Справа № 160/15203/21
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя - Букіна Л.Є.,
за участю: секретаря судового засідання- Котляревська Г.С.,
представника позивача - Пащенко В.І.,
представника відповідача - Колодка Б.О.,
розглянувши у місті Дніпрі у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Приватне акціонерне товариство «Марганецький рудоремонтний завод» (ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод») 31.08.2022 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій просило:
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 27 000,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 задоволено клопотання про виклик свідків та викликано у судове засідання для допиту як свідків - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 15.02.2022 року закрито підготовче провадження і розпочато розгляд справи по суті за письмовою згодою сторін.
Представник позивача в ході розгляду справи позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. До закінчення судових дебатів зазначила, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а саме акт приймання-передачі виконаних робіт, буде наданий протягом п`яти днів після винесення судового рішення.
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, просив у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін та показання свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.
У акті зазначено, що перевіркою ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» встановлено порушення п.185.1 ст.185, п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення) в результаті чого:
занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1914 747,00 грн., у тому числі: січень 2019 року - 85 662,00 грн., квітень 2019 року - 307 066,00 грн., травень 2019 року - 1 251 551,00 грн., грудень 2019 року - 270 468,00 грн.,
завищено від`ємне значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду всього у сумі 875 896,00 грн., у тому числі: березень 2019 року - 106 838,00 грн., квітень 2019 року - 361 884,00 грн., травень 2019 року - 303 991,00 грн., вересень 2020 року - 103 183,00 грн.
ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» подано до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області заперечення на акт перевірки.
На підставі акту перевірки та встановлених порушень, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
Підстави та порядок проведення перевірки позивачем не оскаржується, останній фактично не згоден з висновками акту перевірки та прийнятими на його підставі оскарженні рішення.
При вирішені спору суд виходить із того, що підставою для встановлення порушень позивачем вимог податкового законодавства стали висновки осіб, які проводили перевірку з приводу такого:
- аналізом руху ТМЦ встановлено відсутність виробників та імпортерів на кожному етапі руху ТМЦ (виявлено циклічність руху ТМЦ (рух по колу));
- сертифікати якості до перевірки не надано;
- встановлено відсутність будь-яких основних фондів, не виявлено оренди основних засобів, складських приміщень, сплати будь-яких комунальних послуг як самим постачальником, так і СГ по ланцюгу постачання, що спростовує можливість виробництва;
- підприємствами відображена середня чисельність працюючих 17-19 чол. із сумою заробітної плати на рівні 700-900 грн. на місяць, при значному обсягу різнопланових робіт (від ремонтів у значних обсягах на об`єктах за місцем розташування у різних областях України до торгівлі металопродукцією), що суперечить нормам КЗпП України;
- згідно ЄРПН в податковому кредиті у даних СГ відображено придбання: кава, бітум дорожній, автошини, годівниці, вулики, медогонки, сидіння д/унітазу, арматура д/зливних бачків, труби, гофроящики;
- згідно наданих ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» ТТН зазначений пункт завантаження ТМЦ не співпадає із зазначеним місцем реєстрації контрагента та місцем реєстрації встановлених постачальників по всьому ланцюгу, будь- яких послуг оренди приміщень, складів за даною адресою самим контрагентом та СГ по ланцюгу постачання не встановлено, тобто фактично дані ТМЦ не відвантажувались безпосередньо від контрагента та будь-якого СГ по ланцюгу постачання;
- згідно Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (Додаток 4) дані контрагенти відповідають критеріям ризиковості платника податку;
- СГ по ланцюгу постачання мають одних і тих же посадових осіб та засновників, що свідчить про їх пов`язаність.
- сертифікати якості до перевірки не надано;
- аналізом ЄРПН по ланцюгу постачання не встановлено придбання даних ТМЦ, вбачається зміна номенклатури товару на подібну з іншими параметрами.
- згідно наданих ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» ТТН зазначений пункт завантаження ТМЦ не співпадає із зазначеним місцем реєстрації контрагента по ТОВ «МЕТАГОР ДНІПРО».
У той же час, по взаємовідносинам з ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» (Покупець) та ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» (Постачальник) укладено Договір поставки № 2019/0101-м від 10.01.2019, предметом якого є поставка товару, асортимент, кількість, номенклатура якого визначається у видаткових накладних, що є невід`ємними частинами договору.
ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» складені та зареєстровані в ЄРПН на адресу ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» наступні податкові накладні: № 577 від 24.01.2019 (зареєстрована 31.01.2020); № 576 від 24.01.2019 (зареєстрована 31.01.2020); № 578 від 24.01.2019 (зареєстрована 31.01.2020); № 779 від 25.01.2019 (зареєстрована 07.02.2020); № 780 від 25.01.2019 (зареєстрована 07.02.2020), на загальну суму ПДВ 114 355,66 грн.
Суму податку на додану вартість по податковим накладним складених ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» для ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» віднесено до складу податкового кредиту в сумі 114 355,66 грн. податкових декларацій з ПДВ ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» наступним чином:
У відповідності з даними бухгалтерського обліку ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» станом на 01.01.2019 у взаєморозрахунках із ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» сальдо не обліковується.
У березні 2019 року ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» в бухгалтерському обліку по рахунку 6311 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» відображено отримання від ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» ТМЦ на загальну суму 686 133,96 грн., в тому числі ПДВ - 114 355,66 грн., відповідно до наступних документів: видаткової накладної № 252/2401-29 від 24.01.2019; видаткової накладної № 252/2401-28 від 24.01.2019; видаткової накладної № 252/2401-30 від 24.01.2019; видаткової накладної № 252/2401-67 від 25.01.2019; видаткової накладної № 252/2401-68 від 25.01.2019.
ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» складно прибуткові ордери про оприбуткування ТМЦ на склад, які засвідчено підписом завідуючої складом - Брюханової Т.А.
ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» 24.05.2021 направило на адресу ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» письмовий запит за вих. № 1/468/1 від 24.05.2021, у якому в тому числі просило надати договори з постачальниками ТМЦ, проте конверт від ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» повернувся відправнику.
Згідно інформації, яка міститься у відкритих джерелах ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» з 13.08.2019 перебуває у процесі припинення юридичної особи.
Транспортування товару, отриманого ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» від ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» здійснювалось перевізником ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА ЛОГІСТИКА» (код ЄДРОУ 41376710).
З приводу даних доводів контролюючого органу, то суд вважає за необхідне наголосити, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
По взаємовідносинам з ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» (Покупець) та ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» (Постачальник) укладено Договір поставки № 2019/3-МРРЗ від 18.03.2019, предметом якого є поставка товару, асортимент, кількість, номенклатура якого визначається у видаткових накладних, що є невід`ємними частинами договору.
ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» складені та зареєстровані в ЄРПН на адресу ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» наступні податкові накладні
за квітень 2019 року: № 765 від 09.04.2019 (зареєстрована 19.04.2019); № 762 від 09.04.2019 (зареєстрована 19.04.2019); № 764 від 09.04.2019 (зареєстрована 19.04.2019); № 769 від 09.04.2019 (зареєстрована 19.04.2019); № 771 від 09.04.2019 (зареєстрована 19.04.2019); № 766 від 09.04.2019 (зареєстрована 19.04.2019); № 768 від 09.04.2019 (зареєстрована 19.04.2019); № 767 від 09.04.2019 (зареєстрована 19.04.2019); № 763 від 09.04.2019 (зареєстрована 19.04.2019); № 770 від 09.04.2019 (зареєстрована 19.04.2019), на загальну суму ПДВ 213 283,24 грн.
та за травень 2019 року: № 55 від 02.05.2019 (зареєстрована 03.05.2019); № 56 від 02.05.2019 (зареєстрована 03.05.2019); № 52 від 02.05.2019 (зареєстрована 03.05.2019); № 54 від 02.05.2019 (зареєстрована 03.05.2019); № 51 від 02.05.2019 (зареєстрована 03.05.2019); № 643 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 641 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 53 від 02.05.2019 (зареєстрована 03.05.2019); № 640 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 688 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 673 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 646 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 637 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 668 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 637 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 638 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 644 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 642 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 665 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 667 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 639 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 651 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 666 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 645 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 663 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 656 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 652 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 653 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 655 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 687 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 664 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 654 від 11.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 672 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 671 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 685 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 674 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 670 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 683 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 669 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 684 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 686 від 13.05.2019 (зареєстрована 23.05.2019); № 691 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 689 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 697 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 690 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 693 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 696 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 694 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 692 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 700 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 695 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 698 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 704 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 702 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 703 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 699 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019); № 701 від 14.05.2019 (зареєстрована 27.05.2019), на загальну суму ПДВ 1 555 541,55 грн.,
а всього за квітень-травень 2019 року на суму ПДВ 1 768 824,79 грн.
Суми податку на додану вартість по податковим накладним складених ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» для ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» віднесено до складу податкового кредиту в сумі 1 768 824,79 грн. податкових декларацій з ПДВ ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» наступним чином:
У квітні-травні 2019 року ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» в бухгалтерському обліку по рахунку 6311 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» відображено отримання від ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» ТМЦ на загальну суму 10 612 948,71 грн., в тому числі ПДВ - 1 768 824,80 грн, відповідно до видаткових накладних: № 330/0904-53 від 09.04.2019; № 330/0904-53 від 09.04.2019; № 330/0904-54 від 09.04.2019; № 330/0904-54 від 09.04.2019; № 330/0904-58 від 09.04.2019; № 330/0904-59 від 09.04.2019; № 330/0904-60 від 09.04.2019; № 330/0904-60 від 09.04.2019; № 330/0904-61 від 09.04.2019; № 330/0904-62 від 09.04.2019; № 330/0904-55 від 09.04.2019; № 330/0904-55 від 09.04.2019; № 330/0904-56 від 09.04.2019; № 330/0904-56 від 09.04.2019; № 330/0904-57 від 09.04.2019; № 330/1305-20 від 13.05.2019; № 330/1305-21 від 13.05.2019; № 330/1305-22 від 13.05.2019; № 330/0205-6 від 02.05.2019; № 330/0205-7 від 02.05.2019; № 330/0205-8 від 02.05.2019; № 330/0205-9 від 02.05.2019; № 330/0205-10 від 02.05.2019; № 330/0205-11 від 02.05.2019; № 330/1105-24 від 11.05.2019; № 330/1105-25 від 11.05.2019; № 330/1105-26 від 11.05.2019; № 330/1105-27 від 11.05.2019; № 330/1105-35 від 11.05.2019; № 330/1105-36 від 11.05.2019; № 330/1105-37 від 11.05.2019; № 330/1105-38 від 11.05.2019; № 330/1105-39 від 11.05.2019; № 330/1105-28 від 11.05.2019; № 330/1105-29 від 11.05.2019; № 330/1105-30 від 11.05.2019; № 330/1105-31 від 11.05.2019; № 330/1105-32 від 11.05.2019; № 330/1105-33 від 11.05.2019; № 330/1105-34 від 11.05.2019; № 330/1105-23 від 13.05.2019; № 330/1105-17 від 13.05.2019; № 330/1105-19 від 13.05.2019; № 330/1305-26 від 13.05.2019; № 330/1305-25 від 13.05.2019; № 330/1305-28 від 13.05.2019; № 330/1305-13 від 13.05.2019; № 330/1305-15 від 13.05.2019; № 330/1305-16 від 13.05.2019; № 330/1305-27 від 13.05.2019; № 330/1305-18 від 13.05.2019; № 330/1305-12 від 13.05.2019; № 330/1305-14 від 13.05.2019; № 330/1305-24 від 13.05.2019; № 330/1405-18 від 14.05.2019; № 330/1405-19 від 14.05.2019; № 330/1405-20 від 14.05.2019; № 330/1405-21 від 14.05.2019; № 330/1405-22 від 14.05.2019; № 330/1405-23 від 14.05.2019; № 330/1405-24 від 14.05.2019; № 330/1405-16 від 14.05.2019; № 330/1405-17 від 14.05.2019; № 330/1405-8 від 14.05.2019; № 330/1405-9 від 14.05.2019; № 330/1405-10 від 14.05.2019; № 330/1405-11 від 14.05.2019; № 330/1405-12 від 14.05.2019; № 330/1405-13 від 14.05.2019; № 330/1405-14 від 14.05.2019; № 330/1405-15 від 14.05.2019.
ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» складно прибуткові ордери про оприбуткування ТМЦ на склад, які засвідчено підписом завідуючої складом - Брюханової Т.А.
ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» 24.05.2021 направило на адресу ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» письмовий запит за вих. № 1/461/1 від 24.05.2021, у якому в тому числі просило надати договори з постачальниками ТМЦ.
Судом встановлено, що транспортування товару, отриманого ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» від ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» здійснювалось перевізником ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА ЛОГІСТИКА» (код ЄДРОУ 41376710).
Відвантаження товару ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» за адресою: м. Харків, вул. Оберимова, 12, здійснювалось за адресою, яку повідомив контрагент і ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» не може і не повинно відповідати за факти зберігання ТМЦ ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ».
Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що необізнаність на момент проведення операції ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» чи були приміщення за адресою: м. Харків, вул. Оберимова, 12, у яких зберігались ТМЦ ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» орендованими, чи перебували вони у власності контрагента, не впливає на реальність господарської операції за Договором поставки № 2019/3-МРРЗ від 18.03.2019.
На запит позивача ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» повідомило, що приміщення, яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Оберимова, 12, ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» було взято в суборенду у ТОВ «ВОСТОКТОРГ 2018» за Договором суборенди нежитлового приміщення № ММ-014 від 01.04.2019.
Згідно з ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Аналогічний правий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 816/809/17, від 24.04.2018 у справі № 2а/0370/205/12, від 20.03.2019 у справі № 813/1979/15, від 22.07.2020 у справі № 620/3925/18 та від 21.04.2021 у справі № 815/2417/16.
Податкова інформація, наявна в інформаційно-аналітичних базах щодо контрагентів платника податків як суб`єкта господарювання по ланцюгу постачання, має виключно інформативний характер і не є належним доказом неправомірності дій відповідного платника податків.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 160/93/19.
У разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 810/3577/15,
Щодо наявності у контрагентів умов для здійснення господарської діяльності на момент укладення і вчинення спірних правочинів, то просимо врахувати, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
НОМЕР_3 - KEMPF SKM 35-3 2004 (напівпричіп - самоскид - Е, рік випуску 2004, вантажопідйомність до 35 т), власник фізична особа (адреса: Дніпропетровська обл., смт. Карнаухівка), дата останнього запису 18.10.2014 - реєстрація ТЗ привезеного з-за кордону, зроблена в Департаменті Дніпродзержинське ВРЕР, на даний час зазначено, як не актуальна реєстрація.
З приводу цього суд зазначає, що відповідно до вимог ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Так, судом проаналізовано посилання представника відповідача на інформацію, яку перевіряючі отримали з «Сервісу перевірки документів», що був розроблений та впроваджений МВС у 2020 році, і встановлено, що цей сервіс видає виключно актуальну інформацію створену на дату запиту. З цього слідує, що інформація відповідача про те, що посвідчення водія ОСОБА_5 НОМЕР_1 дата видачі - 21.03.2015, дата закінчення дії - 21.03.2045, категорія СЕ видана 09.07.2002, має статус «вилучений», не є належним та допустимим доказом факту того, що станом на 24.01.2019 документ, який надає право керувати транспортним засобом у водія ОСОБА_5 , був відсутній.
З приводу висновків перевіряючих проте те, що державний номерний знак НОМЕР_2 не відповідає марці та моделі транспортного засобу згідно ТТН, то матеріали справи містять докази того, що на офіційному інтернет-ресурсі МТСБ станом на 24.01.2019 діяло два страхові поліси, а саме та на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER та на вантажний автомобіль вантажопідйомністю понад 2 т. - DAF XF 95.430. Судом встановлено, що автомобіль DAF XF 95.430 д/н НОМЕР_2 був взятий в оренду ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА ЛОГІСТИКА» ще 08.09.2017 за Договором оренди транспортного засобу. Зазначене спростовує висновки перевіряючих щодо неможливості транспортування товару.
По взаємовідносинам з ТОВ «МЕТАГОР ДНІПРО» судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» (Покупець) та ТОВ «МЕТАГОР ДНІПРО» (Постачальник) укладено Договір поставки № 081018-3Дн від 08.10.2018, предметом якого є поставка товару, асортимент, кількість, номенклатура якого визначається у Специфікаціях, що є невід`ємними частинами договору.
До Договору поставки № 081018-3Дн від 08.10.2018 було складено Специфікацію № 2 від 25.11.2019 на загальну суму 1 622 806,43 грн., з яких ПДВ 270 467,74 грн.
ТОВ «МЕТАГОР ДНІПРО» складені та зареєстровані в ЄРПН на адресу ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» наступні податкові накладні: № 179 від 19.12.2019 (зареєстрована 26.12.2019); № 181 від 19.12.2019 (зареєстрована 26.12.2019); № 188 від 19.12.2019 (зареєстрована 14.01.2020); № 182 від 19.12.2019 (зареєстрована 26.12.2019); № 177 від 19.12.2019 (зареєстрована 26.12.2019); № 178 від 19.12.2019 (зареєстрована 26.12.2019); № 175 від 19.12.2019 (зареєстрована 27.12.2019); № 183 від 19.12.2019 (зареєстрована 10.01.2020); № 180 від 19.12.2019 (зареєстрована 08.01.2020), на загальну суму ПДВ 270 467,74 грн.
Суми податку на додану вартість по податковим накладним складеним ТОВ «МЕТАГОР ДНІПРО» для ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» було віднесено до складу податкового кредиту в сумі 270 467,74 грн. податкових декларацій з ПДВ ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» наступним чином:
У відповідності з даними бухгалтерського обліку ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» станом на 01.12.2019 у взаєморозрахунках із ТОВ «МЕТАГОР ДНІПРО» сальдо не обліковується.
Станом на 31.12.2019 за даними бухгалтерського обліку ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» у взаєморозрахунках з ТОВ «МЕТАГОР ДНІПРО» обліковується кредитове сальдо у сумі 1 436 183,69 грн.
ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» складено прибуткові ордери про оприбуткування ТМЦ на склад, які засвідчено підписом завідувачем складу - Мирошниченко І.П.
Так, транспортування товару, отриманого ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» від ТОВ «МЕТАГОР ДНІПРО» здійснювалось перевізником ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА ЛОГІСТИКА» (код ЄДРОУ 41376710).
Суд погоджується з доводами позивача, що податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.
З приводу висновків у акті № 1775/04-36-07-24/05448389 від 03.06.2021 про те, що державний номерний знак НОМЕР_2 не відповідає марці та моделі транспортного засобу згідно ТТН, то судом досліджено подані позивачем докази та встановлено, що станом на 24.01.2019 діяло два трахові поліси, а саме та на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER та на вантажний автомобіль вантажопідйомністю понад 2 т. - DAF XF 95.430, що спростовує доводи відповідача. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що автомобіль DAF XF 95.430 д/н НОМЕР_2 був взятий в оренду ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА ЛОГІСТИКА» ще 08.09.2017 за Договором оренди транспортного засобу.
Щодо доводів відповідача про те, що ТОВ «МЕТАГОР ДНІПРО» здійснює придбання товарів (арматуру, лист, труби, балки) у суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність, а саме: ТОВ «ПАЙП-СТРОЙ» (код 43217791), ТОВ «ФЛОЙД СТАНДАРТ» (код 43279507), ТОВ «САНТА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (код 43279816), а отже аналізом руху TMЦ встановлено відсутність виробників та імпортерів на кожному етапі руху ТМЦ, суд зазначає про таке.
Визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Ні податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання, ні незначні помилки в оформленні первинних документів самі по собі не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.12.2021 у справі № 820/1202/17.
Оскільки, як встановлено судом, ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» не мало взаємовідносин з ТОВ «ПАЙП-СТРОЙ» (код 43217791), ТОВ «ФЛОЙД СТАНДАРТ» (код 43279507), ТОВ «САНТА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (код 43279816), то і відповідати за їх господарську діяльність не може.
Визначення поняттю «сертифікат про походження товару» надано у Інструкції про порядок визначення країни походження товарів/послуг, оформлення та засвідчення сертифікатів відповідних форм, яка затверджена Рішення президії ТПП України 27.02.2002, протокол № 21(5).
Сертифікат про походження товару - це документ установленої форми, який однозначно свідчить про країну походження товару, виданий органом держави-експортера, уповноваженим відповідно до національного законодавства. Відповідно до Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР в Україні уповноваженим органом є торгово-промислові палати.
Сертифікат про походження товару надається митному органу разом з митною декларацією при перетині кордону України.
Відсутність у Покупця сертифікатів походження товару, який не ввозився з-за кордону України та не був придбаний у імпортера, не може свідчити про нереальність господарської операції.
Сертифікат відповідності (якості) на товар не є документом бухгалтерського чи податкового обліку, а є лише документом, що посвідчує якість товару, а не факт проведення господарської операції.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.07.2021 у справі № 160/2924/19.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відсутність у ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» сертифікатів походження ТМЦ придбаного у ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006», ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» та ТОВ «МЕТАГОР ДНІПРО», не є підставною для висновку про відсутність у ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» належної обачності при виборі контрагента і не є ознакою штучного характеру оформленого договору.
Згідно п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (абз. 1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до вимог п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Згідно з вимогами пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, об`єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
У пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Аналіз наведених норм свідчить, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.
Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.
Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.
За правилами підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Суд наголошує, що не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції, не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі.
Судом було встановлено, що товар, отриманий від ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» у січні 2019 року, ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» в квітні, травні 2019 року, а також ТОВ «МЕТАГОР ДНІПРО» у січні 2019 року був придбаний згідно заявок посадових осіб цехів підприємства, поміщений на склад ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод», отриманий згідно із вимогами та у повному обсязі використаний у господарській діяльності позивача, в тому числі, але не виключно, для ремонтів, підтримання експлуатації устаткування, тощо.
Оскільки зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому, суд приходить до висновку про наявність розумної економічної причини у операціях ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з контрагентами ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» у січні 2019 року, ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» в квітні, травні 2019 року, а також ТОВ «МЕТАГОР ДНІПРО» у січні 2019 року.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно абз. 1 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 996-XIV) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
У відповідності до статті 1 Закону № 996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ виникають за наявності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Аналіз наведених норм свідчить на користь висновку про те, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.
В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.
Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій, суд приходить до висновку, що вони є реальними та підтверджуються показаннями свідків, а також долученими платником до матеріалів справи належним чином оформленими копіями документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій і господарський характер понесених за ними витрат.
Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Не подано відповідачем і жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його безпосередніх постачальників, як-от: пояснень посадових осіб, відповідальних за здійснення фінансово-господарської діяльності контрагентів позивача в охоплений перевіркою період, щодо їх непричетності до останньої, судових рішень, вироків тощо, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення платником розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.
За таких обставин суд робить висновок про необ`єктивність доводів відповідача щодо неправомірності відображення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за оспорюваними господарськими операціями.
Аналогічний висновок висвітлений у постанові Верховного Суду від 03.09.2021 у справі № 825/310/16.
Посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо контрагентів позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, не може братись судом до уваги, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни в тому числі тими, які не були безпосередніми постачальниками товару, та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 17.11.2020 у справі № 816/5040/14 норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Отже, лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит та праві на отримання бюджетного відшкодування. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а повинні бути підтверджені належними, достатніми, достовірними доказами із законних джерел у їх взаємній сукупності.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 808/2622/17.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчили б про безтоварність операцій позивача та його контрагентів ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» у січні 2019 року, ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» в квітні, травні 2019 року, а також ТОВ «МЕТАГОР ДНІПРО» у січні 2019 року. Не наведено відповідачем й обставин та не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості або інших обставин, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).
За відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили, що господарські операції позивача із вказаними контрагентами були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди, обізнаності платника щодо протиправного характеру діяльності підприємств у ланцюгах постачання, прямої чи опосередкованої причетності до такої протиправної діяльності, наявності недоліків у первинних документах тощо, суд приходить до висновку, що у ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування витрат та податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум валових витрат та податкового кредиту.
Заслухавши пояснення свідків, суд доходить висновку про підтвердження факту переміщення товарів від ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2006» у січні 2019 року, ТОВ «МОНТАЖТЕХПРОМ» в квітні, травні 2019 року, а також ТОВ «МЕТАГОР ДНІПРО» у січні 2019 року до ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод». Крім того судом приймається до уваги факт того, що поставка товару від контрагентів здійснювалась перевізником ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА ЛОГІСТИКА» і позивач з перевізником не контактував окрім моменту прийняття товару.
Суд звертає увагу, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом. З урахуванням наведеного слід зазначити, що, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, дефекти у товарно-транспортній накладній, такі як неточна або некоректна адреса завантаження, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій та бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.
Чинним законодавством України не встановлено обов`язку суб`єкта господарювання здійснювати перевірку справжності наданих контрагентами документів при укладенні договорів. Відсутність в товарно-транспортних накладних конкретної адреси пункту навантаження, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Відповідачем, в свою чергу, не надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентом з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагента.
Аналогічний правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 340/422/19.
Оцінюючи доводи податкового органу щодо податкової інформації відносно всіх контрагентів позивача, у тому числі, щодо відсутності трудових ресурсів та основних фондів, що, на думку відповідача, свідчить про нереальність укладених правочинів, суд не може приймати їх до уваги, з огляду на положення принципу індивідуальної відповідальності платника податків те, що, інформація містить лише загальну оцінку господарської діяльності контрагентів позивача та їх постачальників, без оцінки їх спільної діяльності, зокрема, щодо реальності здійснення досліджуваних господарських операцій. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приймаючи рішення у справі, суд враховує, що при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У зв`язку з цим суд доходить висновку про протиправність оскаржуваних рішень та задоволення адміністративного позову у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 139 КАС України суд також вважає за необхідне стягнути на користь ПрАТ «Марганецький рудоремонтний завод» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 27 000,00 грн.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод"- задовольнити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 04.03.2022 року.

Суддя Л.Є. Букіна