Справа № 380/3982/21
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року

справа №380/3982/21

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Лунь З.І.

секретар судового засідання Наум`як Х.О.

за участю:

представники позивача Кузів Ю.В., Ларіонов Р.О.

представник відповідача Холявка І.Я.

розглянув справу за позовом Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

в с т а н о в и в:

Державне підприємство «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» (місцезнаходження: 79040, м.Львів, вул.Авіаційна, 3, ) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35, код ЄДРПОУ ВП 43968090), в якому просить суд із урахуванням заяв про збільшення позовних вимог скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області, а саме:

від 23.11.2020 № та №;

від 12.01.2021 № та №;

від 26.04.2021 №8766/13010707, №8767/13010707, №8768/13010707;

від 11.05.2021 №10167/13-01-07-07;

від 12.05.2021 №10395/13-01-07-07;

від 28.05.2021 №12447/13-01-07-01;

від 09.07.2021 №16582/13-01-07-01 та №16583/13-01-07-01;

від 26.07.2021 №18299/13-01-07-01;

від 07.09.2021 №20252/13-01-07-01;

від 10.08.2021 №00019267/13-01-07-02, №00019268/13-01-07-02 та №00019269/13-01-07-02;

від 05.11.2021 №24473/13-01-07-04 та №24474/13-01-07-04.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що викладені в актах висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є помилковими, оскільки базуються лише на припущеннях, що суперечить вимогам Податкового кодексу України та інших норм законодавства; акт перевірки не містить належних та допустимих доказів вчинення платником податків порушень при справлянні податку на додану вартість та формуванні від`ємного значення суми податку на додану вартість, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення є незаконними та такими, що підлягає скасуванню.

На думку позивача, твердження податкового органу щодо не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами є безпідставним, оскільки у нього наявне документальне підтвердження фактичного здійснення спірних операцій, всі первинні документи, які супроводжували господарські операції відповідають вимогам закону та мають усі необхідні реквізити, а тому позивачем правомірно сформовано податковий кредит за наслідками здійснення таких господарських відносин. Крім того, позивач зазначив, що виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи. Крім того, позивач зазначає, що на момент вчинення дій, визначених у договорі, сторони були зареєстровані у визначеному законом порядку. На думку позивача, будь-яка неправомірна діяльність контрагента не може впливати на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення до відповідальності платника податку. Також позивач вважає, що моніторингові протоколи по кладених контрактах та висновки про результати перевірки контрагентів, викладені службою безпеки підприємства свідчать про те, що контрагенти здатні виконати взяті на себе господарські зобов`язання. Тому вважає, що податкове повідомлення-рішення відповідачем прийнято безпідставно та зазначає, що внаслідок прийняття таких рішень платник позбавлений законного права на віднесення відповідних сум до складу свого податкового кредиту, законного права на отримання в майбутньому бюджетного відшкодування ПДВ, крім того незаконно зменшується розмір від`ємного значення суми ПДВ позивача. Також позивачу незаконно нараховано податкові зобов`язання зі сплати ПДВ та до нього застосовуються штрафні (фінансові) санкції, внаслідок чого позивач повинен нести збитки. З урахуванням зазначеного, позивач просить скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Ухвалою від 09.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач звертався до суду із заявами про збільшення позовних вимог від 21.04.2021, від 3105.2021, від 06.09.2021, від 17.11.2021, від 02.12.2021, від 26.01.2022.

11.05.2022, 08.09.2022 позивач звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи.

26.07.2022, 08.09.2022, 04.10.2022, 03.11.2022 підготовче судове засідання не відбулося, оскільки сторони не з`являлися.

Відтак, відповідно до ухвали суду від 26.01.2022 суд прийняв заяву про збільшення позовних вимог в адміністративній справі №380/3982/21 до розгляду та вирішив здійснювати розгляд адміністративної справи №380/3982/21 з урахуванням таких позовних вимог: скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 23.11.2020 № та №; від 12.01.2021 № та №; від 26.04.2021 №8766/13010707, №8767/13010707, №8768/13010707; від 11.05.2021 №10167/13-01-07-07; від 12.05.2021 №10395/13-01-07-07; від 28.05.2021 №12447/13-01-07-01; від 09.07.2021 №16582/13-01-07-01 та №16583/13-01-07-01; від 26.07.2021 №18299/13-01-07-01; від 07.09.2021 №20252/13-01-07-01; від 10.08.2021 №00019267/13-01-07-02, №00019268/13-01-07-02 та №00019269/13-01-07-02; від 05.11.2021 №24473/13-01-07-04 та №24474/13-01-07-04.

На виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі представник відповідача 04.11.2022 подав до суду відзив на позовну заяву (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог), відзив від 05.01.2022, відзив від 18.02.2022 (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог), в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що спірне податкове повідомлення-рішення винесене з дотриманням вимог чинного законодавства України, так як прийняте за результатами перевірки, в процесі проведення якої встановлено те, що позивачем не здійснювалися господарські операції з контрагентами, а тому безпідставно занижено податок на додану вартість. На підставі вищенаведеного представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

11.01.2022 та 26.01.2022 на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення щодо заяв про збільшення позовних вимог, у яких позивач наголосив, що виявлені відповідачем порушення податкового законодавства мали надуманий характер. Всі господаврські обперації є підтверджені первинними документами, придбаний товар оплачений. Крім того, позивач зазначає, що складен за результатами операцій з контрагентами податкові накладні були належним чином зареєстровані.

Інших заяв по суті справи сторонами суду не надано.

Ухвалою суду від 31.05.2021, занесеною до протоколу судового засідання, суд допустив заміну відповідача правонаступником, ГУ ДПС у Львівській області код ЄДРПОУ ВП 43968090.

Ухвалою суду від 26.01.2022, занесеною до протоколу судового засідання, суд відмовив у задоволення клопотання представника позивача про залучення до участі у справі ДК «Укроборонпром».

Ухвалою суду від 21.03.2022 суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

В судове засідання 11.04.2022 сторони не з`явилися.

В судовому засіданні 11.05.2022 оголошено перерву для надання доказів позивачем.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог та додаткових поясненнях. Додатково зазначили, що питання реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами неодноразово вже було предметом дослідження в судах різних інстанцій та підтверджується судовими рішеннями, що набрали законної сили. Просили суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд встановив таке.

Позивач, Державне підприємство «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод», (далі також - ДП «ЛДАРЗ») зареєстроване як юридична особа . Місцезнаходження: 79040, м.Львів, вул.Авіаційна, 3.

Основними напрямками діяльності позивача відповідно до статуту є ремонт і технічне обслуговування повітряних суден, машин і устаткування промислового призначення та ін. Предметом діяльності підприємства є капітальний ремонт військової техніки за державним замовленням, за укладеними в належному порядку договорами для інших вітчизняних та зарубіжних замовників та інша діяльність, що не суперечить законодавству.

Відповідач відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України, проводив документальні позапланові виїзні перевірки ДП «ЛДАРЗ» з питання достовірності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість.

За результатами перевірок складено акти:

від 29.10.2020 №798/13-01-07-01/07684556 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЛДАРЗ» (), з питання достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка бере участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за серпень 2020 (т.1 а.с.10-35).

За результатами цієї перевірки встановлено завищення бюджетного відшкодування по операціях з контрагентами-постачальниками ТОВ «Вольт Сервіс», ТОВ НВП «Спецсервіс», ДК «Укрспецекспорт», ДП «СЗТФ «Прогрес». На підставі цього акта перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 23.11.2020 № та №.

- від 17.12.2020 №2754/13-01-07-04/07684556 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЛДАРЗ» (), з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету (т.2 а.с.17-58).

За результатами цієї перевірки встановлено завищення суми податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за вересень2020 та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду за вересень 2020 по операціях з контрагентами-постачальниками ТОВ «Імпера Груп», ТОВ «Вольт Сервіс», ТОВ НВП «Спецсервіс». На підставі цього акта перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 12.01.2021 № та №.

- від 29.03.2021 №6403/13-01-07-07/07684556 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЛДАРЗ» (), з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке сстановить більше 100тис.гривень за листопад, грудень 2019, за січень, лютий, березень, квітень 2020(т.3 а.с.1-99).

За результатами цієї перевірки встановлено завищення суми податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за листопад-грудень 2019, січень-квітень 2020 та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду за квітень 2020 по операціях з контрагентами-постачальниками ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Укравіапром», ТОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації», ТОВ «Листехпоставка», ТОВ «ВО «Укрспецкомплект» ТОВ «Укрпостач», ТОВ «Імпера Груп», ТОВ «Авіатехкомплект», ТОВ «Вольт Сервіс», ПП «НВП «Спецтехкапітал», ТОВ НВП «Спецсервіс». На підставі цього акта перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 26.04.2021 №8766/13-01-07-07, №8767/13-01-07-07, №8768/13-01-07-07.

- від 12.04.2021 №8849/13-01-07-07/07684556 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЛДАРЗ» (), з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке сстановить більше 100тис.гривень за липень 2020(т.5 а.с.141-172).

За результатами цієї перевірки встановлено завищення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за липень 2020 по операціях з контрагентами-постачальниками ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Укравіапром», ТОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації», ТОВ «Листехпоставка», ТОВ «ВО «Укрспецкомплект» ТОВ «Укрпостач». На підставі цього акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 11.05.2021 №10167/13-01-07-07.

- від 19.04.2021 №9342/13-01-07-07/07684556 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЛДАРЗ» (), з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2021 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету за січень 2021 (т.6 а.с.20-51).

За результатами цієї перевірки встановлено завищення суму податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за січень 2021 по операціях з контрагентами-постачальниками ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Укравіапром», ТОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації», ТОВ «Листехпоставка», ТОВ «ВО «Укрспецкомплект» ТОВ «Укрпостач». На підставі цього акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 12.05.2021 №10395/13-01-07-02.

- від 13.05.2021 №10642/13-01-07-01/07684556 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЛДАРЗ» (), з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2021 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету за лютий 2021 (т.7 а.с.21-41).

За результатами цієї перевірки встановлено завищення суму податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за лютий 2021 по операціях з контрагентами-постачальниками ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Укравіапром», ТОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації», ТОВ «Листехпоставка», ТОВ «ВО «Укрспецкомплект» ТОВ «Укрпостач». На підставі цього акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 28.05.2021 №12447/13-01-07-01.

- від 17.06.2021 №13168/13-01-07-03/07684556 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЛДАРЗ» (), з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету (т.7 а.с.104-127).

За результатами цієї перевірки встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду за березень 2021 по операціях з контрагентами-постачальниками ТОВ «ТД ПК Індустрія», «Укспецекспорт» та ДП «СЗГФ «Прогрес». На підставі цього акта перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 09.07.2021 №16582/13-01-07-01 та №16583/13-01-07-01.

- від 15.07.2021 №14559/13-01-07-07/07684556 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЛДАРЗ» (), з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2021 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету (т.8 а.с.17-35).

За результатами цієї перевірки встановлено завищення суми податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за рахунок платника у банку та завищення підприємством суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду по операціях з контрагентами-постачальниками ТОВ «НВП «Спецсервіс». На підставі цього акта перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 26.07.2021 №18299/13-01-07-01.

- від 17.08.2021 №16672/13-01-07-04/07684556 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЛДАРЗ» (), з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету (т.8 а.с.70-103).

За результатами цієї перевірки встановлено завищення підприємством суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду, за травень 2021 по операціях з контрагентами-постачальниками ТОВ «Український Капітал Груп» та ТОВ «Пром Техно Орбіта». На підставі цього акта перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 07.09.2021 №20252/13-01-07-01.

-від 21.07.2021 №15000/13-01-07-02/07684556 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЛДАРЗ» (), з питань достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2020 у порядку контролю за правильністю висновків акта документальної виїзної перевірки від 30.12.2020 №228/13-01-07-04, на підставі якої складено податкові повідомлення-рішення, які скасовані рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 01.04.2021 (т.9 а.с.23-80).

За результатами цієї перевірки встановлено завищення суми податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за рахунок платника у банку та завищення підприємством суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду по операціях з контрагентами-постачальниками ПП НВП «Спецтехкапітал», ТОВ «Імпера Груп» та ТОВ «НВП Спецсервіс», ТОВ «Вольт Сервіс». На підставі цього акта перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 10.08.2021 №00019267/13-01-07-02, №00019268/13-01-07-02 та №00019269/13-01-07-02.

-від 18.10.2021 №19394/13-01-07-04/07684556 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЛДАРЗ» (), з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2020 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету (т.10 а.с.40-88).

За результатами цієї перевірки встановлено завищення суми податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за рахунок платника у банку та завищення підприємством суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду по операціях по контрагентах-постачальниках ТОВ НВП «Спецсервіс», ТОВ «Укрроскабель» та ТОВ «Торговий дім «Російський прокат». На підставі цього акта перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 05.11.2021 №24473/13-01-07-04 та №24474/13-01-07-04.

З аналізу текстів вказаних актів перевірок суд встановив, що зміст господарських операцій, суть та обґрунтування виявлених порушень, а також висновки податкового органу за наслідками перевірок в обох актах є однаковими. Відмінними є лише періоди перевірок, номенклатура придбаних позивачем товарів, а також первинні документи, якими позивач підтверджує проведені господарські операції.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що податковий орган вважає безтоварними господарські операції позивача з вказаними в актах перевірок контрагентами, тоді як ДП «ЛДАРЗ» вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача безпідставними та прийнятим з порушенням вимог Податкового кодексу України. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду з даним позовом.

Оцінюючи спірні правові відносини, суд керується таким.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктами 21.1.1, 21.1.5 пункту 21.1 статті 21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон України № 996-XIV) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ч.1, 2 ст.9 Закону України № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Позивачем, на підтвердження взаємовідносин з ТОВ «Вольт Сервіс», ТОВ «НВП «Спецсервіс», ДК «Укрспецекспорт», ДП «СЗТФ «Прогрес», ПП «НВП «Спецтех Капітал», ТОВ «Укравіапром», ТзОВ «Авіатехкомплект», ТзОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації», ТзОВ «Імпера груп», ТОВ «Укрпостач», ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Компанія інженрної взаємодії в авіації», ТзОВ «Укрспецкомплект», ТОВ «Листехпоставка», ТОВ «ТД ПК «Індустрія», ТОВ «Український Капітал Груп», ТОВ «Пром Техно Орбіта», ТОВ «Укрроскабель», ТОВ «Торговий дім «Російський прокат» долучено до матеріалів справи копії всіх первинних документів, які були підставою для відображення таких господарських операцій у бухгалтерському та податковому обліках.

З матеріалів справи, а саме з актів перевірок, видно, що вказані документи їх зміст та форма були проаналізовані відповідачем під час проведення перевірок.

Так, суд дослідив договори на поставку товарно-матеріальних цінностей зі всіма контрагентами та встановив, що умови вказаних договорів щодо погодження сторонами кількості та якості продукції, порядку та строків поставки, а також проведення платежів та приймання-передачі продукції є фактично однаковим.

Договори укладались між позивачем та його контрагентами за результатами торгів, моніторингових протоколів, висновків пр орезультати перевірки контрагентів чи протоколів аналізу цін. За умовами договорів кількість та вартість продукції вказується сторонами у відповідних специфікаціях, якість товарів повинна підтверджуватись сертифікатами виробника та відповідати чинним стандартам якості для даного виду продукції. Розрахунок проводиться в національній валюті України в безготівковій формі. Поставка продукції, як правило, проводиться за рахунок постачальника або за узгодженням між сторонами покупцем. Проекти договорів погоджувались керівниками відповідних структурних підрозділів позивача, що підтверджується аркушами погодження, долученими до договорів.

Згідно з вказаними договорами позивачем придбавались матеріали, комплектуючі та запасні частини до військової повітряної техніки, які необхідні для проведення ремонтних робіт та технічного обслуговування такої.

Відповідно до умов вказаних договорів позивачем отримано товарно-матеріальні цінності згідно з видатковими накладними та актами приймання-передачі. Оплату за поставлений товар здійснено в безготівковій формі на підставі рахунків-фактур, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Якість придбаних товарів підтверджується відповідними сертифікатами якості.

Перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей здійснювалося згідно з товарно-транспортними накладними, а також експрес-накладними ТзОВ «Нова пошта».

За результатами здійснених на виконання умов договорів поставок ТМЦ, контрагентами позивача складено податкові накладні, які зареєстровані належним чином в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд ураховує, що саме на етапі реєстрації податкових накладних податковий орган уповноважений досліджувати господарські операції та платників податків (постачальників) на предмет відповідності їх критеріям ризиковості. Водночас, відповідачем не подано суду доказів того, що при реєстрації податкових накладних податковим органом було віднесено вказані в них господарські операції чи контрагентів позивача до категорії ризикових.

Копії всіх зазначених документів долучено позивачем до матеріалів справи.

Суд також зазначає, що первинні документи, якими позивач доводить здійснення господарських операцій з вищезазначеними контрагентами, оформлені належним чином, такі досліджувались під час перевірки, містять необхідні реквізити, повністю відображають зміст господарських операцій з контрагентами позивача і не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів.

Крім того, відповідачем в актах перевірок підтверджено укладення позивачем договорів з вказаними контрагентами за результатами проведених тендерів, що відповідно передбачає необхідність перевірки можливості виконання контрагентами договірних зобов`язань.

Також, відповідач вказує на наявність певних недоліків в оформленні експрес-накладних на відправлення ТМЦ засобами поштового зв`язку. Зокрема особи, які зазначені в таких експрес-накладних уповноваженими особами контрагентів позивача, не мають укладених з ними трудових договорів та не перебувають з ними в трудових відносинах.

Суд дослідив наявні в матеріалах справи копії договорів, видаткових накладних, актів приймання-передачі ТМЦ, товарно-транспортних накладних, а також поштових експрес-накладних та встановив, що в цих документах вказано прізвища та підписи уповноважених представників підприємств-контрагентів позивача, які відвантажили ТМЦ та прізвища і підписи посадових осіб позивача на отримання таких ТМЦ. Для підтвердження повноважень на отримання таких ТМЦ, позивачем долучено до матеріалів справи копії журналів реєстрації видачі довіреностей. Наявні у справі копії експрес-накладних підтверджують факт відправлення ТМЦ представниками постачальників та отримання їх представниками позивача. Відсутність даних про оформлення трудових відносин між контрагентами позивача та фізичними особами, уповноваженими на відправку ТМЦ на адресу ДП «ЛДАРЗ», не може свідчити про відсутність факту поставки таких товарів.

Тому, суд дійшов висновку, що твердження відповідача про невідповідність вказаних первинних документів вимогам законодавства не підтверджується дійсними обставинами та спростовується наявними у справі письмовими доказами.

Висновки відповідача, окрім зазначеного, грунтуються на тому, що до перевірки окрім не було надано сертифікатів придбаної продукції, зазначаючи, що сертифікати якості не є сертифікатами виробника, а відтак неможливо підтвердити ланцюг постачання продукції.

Такі аргументи відповідача є безпідставними, оскільки ненадання позивачем до перевірки сертифікатів відповідності не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце, відтак не є самостійною підставою для висновку про нереальність господарських операцій.

Слід також зазначити, що сертифікат відповідності (якості) на товар не є документом бухгалтерського чи податкового обліку, а є лише документом, що посвідчує якість товару, а не факт проведення господарської операції, тому відсутність такого сертифікату сама по собі не може свідчити про відсутність господарської операції. Така правова позивція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі № 826/9061/17; від 12.03.2021 у справі №200/6316/19-а.

Загалом, висновки актів перевірки та викладені у відзиві заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що згідно з даними інформаційних систем ДПС встановлено неможливість здійснення господарських операцій контрагентами позивача у зв`язку з відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва, оскільки жоден з контрагентів в ланцюгу постачання товару не є виробником. Тому, такі господарські операції є безтоварними.

Водночас позивач стверджує, що придбані у вказаних товариств ТМЦ були необхідними та фактично використані ДП «ЛДАРЗ» під час ремонту повітряних суден, що підтверджується договорами про закупівлю послуг за державні кошти, актами приймання послуг, актами інвентаризації та інвентаризаційними описами. А тому, твердження відповідача про безтоварність спірних господарських операцій є необґрунтованими спростовуються належними доказами.

Даючи оцінку доводам позивача та відповідача з приводу спірних правовідносин суд враховує таке.

Відповідно до п. 5-8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (далі - П(С)БО 16), витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податковий кодекс України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст.198 ПУ України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог вказаного Положення.

Пунктом 2 вказаного Положення передбачено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абз.абз.1-3,5 п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 №117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно з вказаними Порядками, податковий орган за допомогою різних засобів і методів здійснює аналіз наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства , і у випадку виявлення ознак нереальності здійсненої операції поставки товару суб`єктом господарювання, здійснює блокування податкових накладних Постачальника, тим самим упереджує формування покупцем незаконного податкового кредиту.

Як вже зазначалось, судом встановлено, що всі податкові накладні, суми ПДВ по яких відображені позивачем у складі податкового кредиту, були складені та зареєстровані контрагентами позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому, з огляду на застосування положень п. 201.16 ст.201 ПК України, для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Вказане підтверджується висновками акту перевірки.

З огляду на те, що наявними у матеріалах справи доказами (зокрема податковими накладними, видатковими накладними, актами приймання-передачі ТМЦ, сертифікатами, товарно-транспортними накладними, експрес-накладними та ін.), підтверджується обставина фактичного придбання товарно-матеріальних цінностей позивачем у його контрагентів з метою використання у власній господарській діяльності, суд дійшов висновку про правомірність формування позивачем податкових наслідків таких операцій.

Суд зазначає, що за наявності належних та допустимих доказів фактичного придбання позивачем товару з метою використання його в господарській діяльності окремі недоліки в оформленні первинних документів, при наявності належним чином оформлених видаткових накладних, не може свідчити про штучне формування даних податкового обліку.

Видаткова накладна є первинним документом, що використовується при передачі товарно-матеріальних цінностей від однієї особи іншій, тобто засвідчує факт отримання/передачі товарів. Видаткова накладна надається продавцем покупцеві і містить перелік товарів, їх кількість, ціну, за якою вони поставляються покупцеві, формальні особливості товару (колір, вага тощо), умови постачання, відомості про постачальника та одержувача товарів, також вказується місце складання такої накладної.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 23.08.2019 у справі №804/8955/14.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено та не надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів позивача ресурси не давали можливості для проведення господарської діяльності з поставки товарів, обумовлених укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність позивача як платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.

Щодо доводів відповідача про порушення, допущені суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання, то суд вважає такі необґрунтованими, адже порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу постачання за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема в постанові від 20.03.2020 у справі №813/5407/15, постанові від 16.04.2020 у справі 810/3443/18.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та його контрагентами мали реальний характер, діяльність позивача спрямована на отримання економічної вигоди від господарської діяльності, що вказує на помилковість висновків податкового органу про вчинення порушень податкового законодавства щодо неправомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість за результатами взаємовідносин з його контрагентами за періоди, що перевірялись, а відтак, вони не можуть бути покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень.

Тобто, спірні господарські операції позивача, по яких сформовано ним податковий кредит у спірні періоди, фактично були здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричинили реальні зміни майнового стану позивача.

Відповідачем в актах перевірок не надано належної оцінки встановленим обставинам та не встановлено факту отримання позивачем таких матеріалів, комплектуючих та запасних частин до літаків безоплатно чи придбання їх у інших підприємств, відтак висновок про безтоварність господарських операцій позивача з вказаними контрагентами є необґрунтованим.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи наведене та даючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд дійшов висновку, що такі не відповідають критеріям, встановленим ч.2 ст.2 КАС України та прийняті з порушенням положень Податкового кодексу України, а тому їх слід визнати протиправним і скасувати, задовольнивши позовні вимоги повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 22700,00 грн., сплаченого згідно з платіжним дорученням №773 від 01.04.2021.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» (місцезнаходження: 79040, м.Львів, вул.Авіаційна, 3, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35, код ЄДРПОУ ВП 43968090)про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області

від 23.11.2020 № та №;

від 12.01.2021 № та №;

від 26.04.2021 №8766/13010707, №8767/13010707, №8768/13010707;

від 11.05.2021 №10167/13-01-07-07;

від 12.05.2021 №10395/13-01-07-07;

від 28.05.2021 №12447/13-01-07-01;

від 09.07.2021 №16582/13-01-07-01 та №16583/13-01-07-01;

від 26.07.2021 №18299/13-01-07-01;

від 07.09.2021 №20252/13-01-07-01;

від 10.08.2021 №00019267/13-01-07-02, №00019268/13-01-07-02 та №00019269/13-01-07-02;

від 05.11.2021 №24473/13-01-07-04 та №24474/13-01-07-04..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35, код ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» (місцезнаходження: 79040, м.Львів, вул.Авіаційна, 3, ) судовий збір у розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.06.2022.

Суддя Лунь З.І.