинами з проведенням митного оформлення комплектний об"єкт "Технологічне об"єднання ORS модуль ORCHID 1,6 MB".

Так, позивачем за МД: від 02.08.2017 UA400010/2017/003489, від 02.08.2017 №UA400010/2017/003490, від 02.08.2017 UA400010/2017/003497, від 04.08.2017 UA400010/2017/003546, від 09.08.2017 № UA400010/2017/003653 та від 10.08.2017 №UA400010/2017/003683 (всього 6 МД), задекларовано складові частини комплектного об"єкту "Технологічне об"єднання ORS модуль ORCHID 1,6 MB", митною вартістю 67 007 230,18 грн., який класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД - 8502 39 20 90 .

У графі 36 "Преференція" МД зазначено пільгу по сплаті мита 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (згідно Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року №1011 (із змінами)).

Загальна сума пільги, наданої на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 (всього 6 сертифікатів), склала 1 675 180,74 грн. (ввізне мито). У 3 колонці "Ставка" зазначено ставку ввізного мита у розмірі 2,5% - пільгова для країн Європейського Союзу). Сума ввізного мита у повному розмірі (5%) складає 3 350 361,53 грн. Сума наданої пільги (код пільги 410) склала 1 675 180,74 грн.

Доставка товарів за вищевказаними МД на митну територію України здійснювалась на умовах CIP UA Кам`янець-Подільський згідно ІНКОТЕРМС.

Поставки товарів здійснено на виконання міжнародної угоди між ENERTIME SA та ТОВ "Котлозавод Крігер" для "Будівництва теплоелектростанції з комбінованим виробництвом теплової і електричної енергії газовими і твердопаливними котлами на альтернативних видах палива конгенераційного проекту на біомасі в Кам`янці-Подільському" від 11.08.2016 2016-KRI- ENE-01.

Відправником товару за вищевказаними митними деклараціями (гр.2 МД) зазначено компанію " Enertime SA".

Сертифікати з перевезення товару EUR.1 були наявні кожну митну декларацію. Так, сертифікати з перевезення товару EUR.1: від 27.07.2017 №А 3238457; від 27.07.2017 №А 3238458, від 27.07.2017 №А 3238459; від 27.07.2017 №А 3238455; від 27.07.2017 №А 3238456 та від 27.07.2017 №А 3238452 , що видані уповноваженим органом Франції.

Київською митницею держмитслужби було проведено документальну невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "КОТЛОЗАВОД "КРІГЕР" з питань дотримання вимог законодавства України з питань митної справи у частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за митними деклараціями від 02.08.2017 UA400010/2017/003489, від 02.08.2017 №UA400010/2017/003490, від 02.08.2017 UA400010/2017/003497, від 04.08.2017 UA400010/2017/003546, від 09.08.2017 № UA400010/2017/003653 та від 10.08.2017 №UA400010/2017/003683, від 09.08.2017 № UА101070/2017/016092 .

За результатами перевірки було складено акт № 101/20/7.8-19-04/35299597 від 16.11.2020, за яким встановлено порушення:

частини 1 статті 257 МКУ, статті 26, пункту 3 статті 17, пункту 1 статті 29 Протоколу 1 "Щодо визначення концепції "Походження товарів" і методів адміністративного співробітництва" Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 1 730 875,17 грн;

вимог пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 346 175,06 грн.

В свою чергу, скориставшись своїм правом, передбаченим ч. 8 ст. 354 Митного кодексу України, ТОВ "КОТЛОЗАВОД "КРІГЕР" подало заперечення до акту, яке Київська митниця держмитслужби залишила без задоволення.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ 0000165/7.8-19-04 від 07.12.2020, яким за порушення частини 1 статті 257 МКУ, статті 26, пункту 3 статті 17, пункту 1 статті 29 Протоколу 1 "Щодо визначення концепції "Походження товарів" і методів адміністративного співробітництва" Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року, збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на 2 163 593, 96 грн, серед яких збільшення податкових зобов`язань на 1 730 875,17 грн та штрафні (фінансові) санкції на 432 718,79 грн.

№ 0000166/7.8-19-04 від 07.12.2020, яким за порушення пункту 190.1 статті 190 ПКУ збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів на 432 718, 83 грн, серед яких збільшення податкових зобов`язань на 346 175,06 грн та штрафні (фінансові) санкції на 86 543,77 грн.

Не погоджуючись з даними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ "КОТЛОЗАВОД "КРІГЕР" звернулося до Державної митної служби України із скаргою на податкові повідомлення-рішення.

За результатами розгляду скарги, Державна митна служба України прийняла рішення від 25.02. 2021 , яким залишено скаргу без задоволення.

Позивач вважає рішення протиправними, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Статтями 257, 266 Митного кодексу України визначено обов`язок декларанта здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, та сплатити митні платежі.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення. У випадках, передбачених статтею 191 цього Кодексу, дата виникнення податкових зобов`язань визначається з урахуванням положень статті 191 цього Кодексу.

Пунктом 190.1 статті 190 ПК України встановлено, що базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III МК України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Частиною першою статті 271 МК України встановлено, що мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В Україні застосовуються, зокрема, ввізне мито (пункт 2 частини першої названої статті).

Пунктом 1 частини першої статті 276 МК України визначено, що платниками мита є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Як зазначено у пункті 1 частини першої статті 289 МК України, обов`язок із сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

Таким чином, у разі ввезення товару на митну територію України виникає податковий обов`язок зі сплати ввізного мита, а також податку на додану вартість, розмір яких залежить від митної вартості.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Згідно із частиною 6 статті 345 МК України результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Частиною 2 статті 351 МК України визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень стало встановлене перевіркою порушення:

частини 1 статті 257 МКУ, статті 26, пункту 3 статті 17, пункту 1 статті 29 Протоколу 1 "Щодо визначення концепції "Походження товарів" і методів адміністративного співробітництва" Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року, внаслідок чого занижено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на 2 163 593, 96 грн, серед яких збільшення податкових зобов`язань на 1 730 875,17 грн та штрафні (фінансові) санкції на 432 718,79 грн.

порушення пункту 190.1 статті 190 ПКУ внаслідок чого занижено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів на 432 718, 83 грн, серед яких збільшення податкових зобов`язань на 346 175,06 грн та штрафні (фінансові) санкції на 86 543,77 грн.

Суд частково погоджується з такими висновками контролюючого органу, з огляду на таке.

ТОВ "Котлозавод Крігер" придбано та імпортовано на митну території України частинами з проведенням митного оформлення комплектний об"єкт "Технологічне об"єднання ORS модуль ORCHID 1,6 MB".

Так, позивачем за МД: від 02.08.2017 UA400010/2017/003489, від 02.08.2017 №UA400010/2017/003490, від 02.08.2017 UA400010/2017/003497, від 04.08.2017 UA400010/2017/003546, від 09.08.2017 № UA400010/2017/003653 та від 10.08.2017 №UA400010/2017/003683 (всього 6 МД), задекларовано складові частини комплектного об"єкту "Технологічне об"єднання ORS модуль ORCHID 1,6 MB", митною вартістю 67 007 230,18 грн., який класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД - 8502 39 20 90 .

У графі 36 "Преференція" МД зазначено пільгу по сплаті мита 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (згідно Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року №1011 (із змінами)).

Загальна сума пільги, наданої на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 (всього 6 сертифікатів), склала 1 675 180,74 грн. (ввізне мито). У 3 колонці "Ставка" зазначено ставку ввізного мита у розмірі 2,5% - пільгова для країн Європейського Союзу). Сума ввізного мита у повному розмірі (5%) складає 3 350 361,53 грн. Сума наданої пільги (код пільги 410) склала 1 675 180,74 грн.

Сертифікати з перевезення товару EUR.1 були наявні кожну митну декларацію. Так, сертифікати з перевезення товару EUR.1: від 27.07.2017 №А 3238457; від 27.07.2017 №А 3238458, від 27.07.2017 №А 3238459; від 27.07.2017 №А 3238455; від 27.07.2017 №А 3238456 та від 27.07.2017 №А 3238452 , що видані уповноваженим органом Франції.

Обґрунтовуючи відсутність підстав для застосування пільги зі сплати ввізного мита, відповідач зазначає, що позивач при декларуванні складових KO "Технологічне обладнання ORC модуль ORCHID 1,6 MB" за 6 МД, що підлягають перевірці, після ввезення першої частини обладнання, оригінал єдиного підтвердження походження KO до митного органу не подавався, чим порушено вимоги статті 26 Протоколу 1.

Перевіркою встановлено, що до товарів, які ввезені за 6 МД, застосовано преференційні ставки ввізного мита, що суперечить вимогам статті 26 Протоколу 1, частини 1 статті 257, а тому оподаткування товарів, ввезених за вищевказаними МД повинно здійснюватися на загальних підставах зі сплатою ввізного мита за ставкою згідно з Законом України від 19.09.2013 року №584-VIII "Про Митний тариф України" (із змінами і доповненнями) - 5%.

Встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 2010216,91 грн., в т.ч. : ввізне мито -1 675 180,74 грн.; ПДВ - 335 036,17 грн.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 19 вересня 2013 року №584-VII "Про Митний тариф України" митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до розділу І "Загальні положення" Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення комплектних об`єктів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №630 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 21 червня 2012 року за №1025/21337), комплектний об`єкт (далі - КО) - товар, який згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) класифікується за одним товарним кодом, але за виробничими чи транспортними умовами переміщується через митний кордон України у розібраному чи незібраному вигляді декількома транспортними засобами.

Ввезений позивачем товар є комплектним об`єктом, що класифікований за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД . Його оформлено із застосуванням преференції зі сплати ввізного мита.

Законом України від 16 вересня 2014 року №1678-VII ратифіковано Угоду від 27 червня 2014 року про асоціацію між Україною з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони, якою, серед іншого, передбачено поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом (Угода про асоціацію з ЄС).

Згідно з частиною першою статті 29 цієї Угоди кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку 1-А до цієї Угоди.

Товар за позицією УКТ ЗЕД наявний в переліку Додатка 1-А до Глави 1 "Скасування мит" до Угоди про асоціацію з ЄС, який є його невід`ємною частиною; цим документом передбачена можливість застосування преференційної ставки мита .

Відповідно до статті 26 глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію з ЄС її положення застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави "походження" означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі 1 до цієї Угоди (Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва).

Таким чином, Угода про асоціацію з ЄС передбачає обов`язок України застосовувати преференційне мито до товарів, що походять з території інших сторін. При цьому "походження" в даному контексті означає те, що товари підпадають під правила походження, викладені в Протоколі І до Угоди про асоціацію з ЄС.

Стаття 2 Розділу II Протоколу І до Угоди про асоціацію з ЄС визначає загальні вимоги, згідно з якими товари мають вважатися як такі що походять з ЄС: "(а) товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу; (b) товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄЄ відповідно до статті 6 цього Протоколу".

Статтею 26 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію з ЄС встановлено, якщо на запит імпортера і на умовах, указаних митними органами країни імпорту, розібрані чи незібрані товари в розумінні Загального правила 2(a) Гармонізованої системи, що підпадають під дію Розділів XVI і XVII або позицій 7308 і 9406 Гармонізованої системи, імпортуються частинами, після ввезення першої частини імпортер повинен подати митним органам країни імпорту єдине підтвердження походження цих товарів.

Відповідно до статті 16, частин першої, третьої статті 17 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію з ЄС товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником. Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бут виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.

Як визначено статтею 24 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію з ЄС, підтвердження походження є дійсним протягом чотирьох місяців з дати видачі в країні експорту й у зазначений період має бути подане до митних органів країни імпорту.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що імпортер має право на застосування тарифної преференції у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом товарів, ввезених із Європейського Союзу, за умови підтвердження походження цих товарів під час митного оформлення сертифікатом EUR.1 (або іншим документом, визначеним МК України та Протоколом 1 до Угоди про асоціацію з ЄС), що виданий митними органами країни експорту на конкретну партію товару.

Як уже зазначалося судом, митне оформлення позивачем товару (комплектного об`єкта), постачання якого здійснювалося частинами, відбувалося із застосуванням преференційного режиму в рамках Протоколу 1 до Угоди про асоціацію з ЄС. При цьому для митного оформлення імпортованого обладнання на підтвердження преференційного походження товару позивач надав сертифікати з перевезення товару EUR.1, які видані митним органом Франції на кожну складову комплектного об`єкта.

У цій частині судовий спір зводиться до питання необхідності надання одного, а не декількох сертифікатів походження товару із Євросоюзу (сертифікат EUR.1) для можливості застосування відповідно до Угоди про асоціацію з ЄС преференційної ставки мита при ввезенні комплектного об`єкта в Україну.

Саме така позиція покладена в основу донарахування товариству зобов`язань спірними рішеннями. На думку відповідача, ненадання єдиного підтвердження походження імпортованого позивачем товару, незважаючи на підтвердження походження товару кожної складової комплектного об`єкта, виключає можливість застосування преференції відповідно до статті 26 Протоколу 1 до Угоди про асоціації з ЄС, та необхідність сплати за таких обставин ввізного мита за пільговою ставкою Митного тарифу України в розмірі 5% (код УКТ ЗЕД ).

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_1 - зав. сектором проведення аудиту Київської митниці пояснила, що підприємство повинно було надати не 6 сертифікатів , а один єдиний. Митниця не є контролюючим органом.

В в суді першої інстанції допитаний свідок ОСОБА_2 - директор підприємства, що здійснювало митне оформлення, який пояснив, що на момент проведення митного оформлення товару у митниці запитань не виникало стосовно сертифікатів. Сертифікати пройшли перевірку. Подавалося 6 сертифікатів, а не один, тому що так сформував документи відправник. Митний орган із запитами про надання інших документів для підтвердження сертифікатів не звертався. Про проведену верифікацію дізнався з листі в усних слів юриста.

Суд не заперечує, що буквальний аналіз статті 26 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію з ЄС вказує на необхідність подання імпортером митним органам країни імпорту єдине підтвердження походження товару, який імпортується частинами, після ввезення першої його частини.

Разом з тим, суд враховує, що статтею 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів (для України як міжнародний договір набрала чинності 13 червня 1986 року) встановлено загальне правило тлумачення договорів, за яким договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об`єкта і цілей договору. У розумінні Віденської конвенції "договір" означає міжнародну угоду, укладену між державами в письмовій формі і регульовану міжнародним правом, незалежно від того, чи викладена така угода в одному документі, двох чи кількох зв`язаних між собою документах, а також незалежно від її конкретного найменування.

Стаття 32 Віденської конвенції передбачає можливість звернення до додаткових засобів тлумачення у разі, коли тлумачення відповідно до статті 31 а) залишає значення двояким чи неясним; або b) призводить до результатів, які є явно абсурдними або нерозумними.

Такими додатковими засобами тлумачення в розумінні статті 32 Віденської конвенції є Методичні рекомендації щодо правил преференційного походження, що застосовуються між країнами Європейського співтовариства, іншими європейськими країнами та країнами-учасницями Євро-середземноморського партнерства (A Users Handbook to the Rules of Preferential Origin used in trade between the European Community, other European Countries and the countries participating to the Euro-Mediterranean Partnership) (далі - "Методичні рекомендації"), якими надано постатейні коментарі до стандартних положень Протоколів щодо правил визначення преференційного походження. Так у коментарі до статті 26 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію з ЄС зазначається, що імпортер, який має намір скористатися перевагами положень цієї статті, повинен проінформувати експортера перед експортом першої партії товару про необхідність видачі єдиного сертифікату походження на весь товар. Є можливість, що кожна поставка складається виключно з товарів, що мають преференційне походження.

Зазначена стаття надає імпортерам право запросити в митних органів дозвіл на імпорт великогабаритних елементів частинами, до кожної відправки додається єдиний сертифікат походження товару, що має бути поданий під час імпорту першої партії. Це дає можливість спростити процедуру імпорту, виключивши необхідність подавати окремий сертифікат походження на кожну поставку (партію). Відповідно, положення цієї статті головним чином застосовуються до виробничого обладнання, що за своєю природою не може бути відвантаженим однією партією. Митні органи країни-імпортера, за умови виконання імпортером поставлених до нього вимог, мають право погодити такий запит, або відхилити його. У разі погодження запиту митними органами країни імпортера, імпортер повинен надати єдиний сертифікат походження товару під час ввезення першої партії. Водночас, імпортер, який має на меті здійснення поставки частинами, перед ввезенням першої партії товару мусить проінформувати експортера про необхідність отримання єдиного сертифікату походження для всього імпортованого продукту (комплектного об`єкта). Якщо кожна така поставка супроводжуються підтвердженнями походження, такі окремі підтвердження походження повинні бути прийняті митними органами країни імпортера замість єдиного сертифікату походження, який видано на весь продукт.

У той же час, жодна норма чинного митного законодавства (з урахуванням міжнародних договорів та угод, учасниками яких є Україна) не забороняє імпортеру для застосування преференційної ставки ввізного мита подавати сертифікати походження на кожну частину комплектного об`єкта замість єдиного документу-підтвердження.

Системне тлумачення статті 26 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію з ЄС з урахуванням Методичних рекомендацій щодо правил преференційного походження, які є додатковим засобом тлумачення Угоди про асоціацію з ЄС, дає підстави для висновку, що ця норма не створює обов`язку, а допускає можливість надання одного сертифікату EUR.1 замість декількох сертифікатів на кожну партію товару (які є частинами комплектного об`єкта); вона має на меті спрощення процедури підтвердження походження товару для імпортера, але не може бути зобов`язуючою нормою і не обмежує можливість підтвердження походження виключно єдиним сертифікатом, як про це стверджує відповідач.

Для кращого розуміння положень Угоди про асоціацію з ЄС та її мети судом також комплексно проаналізовано зміст Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (по тексту Конвенція; ратифікована Україною згідно із Законом України від 08 листопада 2017 року №2187-VIII), яка має на меті замінити протоколи про правила походження, що діють на цей час у країнах пан-євро-середземноморського регіону, єдиним законодавчим актом. В Доповненнях І до цієї Конвенції викладено загальні правила для концепції походження товарів та методів адміністративного співробітництва, а у Доповненні II - конкретні положення, які застосовуються між певними Договірними сторонами та відмінні від положень, зазначених у Доповненні І. Надалі відповідно до Рішення №1/2018 Підкомітету Україна - ЄС з питань митного співробітництва, починаючи з 01 січня 2019 року протокол I "Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва" до Угоди про асоціацію з ЄС замінено текстом, викладеним у Додатку до цього Рішення (викладено у новій редакції) та з метою імплементації цієї Угоди застосовуються Доповнення I і відповідні положення Доповнення II до Конвенції. Як зазначено у статті 25 розділу V "Підтвердження походження" Додатку 1 "Визначення поняття "Походження товарів" і методів адміністративного співробітництва" Конвенції, якщо на запит імпортера при виконанні умов, встановлених митними органами Договірної сторони-імпортера, розібрані чи незібрані товари в розумінні Загального правила 2(а) Гармонізованої системи, що підпадають під дію Розділів XVI і XVII або товарних позицій 7308 та 9406 Гармонізованої системи, імпортуються частинами, після ввезення першої частини імпортер повинен подати митним органам країни імпорту єдине підтвердження походження цих товарів. За своїм змістом це положення є аналогічним статті 26 Протоколу І до Угоди про асоціацію з ЄС.

Відповідно до офіційних рекомендацій Європейської комісії щодо застосування положень Конвенції (Пояснювальні примітки до пан-євро-середземноморських преференційних правил походження - Explanatory Notes concerning the pan-Euro-Mediterranean protocols on rules of origin №2007/C 83/01; опубліковано 17 квітня 2007 pоку) роз`яснено, що імпортер, який бажає отримати переваги положення даної статті повинен інформувати експортера до ввезення першої партії товару про необхідність єдиного підтвердження походження на суцільний виріб. Також допускається, що кожна партія товару складається виключно з частин, які мають спільне походження. Якщо такі партії супроводжуються декількома підтвердженнями походження, такі окремі підтвердження повинні бути прийняті митними органами країни-імпортера замість єдиного підтвердження походження виданого на суцільний виріб.

Зазначені рекомендації прямо вказують, що дане положення Конвенції є спрощенням для випадків підтвердження походження при постачанні комплектних об`єктів, однак не виключає можливість замість єдиного підтвердження на комплектний об`єкт подання окремих підтверджень, які митними органами країни-імпортера повинні бути так само прийняті.

В даному випадку, складається ситуація, за якої товар, що має походження з Європейського Союзу, про що є відповідні сертифікати, видані митним органом країни-експортера, підпадає під дію преференції по ввізному миту (про що прямо визначено в Угоді про асоціацію з ЄС), однак, незважаючи на це, на території України в імпортера виникає визначене митницею зобов`язання зі сплати ввізного мита та донарахованого на його суму податку на додану вартість, що не відповідає суті Угоди про асоціацію з ЄС. При цьому ситуація, яка склалася (оформлення замість одного сертифіката про походження товару сертифікатів на кожну партію), не може бути виправлена з тих підстав, що сертифікати, видані у 2017 році, не можуть бути замінені зі спливом часу, позаяк митне оформлення товару відбувалося на їх підставі (видані сертифікати себе використали), та очевидно, що їх повернення митному органу Франції для заміни на інший (єдиний) є неможливим.

При декларуванні складових КО "Технологічне обладнання ORC модуль ORCHID 1,6 MB" за митними деклараціями від 02.08.2017 №UA400010/2017/003489, від 02.08.2017 № UA400010/2017/003490, від 02.08.2017 №UA400010/2017/003497, від 04.08.2017 № UA 400010/2017/003546, від 09.08.2017 № UA400010/2017/003653, від 10.08.2017 №UA400010/2017/003683 було надано сертифікати з перевезення товару EUR.1 на кожну митну декларацію.

Отже, позивач надав сертифікати походження EUR.1 на кожну поставку частини обладнання, що відповідачем не заперечується, та в яких зазначено, що країна походження ЄС, сертифікат для використання преференційно в торгівлі між ЄС і Україною. Надані сертифікати не скасовані, недійсним не визнані, тобто є чинними, такими, що підтверджують походження товару з країн Європейського Союзу, та надають пільги зі сплати митних платежів.

Товар, який має походження з Європейського Союзу, про що є відповідні сертифікати, видані митним органом країни-експортера, підпадає під дію преференції по ввізному миту (про що прямо визначено в Угоді про асоціацію з ЄС), однак, незважаючи на це, на території України в імпортера виникає визначене митним органом зобов`язання зі сплати ввізного мита та донарахованого на його суму податку на додану вартість, що не відповідає суті Угоди про асоціацію з ЄС.

У матеріалах справи відсутні докази того, що під час митного оформлення товарів, митний орган України мав сумніви з приводу відомостей щодо країни походження товарів або розбіжностей у відомостях про походження товару.

Отже, доводи митного органу про необхідність надання позивачем єдиного сертифікату на комплектоване обладнання є безпідставними, відтак протиправним є завищення позивачу податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 2010216,91 грн., в т.ч. : ввізне мито -1 675 180,74 грн.; ПДВ - 335 036,17 грн., з огляду на що спірні податкові повідомлення рішення підлягають у цій частині скасуванню.

Щодо іншого порушення.

Так судом встановлено, що ТОВ "Котлозавод Крігер" за МД від 09.08.2017 №UA101070/2017/016092, відповідно до опису, наведеного в гр.31 МД, ввезено товари: "Гідравлічні системи не лінійної дії: Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP10-GP11 на 3 секції ОТС180-11KW-30+22L-220VDC+R1-1 шт. Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP5-GP8 на 3 секції OTC180-7.5KW-20+16L-220VDC+R1-1 шт. Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP5-GP8 на 2 секції ОТС180- 7.5KW-20+16L-220VDC+R1-4 шт. Система гідравлічна центральна для плунжера FACEP 100/9/24 R11/2D25/CETOP 05ЕТ 03-2 шт. Система гідравлічна центральна для плунжера FACEP 75/7.5/20 ОТС75 ALP2D20 СЕТОР 03-4 шт. Застосовується у промислових котлах. Виробник: Brevini Fluid Power France, Країна виробництва FR. Торгівельна марка - нема даних", митною вартістю 1113888,66 грн., який класифіковано декларантом за кодом згідно з УКТ ЗЕД - 8412 29 20 00.

Доставка зазначеного товару на митну територію України здійснювалась на умовах EXW -FR Верту згідно ІНКОТЕРМС.

У графі 36 "Преференція" МД від 09.08.2017 UA101070/2017/016092 зазначено пільгу по сплаті мита 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (згідно Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року №1011 (із змінами)). Сума наданої пільги (код пільги 410) склала 55 694,43 грн. (ввізне мито).

Разом з тим, в акті перевірки відповідачем зроблено висновок про заниження позивачем податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 66 833,32 грн., в т.ч. : ввізне мито - 55 694,43 грн.; ПДВ-11 138,89 грн.

Такий висновок ґрунтується на тому, що до товарів, які ввезені за МД від 09.08.2017 UA101070/2017/016092, застосовано преференційні ставки ввізного мита, що суперечить вимогам пункту 3 статті 17, пункту 1 статті 29 Протоколу 1, частини 1 статті 257 МКУ, а тому оподаткування товарів, ввезених за вищевказаною МД повинно здійснюватися на загальних підставах зі сплатою ввізного мита за ставкою згідно із Законом України від 19,09.2013 року №584-VIII "Про Митний тариф України" (із змінами і доповненнями) - 5%.

Відповідач вказує, що товари, які імпортовані на митну територію України за МД від 09.08.2017 № UА101070/2017/016092 не можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу у розумінні Протоколу 1 до Угоди про асоціацію, оскільки наданий повноваженим органом Польщі лист підтвердив, що сертифікат на товар не відповідає вимогам достовірності та правильності.

В той же час представник позивача вказує, що позивачем була отримана відповідь від Dana Incorporated (яка 26 липня 2017 року була перейменована в Dana Incorporated з Brevini Fluid Power France), що товари продані позивачу та вказані в митній декларації №UA101070/2017/016092 від 09.08.2017 та в сертифікаті перевезення EUR.l PL/MF/AN 0002423 від 08/08/2017 були вироблені та зібрані у Франції компанією Dana SAC France (Dana Incorporated).

Суд такі доводи позивача оцінює критично, з огляду на таке.

При митному оформленні товару за МД від 09.08.2017 № ІІА101070/2017/016092 для підтвердження країни походження товару декларантом подано сертифікат з перевезення товарів EUR.1 від 08.08.2017 №PL/MF/AN 0002423, виданий уповноваженим органом Польщі. Сума наданої пільги (код пільги 410) склала 55 694,43 грн. (ввізне мито).

Житомирська митниця ДФС направила лист про розгляд питання щодо звернення до уповноваженого органу Польщі на предмет проведення перевірки сертифікату з перевезення товарів ЕІЖ.І від 08.08.2017 №PL/MF/AN 0002423.

У відповідь на звернення Житомирської митниці ДФС Державна митна служба України листом від 13.08.2020 № 16-3/16-01-01/7.8/1530 надіслала копію відповіді уповноваженого органу Польщі від 22.06.2020 № 0601-IGC.4331.1.2020.KD щодо результатів перевірки сертифікату з перевезення товарів EUR.1 від 08.08.2017 №PL/MF/AN0002423, що був поданий Позивачем для застосування тарифних преференцій зі сплати ввізного мита при оформленні товарів: "Гідравлічні системи не лінійної дії: Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP10-GP11 на 3 секції OTC180-llKW-30+22L-220VDC+Rl-liHT Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP5-GP8 на 3 секції OTC180-7.5KW-20+16L-220VDC+R1-1 шт. Центральна гідравлічна система для системи "живе дно" котла GP5-GP8 на 2 секції OTC180-7.5KW-20+16L-220VDC+Rl-4шт. Система гідравлічна центральна для плунжера FACEP 100/9/24 R11/2D25/CETOP 05ЕТ03-2шт. Система гідравлічна центральна для плунжера FACEP 75/7.5/20 ОТС75 ALP2D20 СЕТОР 03 - 4шт. Застосовується у промислових котлах. Виробник: Brevini Fluid Power France, Країна виробництва FR. Торгівельна марка - нема даних".

В листі уповноваженого органу Польщі від 22.06.2020 №0631-1IGC.4331.1.2020.KD зазначено наступне: "Посилаючись на Ваш запит №20200/5/99-99-19-04-02-16 від 29.11.2019 повідомляємо Вам про наступне. Сертифікат, що був наданий на перевірку, є справжнім. Але експортер надав жодних доказів, що підтверджує пільгове походження товарів з ЄС відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергій їхніми державами-членами, з іншої сторони.

До листа уповноваженого органу Польщі надано сертифікат з перевезення товарів EUR.1 від 08.08.2017 №PL/MF/AN 0002423, в якому в графі "Результат перевірки" зроблено відмітку про те, що виконана перевірка довела, що сертифікат не відповідає вимогам щодо достовірності правильності.

Як вже зазначалося судом, з 1 січня 2016 року набула чинності Угода, розділ IV якої "Торгівля і питання, пов`язані з торгівлею" встановлює порядок здійснення торгівлі товарами, що походять з територій Сторін.

Виходячи із положень частини першої статті 29 розділу IV Угоди, кожна Сторона, зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.

Відповідно до статті 2 розділу II "Визначення концепції "походження товарів" Протоколу 1 до Угоди з метою впровадження цієї Угоди такі товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу: (a) товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу; (b) товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в Європейському Союзі відповідно до статті 6 цього Протоколу.

З цією нормою Угоди узгоджується національне регулювання концепції "походження товарів". Так, відповідно до статті 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Відповідно до приписів статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, зокрема, є сертифікат про походження товару. При цьому, на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, сертифікат про походження товару подається обов`язково (частина третя статті 44 МК України).

Вказана норма узгоджується з приписами частини першої статті 16 розділу V "Підтвердження походження" Протоколу 1 до Угоди, відповідно до яких підтвердження походження товарів, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання, зокрема, сертифіката з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу.

Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлена статтею 17 розділу V "Підтвердження походження" Протоколу 1 до Угоди. Згідно з положеннями цієї статті сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Згідно із статтею 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Статтею 33 Протоколу 1 до Угоди передбачено порядок такої перевірки підтверджень походження товарів. Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу. Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запиту, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що міжнародним договором передбачено чіткий алгоритм дій митного органу у випадку отримання відповіді компетентного органу за результатами перевірки документів про походження товару, яка, зокрема, не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів.

Враховуючи те, що вказаний алгоритм дій контролюючого органу, на запит якого проводилася перевірка документів про походження товару, не передбачає аналізу ним додаткових доказів (документів), наданих декларантом для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару згідно із частинами восьмою, дев`ятою статті 43 МК України, суд дійшов висновку, що митний орган не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд за вказаних обставин та проводити додаткову перевірку документів про походження товару після отримання результатів такої перевірки компетентним органом заявленої декларантом країни походження товару.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01.03.2021 у справі №240/7093/19.

Враховуючи вищезазначене, товари, які імпортовані на митну територію України за митною декларацією UA101070/2017/016092 від 09.08.2017 не можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу у розумінні Протоколу 1 до Угоди про асоціацію.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на лист від Dana Incorporated (яка 26 липня 2017 року була перейменована в Dana Incorporated з Brevini Fluid Power France), в якому вказано, що товари продані позивачу та вказані в митній декларації № UA101070/2017/016092 від 09.08.2017 та в сертифікаті перевезення EUR.l PL/MF/AN 0002423 від 08/08/2017 були вироблені та зібрані у Франції компанією Dana SAC France (Dana Incorporated), оскільки він не є документом, який в установленому законом порядку, підтверджує пільгове походження товарів з ЄС.

Таким чином, суд вважає, що до товарів, які ввезені позивачем за МД від 09.08.2017 № UA101070/2017/016092, застосовано преференційні ставки ввізного мита, що суперечить вимогам пункту 3 статті 17, пункту 1 статті 29 Протоколу 1, частини 1 статті 257 МКУ, а тому оподаткування товарів, ввезених за вищевказаною МД повинно здійснюватися на загальних підставах зі сплатою ввізного мита за ставкою згідно із Законом України від 19.09.2013 року №584-VIII "Про Митний тариф України" - 5%, тому висновки відповідача з даного приводу є правомірними.

Встановлені порушення призвели до заниження позивачем податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 66 833,32 грн., в т.ч. : ввізне мито -55 694,43 грн.; ПДВ -11 138,89 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прийняті на основі встановлених порушень податкові повідомлення-рішення в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та донарахування ПДВ на 66833,32 грн. з нарахуванням штрафних санкцій 16708,33 є правомірними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № 0000165/7.8-19-04 від 07.12.2020 підлягає скасуванню на суму 1675180,74 грн. в частині збільшення податкових зобов"язань за платежем мито на товари, що ввозяться суб"єками підприємницької діяльності та 418795,18 грн. штрафних санкцій; податкове повідомлення-рішення № 0000166/7.8-19-04 від 07.12.2020 підлягає скасуванню на суму збільшення податкового зобов"язання з ПДВ у сумі 335036,17 грн. та нарахованих штрафних санкцій у розмірі 83759,05 грн.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Курко О. П.