Справа № 160/5170/22
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2022 року Справа № 160/5170/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
06 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено рішення від 12 квітня 2021 року у справі 160/1901/21, яким, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.10.2017 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 про розмір грошового забезпечення, станом на 06.09.2017, виданої на виконання постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017.
Вказує, що відповідачем протиправно обмежено розмір його пенсії при проведенні її перерахунку на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону № 21/44 від 21.10.2020 року про розмір грошового забезпечення станом на 06.09.2017 року, оскільки безпідставно взято до уваги положення частини 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ щодо обмеження максимального розміру пенсії, які рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 р. визнано неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає їх протиправними та такими, що порушують його права на пенсійне забезпечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2022 року відкрито провадження у справі №160/5170/22, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Зазначеною ухвалою також встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) термін з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Проте, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , 22 грудня 1968 р.н. позивач, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.01.2007 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992, згідно з вислугою у 20 календарних років пенсію обчислено у розмірі 50 % від суми грошового забезпечення за посадою старшого помічника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, на якій проходив військову службу на день звільнення у запас.
Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки було витребувано від Військової прокуратури Південного регіону України довідку Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 06.09.2017, відповідно до постанов КМУ №505 від 31.05.2012 року та №657 від 30.08.2017 року, яку направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі 160/1901/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у не проведенні з 01.10.2017 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі отриманої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 про розмір грошового забезпечення, станом на 06.09.2017, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.10.2017 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 про розмір грошового забезпечення, станом на 06.09.2017, виданої на виконання постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017.

Вищезазначене рішення суду набрало законної сили 13 травня 2021 року.

13 жовтня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з письмовою заявою щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року в адміністративній справі № 160/1901/21, додавши до заяви вказане рішення.

Листом відповідача від 11.11.2021 року № 39607-31891/Т-01/8-0400/21 «Про надання відповіді» повідомлено, зокрема, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 по справі № 160/1901/21 проведено перерахунок пенсії з 1 жовтня 2017 по 31 грудня 2017 року на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону № 21/44 від 21.10.2020 з наступних видів грошового забезпечення: посадового окладу 5660,00 грн.; окладу за військове званням 125,00 грн.; 35% надбавки за вислугу років 1981,00 грн.; 70% надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи 5436,20 грн.; 15% надбавки за службу в умовах режимних обмежень 849,00 грн.; 60% премії 8430,72 грн. Всього грошове забезпечення: 22481,92 грн. Розмір пенсії 50 відсотків від грошового забезпечення склав 11240,96 грн. Також повідомлено, що статтею 43 Закону № 2262 передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, пенсія на виконання рішення суду обчислена з урахування обмеження, передбаченого статтею 43 Закону № 2262. Враховуючи зазначене, розмір пенсії склав 10740,00 грн.

Оскільки в рішенні суду не визначена кінцева дата періоду, за який слід здійснювати перерахунок пенсії, виплата за рішенням суду, яким зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплати пенсії без обмеження строком, продовжується до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача. Отже, доплата за рішенням суду за період з 01.10.2017 по 31.12.2017 становить 14211,48 грн.

З 01.01.2018 розмір пенсії обчислений на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку визначеному рішенням Кабінету Міністрів Україні від 21.02.2018 № 103 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб з наступних видів грошового забезпечення: посадового окладу 3 810,00 грн.; окладу за спеціальним званням 1340,00 грн.; 45% надбавки за вислугу років 2317,50 грн.; всього грошове забезпечення 7467,50 грн. Розмір пенсії склав 50% грошового забезпечення 3733,75 грн. Враховуючи те, що розмір перерахованої пенсії на виконання Постанови № 103 став меншим (3733,75 грн.) за попередній розмір пенсії (6002,84 грн.), тому до розміру пенсії була встановлена доплата в сумі 2269,09 грн. та пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі 6002,84 грн.

Доплату на виконання рішення суду від 12.04.2021 року у справі № 160/1901/21 буде здійснено після надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Таким чином, покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії виконані Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління Пенсійного фонду України.

Також, на звернення Токарєва В.В. від 15.12.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь від 06.01.2022 року № 638-39164/Т-01/8-0400/22, в якій зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на звернення від 13.10.2021 року з питання перерахунку пенсії на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року по справі № 160/1901/21 надана відповідь листом від 11.11.2021 за № 39607-31891/Т-01/8-0400/21.

До вказаної відповіді додані копії документів із пенсійної справи позивача № ФД 108706, зокрема, перерахунок пенсії з 01 вересня 2016 року по пенсійній справі № ФД 108706 Міноборони від 25.11.2016 року, перерахунок пенсії з 01 листопада 2021 року по пенсійній справі № ФД 108706 Міноборони від 28.10.2021 року, розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ФД 108706 за дорученням № Д ФД 108706/5 від 28.10.2021 року.

Відповідно до перерахунку пенсії з 01 вересня 2016 року по пенсійній справі № ФД 108706 Міноборони від 25.11.2016 року: підсумок пенсії (з надбавками) 6002,84 грн.; підстава перерахунку: уточнення початкового строку виплати пенсії з 01.12.2016 року - 6002,84 грн.; строк закінчення виплати пенсії: довічно.

Згідно з перерахунком пенсії з 01 листопада 2021 року по пенсійній справі № ФД 108706 Міноборони від 28.10.2021 року: підсумок пенсії (з надбавками) 6002,84 грн.; підстава перерахунку: рішення суду, з 01.11.2021 року - 6002,84 грн.; строк закінчення виплати пенсії: довічно.

Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ФД 108706 за дорученням № Д ФД 108706/5 від 28.10.2021 року: у жовтні 2017 року підлягало виплаті 10740 грн., фактично виплачено 6002,84 грн., сума доплати 4737,16 грн.; у листопаді 2017 року підлягало виплаті 10740 грн., фактично виплачено 6002,84 грн., сума доплати 4737,16 грн.; у грудні 2017 року підлягало виплаті 10740 грн., фактично виплачено 6002,84 грн., сума доплати 4737,16 грн.; всього сума доплати 14211,48 грн.

Не погоджуючись із зменшенням розміру перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону № 21/44 від 21.10.2020 року про розмір грошового забезпечення станом на 06.09.2017 року з 01.10.2017 року на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року в адміністративній справі № 160/1901/21, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Статтею 43 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За частинами першою, другою та четвертою статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 р. №3668-VІ (далі - Закон № 3668), що набрав чинності 1 жовтня 2011 року, частину п`яту ст. 43 Закону № 2262-XII викладено в такій редакції: Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 р. №911-VIII (далі - Закон № 911), що набрав чинності 1 січня 2016 року, у Законі №2262-XII частину п`яту статті 43 доповнено реченням такого змісту: Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей від 12.04.2016 р. № 1080-VІІІ (далі - Закон № 1080), що набрав чинності 6 травня 2016 року, статтю 43 Закону № 2262 після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частини четверта - шістнадцята вважаються відповідно частинами шостою - вісімнадцятою.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 р. № 1774-VIII (далі - Закон №1774), який набрав чинності 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення другого речення частини сьомої (у конституційному поданні - частини п`ятої) статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами у взаємозв`язку з пунктом 2 розділу III Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-УШЦ пунктом 2 розділу II Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.

За результатами розгляду клопотання Верховного Суду України, Конституційним Судом України ухвалено рішення від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016.

У вказаному рішенні Конституційного Суду України зазначено, що відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу І Закону № 1080 статтю 43 Закову № 2262 після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті, що, не перешкоджає проведенню її перевірки на відповідність Конституції України (конституційність).

Конституційний Суд України вважає, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, зокрема, обмеження максимального розміру пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Виходячи з наведеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення першого та другого речення частини сьомої статті 43 Закону № 2262 суперечать статті 17 Конституції України та з підстав, наведених у зазначеному рішенні, підлягають визнанню такими,, що не відповідають статті 17 Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, зокрема, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомога, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно з пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, зокрема, положення частини сьомої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Згідно з ч. 1 ст. 152 Конституції України, зокрема, закони за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ зі змінами.

Крім того, відповідно до Закону № 1774, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

На момент набрання чинності Закону №1774, а саме станом на 1 січня 2017 року, ч. 7 ст. 43 Закону №2262-Х1І, до якої вносилися вказані зміни, визнана 20 грудня 2016 року Конституційним Судом України неконституційною, а тому повністю втратила чинність, отже зазначені зміни не можуть створювати будь-яких правових наслідків.

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом № 1774, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-ХІІ відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, стаття 43 Закону № 2262 не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом № 1774 до частини сьомої статті 43 Закону № 2262, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03.10.2018 р. у справі №127/4267/17, від 16.10.2018 р. у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 р. у справі №522/3093/17, від 12.03.2019 р. у справі №522/3049/17, яка згідно ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 р. Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції, у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Суд зазначає, що на час виникнення правовідносин щодо призначення та обчислення позивачу пенсії, тобто станом на жовтень 2006 року, стаття 43 Закону №2262-ХІІ не містила положень щодо обмеження її максимальним розміром.

Зміни до цієї норми Закону №2262-ХІІ внесено Законами № 3668-VІ від 08.07.2011 р., №911-VІІІ від 24.12.2015 р., № 1774-VІІІ від 06.12.2016 р.

За змістом ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 р. № 3668-VІ, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду), призначеної на підставі перелічених у цій статті Законів, у т.ч. Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-XII, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно п. 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VІ від 08.07.2011 р., обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, згідно ст. 58 Конституції України, п. 1,2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону від 08.07.2011 р. № 3668-VІ на правовідносини щодо пенсійного забезпечення позивача не може поширюватися обмеження пенсії максимальним розміром.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було зупинено виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року у справі № 160/1901/21 щодо зобов`язання Пенсійного органу здійснити з 01 жовтня 2017 року перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 року, а тому за період з жовтня 2017 року по жовтень 2021 року Токарєву В.В. не було здійснено щомісячної доплати до пенсії з урахуванням фактично виплачених сум пенсії, а саме різниці між встановленим відповідачем розміром пенсії станом на жовтень 2017 року (11240,96 грн.) та фактично виплаченим розміром пенсії у жовтні 2017 року (6002,84 грн.).

При цьому, відповідачем було зменшено з 15714,36 грн. (11240,96 грн. - 6002.84 грн. = 5238,12 грн. х 3 місяці) до 14211,48 грн. (10740 грн. - 6002,84 грн. = 4737,16 грн. х 3 місяці) розмір доплати до пенсії внаслідок протиправного обмеження розміру пенсії позивача та строку перерахунку пенсії позивачу на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року у справі № 160/1901/21 періодом з 01 жовтня 2017 року до 31 грудня 2017 року.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VIIІ судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону № 1402-VIII судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Відповідно до ст. 10 Закону № 2262-ХІІ призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

У ч. ч. 1, 2 статті 63 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Згідно ч. 4 ст. 63 Закону №2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З огляду на положення ст. ст. 1, 63 Закону №2262-ХІІ, не може бути зменшений розмір пенсії позивача після проведеного її перерахунку за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 1204.2021 року у справі № 160/1901/21.

Слід зазначити, що з 21.10.2020 року до цього часу, законодавцем не вносились зміни до Закону №2262-ХІІ, якими обмежено розмір пенсії позивача.

У ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Системний аналіз статті 51 Закону № 2262-ХІІ дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведениям перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 р. у справі № 164/1904/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 р. у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 р. у справі № 646/6250/17, від 30.10.2018 р. у справі № 493/1867/17, від 22.01.2019 р. у справі №201/9987/17.

У постанові Верховного Суду від 17.04.2018 р. у справі №561/484/17 (№К/9901/45588/18) зазначено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45) передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом першим пункту 5 Порядку № 45 у редакції Постанови № 103 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Додаток 2 до Порядку № 45 містив форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яка Постановою № 103 була змінена шляхом незазначення таких складових грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

При цьому, порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, військові комісаріати та відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Так, на час виникнення спірних правовідносин пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної у списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Оскільки позивача звільнено з військової служби в запас зі штатної військової посади старшого помічника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Військової прокуратури Південного регіону України та обчислено пенсію, при її призначенні, з сум грошового забезпечення за вказаною посадою, тому з огляду на положення п. 3 Порядку №45, станом на 23.03.2018 р., видача довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, належала до повноважень Військової прокуратури Південного регіону України, яка на той час знаходилася в матеріалах пенсійної справи позивача та на підставі якої відповідачем виплачувалася пенсія Токарєву В.В.

Суд також зазначає, що згідно з Порядком передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 р. № 1522 (далі - Порядок №1522), з 01.01.2007 р. на Пенсійний фонд України покладено функції лише з призначення і виплати пенсії, а функції розрахунку вислуги років, визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсії, належить до компетенції уповноваженого органу того міністерства або відомства, звідки військовослужбовця або особу рядового чи начальницького складу було звільнено зі служби.

У підпункті 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 р. № 28-2 та зареєстрованого в Мін`юсті України 15.01.2015 р. за № 40/26485, визначено, що головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Таким чином, відповідач не уповноважений визначати розмір складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії та змінювати його.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.11.2014 р. у справі №21-322а14 (№ 42010782 в ЄДРСР), згідно з якою, за змістом положень пункту 24 Порядку, органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розмірів складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

Разом із тим, як вбачається з листів відповідача від 11.11.2021 року № 39607-31891/Т-01/8-0400/21 Про надання відповіді та від 06.01.2022 року № 638-39164/Т-01/8-0400/22 з додатком: перерахунок пенсії з 01 листопада 2021 року по пенсійній справі № ФД 108706 Міноборони від 28.10.2021 року, відповідачем всупереч Порядку №1522 зазначені розміри складових грошового забезпечення, які не відповідають відомостям з довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону № 21/44 від 21.10.2020 року про розмір грошового забезпечення станом на 06.09.2017 року, на підставі якої, згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року у справі № 160/1901/21, відповідача зобов`язано здійснити з 01.10.2017 року перерахунок та виплату пенсії позивачу.

Так, відповідно до довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 року загальний розмір додаткових видів грошового забезпечення має дорівнювати 14715,92 грн. (70% надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи 5436,20 грн. + 15% надбавка за службу в умовах режимних обмежень 849 грн. + 60% премія 8430,72 грн. = 14715,92 грн.).

Проте, у перерахунку пенсії з 01 листопада 2021 року по пенсійній справі № ФД 108706 Міноборони від 28.10.2021 року відповідачем, всупереч Порядку №1522, вказано що сума додаткових видів грошового забезпечення 0,00 грн. (в тому числі 15% премія 0,00 грн.), доплата до попереднього розміру пенсії 2269,09 грн.

Таким чином, вказаний відповідачем у даному перерахунку від 28.10.2021 р. загальний розмір додаткових видів грошового забезпечення з доплатою (2269,09 грн.), є меншим на 12446,83 грн. суми аналогічних видів грошового забезпечення (14715,92 грн.), зазначених у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону № 21/44 від 21.10.2020 року.

Крім того, розмір окладу за військовим званням, згідно вказаної довідки дорівнює, проте у перерахунку пенсії з 01 листопада 2021 року по пенсійній справі № ФД 108706 Міноборони від 28.10.2021 року відповідачем, всупереч Порядку №1522, вказано оклад за військовим званням у розмірі 1340,00 грн.

Отже, суд доходить висновку, що дії відповідача щодо зменшення розміру виплати щомісячної пенсії за вислугу років довічно ОСОБА_1 відповідно перерахунку пенсії з 01 листопада 2021 року по пенсійній справі № ФД 108706 Міноборони від 28.10.2021 року та розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ФД 108706 за дорученням № Д ФД 108706/5 від 28.10.2021 року, а також обмеження розміру та строку перерахунку пенсії з 01 жовтня 2017 року до 31 грудня 2017 року, при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року у справі № 160/1901/21 щодо здійснення з 01.10.2017 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 року про розмір грошового забезпечення, станом на 06.09.2017, виданої на виконання постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 року, є протиправними.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що в частині 2 статті 2 Закону України № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" заробітна плата і пенсія також включені до переліку доходів.

Згідно з частиною 3 статті 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.04.2019 по справі № 809/248/18.

У даній справі не проведення належного перерахунку позивачу його пенсії мало місце саме з вини відповідача.

Стосовно вимог позивача про зобов`язання нарахування та стягнення з відповідача відповідних конкретних сум, то суд вважає їх передчасними та такими, що наразі не підлягають задоволенню, оскільки стягненню підлягають лише ті суми, які були нараховані, але не виплачені.

Наразі відповідач не здійснив донарахування доплати до пенсії за вислугу років позивачу за спірний період. При цьому, нарахування доплати до пенсії за вислугу років відноситься до дискреційних повноважень відповідача.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (зокрема, у рішеннях у справах "Аррас та інші проти Італії", "Сухобоков проти Росії").

У рішенні Європейського суду з прав людини за заявою "Великоди Валентини Ніканорівни проти України" №43331/12 від 03 червня 2014 року щодо частин скарг заявниці стосовно невиконання рішення суду від 19 січня 2010 року щодо нарахування та виплати заявниці пенсії у розмірі, встановленому статями 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" після внесення у 2011 році змін до законодавства, Європейський суд з прав людини констатував, що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни. Відповідно, обов`язок Уряду забезпечити виконання рішення закінчився щонайпізніше 01 листопада 2011 року, коли змінене законодавство було застосовано до пенсії заявниці. Протягом зазначеного періоду заявниця отримувала пенсію згідно з рішенням суду від 19 січня 2010 року, і таким чином для скарги немає підстав.

Цим же рішенням Європейський суд з прав людини підтвердив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Зважаючи на вищенаведені висновки Європейського Суду з прав людини, правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.04.2019 у справі № 766/12481/16-а щодо розуміння ефективності способу відновлення порушеного права, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивача на відповідне пенсійне забезпечення, є необхідним визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру виплати щомісячної пенсії за вислугу років довічно ОСОБА_1 відповідно перерахунку пенсії з 01 листопада 2021 року по пенсійній справі № ФД 108706 Міноборони від 28.10.2021 року та розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ФД 108706 за дорученням № Д ФД 108706/5 від 28.10.2021 року, а також обмеження розміру та строку перерахунку пенсії з 01 жовтня 2017 року до 31 грудня 2017 року, при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року у справі № 160/1901/21 щодо здійснення з 01.10.2017 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 року про розмір грошового забезпечення, станом на 06.09.2017, виданої на виконання постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» поновити з 01 листопада 2021 року виплату пенсії за вислугу років довічно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 року про розмір грошового забезпечення, яка була зменшена відповідно до перерахунку пенсії з 01 листопада 2021 року по пенсійній справі № ФД 108706 Міноборони від 28.10.2021 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» поновити з 01 жовтня 2017 року по 01 листопада 2021 року доплату до пенсії за вислугу років довічно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 року про розмір грошового забезпечення, яка була зменшена відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ФД 108706 за дорученням № Д ФД 108706/5 від 28.10.2021 року; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) доплату за період з 01 жовтня 2017 року по 01 листопада 2021 року до пенсії за вислугу років довічно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 року про розмір грошового забезпечення.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд робить висновок, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України відповідно до задоволених вимог позивача.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 4499,11 грн., що підтверджується квитанціями АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 17.03.2022 року на суму 992,40 грн., № 0.0..1 від 04.04.2022 року на суму 992,40 грн., № 0.0..1 від 04.04.2022 року на суму 2514,31 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 , суд вважає за можливе присудити здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме, судового збору у розмірі 4000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру виплати щомісячної пенсії за вислугу років довічно ОСОБА_1 відповідно перерахунку пенсії з 01 листопада 2021 року по пенсійній справі № ФД 108706 Міноборони від 28.10.2021 року та розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ФД 108706 за дорученням № Д ФД 108706/5 від 28.10.2021 року, а також обмеження розміру та строку перерахунку пенсії з 01 жовтня 2017 року до 31 грудня 2017 року, при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року у справі № 160/1901/21 щодо здійснення з 01.10.2017 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 року про розмір грошового забезпечення, станом на 06.09.2017, виданої на виконання постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» поновити з 01 листопада 2021 року виплату пенсії за вислугу років довічно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 року про розмір грошового забезпечення, яка була зменшена відповідно до перерахунку пенсії з 01 листопада 2021 року по пенсійній справі № ФД 108706 Міноборони від 28.10.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» поновити з 01 жовтня 2017 року по 01 листопада 2021 року доплату до пенсії за вислугу років довічно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 року про розмір грошового забезпечення, яка була зменшена відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ФД 108706 за дорученням № Д ФД 108706/5 від 28.10.2021 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) доплату за період з 01 жовтня 2017 року по 01 листопада 2021 року до пенсії за вислугу років довічно Токарєву Валентину Васильовичу (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/44 від 21.10.2020 року про розмір грошового забезпечення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Токарєва Валентина Васильовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судові витрати у розмірі 4000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник