Справа № 351/2334/21
Суддя: КАЛИНОВСЬКИЙ М.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №351/2334/21
Номер провадження №2-а/351/9/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Калиновського М.М.

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 лейтенант поліції 1 батальйону, 2 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ЕАО №5094160 від 30.11.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить скасувати постанову про скасування постанови серія ЕАО №5094160 від 30.11.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності .

Позовні вимоги мотивував тим, що постановою інспектора лейтенанта поліції 1 батальйону, 2 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Хмельва Б.Г. серія ЕАО №5094160 від 30.11.2021 р. його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді сштрафу в розмірі 425 грн. за ч.1 ст. 126 КУпАП за те, шо 30.11.2021 р. 0 21:13:06 год в м. Снятин по вул.. Шевченка,4 б, керуючи транспортним засобом Renault Megane н.з. НОМЕР_1 не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України. З даною пстановою він не погоджується, вважає її незаконною, оскільки вона винесена з істотним порушенням порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, що є підставами для її скасування та закриття провадження у справі. Оскільки, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5094160 від 30.11.2021 р. ним було отримано 07.12.2021 р. вважає, що строк подання позовної заяви порушено не було. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною так як, він здійснив розгляд справи за результатом якого виніс постанову про акладення на нього адміністративного стягнення, не давши йому можливості скористатися правом на захист, а також не давши можливості пред`явити йому посвідчення водія, яке було при ньому. Таким чином, своїми діями інспектор порушив права позивача,як особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач подав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, з підстав викладених у позові та відповіді на відзив, просив позов задоволити.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, надані позивачем, вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Оглянувши матеріали справи, надавши оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступного.

Стаття 126 ч.1 КУпАП, передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Як встановлено з матеріалів справи, що постановою інспектора лейтенанта поліції 1 батальйону, 2 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Хмельова Б.Г. серія ЕАО №5094160 від 30.11.2021 р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.1 ст. 126 КУпАП за те, шо 30.11.2021 р. 0 21:13:06 год в м. Снятин по вул. Шевченка,4 б, керуючи транспортним засобом Renault Megane н.з. НОМЕР_1 не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України.

З переглянутого відеозапису слідує, що працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , з розмови між ними прослуховується, що не освітлюється номерний знак автомобіля. На неодноразові вимоги працівника поліції надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 не надавав та зазначив, що хвилюється, тому не може знайти посвідчення водія. Інспектор повідомив про розгляд адміністративної справи за ч.1 ст.126 КУпАП. ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки, надали час щоб зателефонував до адвоката, який у телефонній розмові повідомив, що не має можливості приїхати на місце розгляду справи та заперечує про розгляд справи у його відсутність . У подальшому працівники поліції винесли постанову та роз`яснили порядок оскарження.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанов про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених ст.268 КУпАП.

Так, відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, доводи позивача спростовані наданими відповідачем доказами.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів, судом встановлено, що при складенні постанови інспектором дотримано вимоги ст.280 КУпАП, складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.ст. 222, 258 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення на місці його вчинення та накладати адміністративні стягнення за ч.1. ст. 126 КУпАП

Посилання позивача на винесення постанови з порушенням його прав, оскільки остання винесена на місці вчинення правопорушення, суд оцінює критично, оскільки його доводи з посиланням на рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року є помилковим трактуванням висновків, викладених у цьому рішення.

Так, застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП. (Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015).

Працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень розглядають справи про адміністративні правопорушення визначені в ст. 222 КУпАП , зокрема і про порушення правил дорожнього руху, правил що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, і накладати адміністративні стягнення .

Згідно з ч. ч. 2,4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП зазначено вище) та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 цієї ж статті, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Тобто по даній категорії справ протокол не складається взагалі.

За змістом пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена зокрема, ч.1 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки КУпАП передбачено право органів Національної поліції розглядати справи передбачені ч.1 ст. 126 КУпАП на місці вчинення правопорушення, Відповідач мав всі законні підстави винести Постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, оскільки у даному випадку допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 121, 245, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 77, 241-246, 255, 286, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 лейтенант поліції 1 батальйону, 2 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ЕАО №5094160 від 30.11.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ