Справа № 560/4455/22
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4455/22
УХВАЛА

07 червня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області , Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області від 14.09.2021 № 3105871/, та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 08.04.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27.04.2022 року Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області подано клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Зокрема відповідач зазначає, що позивач в позові просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області від 14.09.2021 № 3105871/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 21.07.2021 року.

Згідно квитанції оскаржуване рішення Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області вручено позивачу 14.09.2021 року.

З позовом позивач звернулася до суду 25.03.2022, тобто після закінчення шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, який закінчився 14.03.2022.

Також відповідач звертає увагу на те, що позивач не обгрунтувала в чому саме і чому у неї виникли труднощі із зверненням до суду вчасно через дію воєнного стану в Україні, позивач не вказала яким саме чином введення воєнного стану вплинуло на можливість подання позову вчасно.

В позовній заяві не наведено дійсно непереборнипх обставин, істотних перешкод, які вплинули на конкретну можливість позивача звернутись до суду вчасно.

Вирішуючи вказане клопотання, суд керується наступним.

Відповідно до частини першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Разом з тим, норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 по справі №500/2486/19.

Також, Верховний Суд у складі судової палати зазначив, що як за загальним правилом, так і у разі попереднього адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, твердження про те, що строк звернення до суду становить 1095 днів відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 ПК України є помилковим, оскільки ця норма права не встановлює процесуальних строків, а лише закріплює право платника податків на оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення в суді в будь-який момент після його отримання із застереженням про те, що реалізація такого права за загальним правилом стає неможливою поза строками давності, які закріплені в статті 102 ПК України. Також ця норма закріплює обмеження на позасудовий порядок оскарження відповідних рішень податкового органу, у разі їх оскарження в судовому порядку, та визначає зміну правового стану грошового зобов`язання на неузгоджене.

Дослідження змісту аналізованих приписів статей ПК України та статті КАС України вказує на те, що спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, нормами ПК України не визначені.

Отже, рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, оскаржуються в судовому порядку в тримісячний та шестимісячний строки.

Аналогічний правовий підхід викладено в постанові Верховного Суду від 11.10.2019 в справі № 640/20468/18.

Тобто, враховуючи вищевикладене, строк звернення до суду без попереднього адміністративного оскарження становить 6 місяців.

Отже, звернувшись до суду з позовом лише 25.03.2022 року, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, який завершився 14.03.2022 року. При цьому, позивачем подано клопотання про поновлення строку із наведенням обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку, а саме те, що з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан.

З приводу поважності причин пропуску строку звернення до суду суд зазначає наступне.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Дотримання строків звернення до суду є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Надаючи оцінку заяві позивача про поновлення строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що вказані відповідачем обставини не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст. 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII, відповідно до яких Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно ст.26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

В той же час, неналежна організація процесу оскарження рішення контролюючого органу зі сторони фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , виникнення організаційних складнощів для своєчасного подання адміністративного позову є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які можуть настати у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальності за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх мають бути рівними.

В даному випадку позивач не може, та не повинен намагатись отримати вигоду від ситуації, яка склалася в державі, шляхом зволікання виконання ним своїх процесуальних прав, в тому числі і щодо вчасного подання адміністративного позову.

До того ж, суд враховує, що на території Хмельницької області не відбувалися, та не відбуваються активні бойові дії, пов`язані з військовою агресією російської федерації.

З урахуванням вказаного, можливість вчасного подання адміністративного позову залежала виключно від волевиявлення самого позивача, тобто мала суб`єктивний характер, а тому підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, які навела позивач, суд не вбачає.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій, та підтверджені належними доказами.

Відповідно до пункту 13 частини 9 статті 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За таких обставин адміністративний позов належить залишити без руху. Недоліки можуть бути усунені шляхом:

- подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду з позовними вимогами не пропущено;

- надання доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами.

Керуючись частиною 13 статті 171, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані в заяві фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя В.К. Блонський