Справа № 360/482/22
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/482/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2022 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач, ГУПФУ в м. Києві), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30.07.2021 № 19 про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до пільгового стажу позивача за списком № 1 періоди роботи: з 04.01.1993 по 25.01.1993, з 26.01.1993 по 02.03.1993, з 03.03.1993 по 21.03.1993. з 22.03.1993 по 06.05.1993, з 07.03.1993 по 09.06.1993. з 10.06.1993 по 27.07.1993. з 28.07.1993 по 16.08.1993, з 01.02.1994 по 29.10.1994, з 22.03.1995 по 24.03.1995, з22.03.1995 по 24.03.1995, з 27.01.1997 по 22.04.1997, з 30.05.1997 по 06.12.1998, з 07.08.1999 по 01.09.2003, з 16.12.2003 по 25.04.2005, з 08.06.2005 по 02.08.2006, з 04.08.2006 по 23.04.2008 з 01.09.2008 по 02.11.2008, з 01.12.2009 по 28.12.2012;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію з моменту звернення з заявою про призначення пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач у липні 2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, управління обслуговування громадян, відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії відповідно до пі ч.2 ст. 114 до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Спеціаліст відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) в усній формі повідомив, що до пільгового трудового стажу не враховано періоди роботи з 07.08.1999 по 01.09.2003, з 16.12.2003 по 25.04.2005, з 08.06.2005 по 02.08.2006, з 04.08.2006 по 23.04.2008, з 01.09.2008 по 02.11.2008, з 01.12.2009 по 28.12.2012 - оскільки відсутні уточнюючі довідки з підприємств та у зв`язку з цим вищевказані періоди роботи є спірними.

З метою одержання документів необхідних для призначення пенсії та підтвердження пільгового стажу позивач виїхав на окуповану територію та отримав уточнюючі довідки для підтвердження стажу роботи у спірний період.

Спеціаліст Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, управління обслуговування громадян, відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр), в свою чергу, не отримавши уточнюючих довідок, в межах трьох місяців відповідно до Порядку № 22-1, зареєстрував заяву про призначення пенсії, відсканував копії документів, зданих раніше та засобами програмного забезпечення, і за принципом екстериторіальності був визначений структурний підрозділ Пенсійного фонду України, який сформував атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення) та електронну пенсійну справу, а саме - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. За наслідками розгляду заяви Головним УПФУ в м. Києві 30.07.2021 було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 19.

У своєму рішенні відповідач вказує на те, що загальний стаж роботи становить 17 років та 4 місяці, в тому числі за списком № 1 - 8 місяців та 24 дні, що не дає права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Позивач вважає, що той факт, що відповідачі не мають можливості перевірити пільговий трудовий стаж за допомогою електронних запитів та сервісів у зв`язку з тимчасовою окупацією ОРДЛО не має стати умовою для порушення конституційного права на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, який передбачено ст. 46 Конституції України.

За твердженням позивача, підготовлені уточнюючі довідки та копії наказів «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» з відповідними списками, беззаперечно підтверджують його пільговий трудовий стаж не тільки в спірні періоди роботи, вказані в рішенні відповідача з 07.08.1999 по 01.09.2003, з 16.12.2003 по 25.04.2005, з 08.06.2005 по 02.08.2006. з 04.08.2006 по 23.04.2008, з 01.09.2008 по 02.11.2008, з 01.12.2009 по 28.12.2012, а підтверджують також пільговий трудовий стаж за списком №1 в періоди: 04.01.1993 по 25.01.1993. з 26.01.1993 по 02.03.1993, з 03.03.1993 по 21.03.1993, з 22.03.1993 по 06.05.1993, з 07.03.1993 по 09.06.1993, з 10.06.1993 по 27.07.1993, з 28.07.1993 по 16.08.1993. з 01.02.1994 по 29.10.1994, з 22.03.1995 по 24.03.1995, з22.03.1995 по 24.03.1995, з 27.01.1997 по22.04.1997, з 30.05.1997 по 06.12.1998.

Доводи відповідача проте, що надані документи видані та завірені на тимчасово окупованій території України і в зв`язку з цим не можуть бути взяті до уваги є сумнівними та не обґрунтованими, адже у відповідності до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року, до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

З посиланням на норми Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 20.01.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

03.02.2022 за вх. № 4575/2022 позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 11.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача.

22.04.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнав, та у зв`язку із збройною агресією Росії проти України та введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 №1202-ІХ , просив поновити строк для подання відзиву на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 15.02.2022.

Відповідачем у відзиві зазначено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві за принципом екстериторіальності винесло рішення від 30.07.2021 №9, яким відмовило в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Згідно наданих позивачем документів про стаж (довідка про присвоєння ідентифікаційного коду, трудова книжка, військовий квиток, диплом, пільгові довідки), а також даних персоніфікованого загальний страховий стаж позивача складає 17 років 4 місяці, пільговий стаж складає 8 місяців 24 дні, який враховано згідно даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та витягів з ЄДР. Не зараховано до пільгового стажу періоди з 07.08.1999 по 01.09.2003; 16.12.2003 по 25.04.2005; 08.06.2005 по 02.08.2006; 04.08.2006 по 23.04.2008; 01.09.2008 по 02.11.2008; 01.12.2009 по 28.12.2012- оскільки довідки надані позивачем видані «луганською народною республікою», є нелегітимними та недійсним на території України і не створюють жодних правових наслідків. Внаслідок відсутності правових підстав для призначення пенсії гр.. ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком № 1, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві правомірно винесло рішення про відмову в призначенні даного виду пенсії.

На підставі вищевикладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , 26.07.2021 звернувся до ГУ ПФУ в Луганській області з заявою про призначення пенсії, додавши до заяви, зокрема, копії паспорта НОМЕР_2 , картки платника податків, військового квитка НОМЕР_3 , довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.06.2021 № 928-, трудової книжки НОМЕР_4 , довідок від 30.10.2020 № 417, від 30.10.2020 № 416, від 17.03.2017 № 951, від17.03.2021 № 952, від 17.03.2017 № 953, від 17.03.2017 № 954, від 21.08.2017 № 858, про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній за періоди з 30.05.1997 по 06.12.1998, з 07.08.1999 по 01.09.2003, з 16.12.2003 по 25.04.2005, з 04.08.2006 по 23.04.2008, з 27.01.1997 по 22.04.1997, довідок від 30.10.2020 № 421, від 30.10.2020 № 419, наказів від 26.04.1995 № 148, 17.05.1995 № 329, від 09.04.2004 № 328, від 04.05.2000 № 136 «Про результати атестації робочих місць» та переліків робочих посад до них; історичних довідок ДП «Ровенькиантрацит», довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 21.08.2017 № 857, від 21.08.2017 № 856.

Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 30.07.2021 № 9 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п.1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що згідно наданих до заяви документів про стаж (трудова книжка, військовий квиток) загальний страховий стаж складає 17 років 4 місяці. Пільговий стаж складає 8 місяців 24 дні, який враховано згідно даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та витягів з ЄДР. Не враховано до пільгового стажу періоди роботи з 07.08.1999 по 01.09.2003, 16.12.2003 по 25.04.2005; 08.06.2005 по 02.08.2006, 04.08.2006 по 23.04.2008, 01.09.2008 по 02.11.2008, 01.12.2009 по 28.12.2012 оскільки відсутня пільгова довідка та первинні документи (особова картка, накази по підприємству, витяги) про зайнятість на вищезазначених роботах не надані.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (далі Порядок № 18-1).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише в на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.12.2014 №28-2, Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).

16.03.2021 за № 339/35961 в Міністерстві юстиції України зареєстровано постанову правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.12.2020 № 25-1, якою затверджено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1).

Зазначеною постановою правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.12.2020 № 25-1, зокрема, передбачено можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.

Згідно із розділом IV п. 4.2 Порядку 22-1 із змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.12.2020 № 25-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідачем розглянуто заяву позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням принципу екстериторіальності.

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п.1-2 статті 114 Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно із паспортом серії НОМЕР_2 , виданим 14.02.2006 Ровеньківським МВ УМВС України в Луганській області, дата народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу виповнилося 50 років.

Тобто, станом на 26.07.2021 (дата звернення з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах) позивач досяг віку, визначеного вимогами пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058.

Страховий стаж згідно з рішенням відповідача від 30.07.2021 № 19 становить 17 років 4 місяці, пільговий 8 місяців 24 дні, тобто, на думку відповідача, позивач станом на дату звернення з заявою про призначення пенсії не має достатнього як страхового, так і пільгового стажу.

Судом встановлено, що трудова книжка НОМЕР_4 , видана на ім`я позивача, містить наступні записи щодо спірних періодів роботи ОСОБА_1 , не зарахованих до пільгового стажу:

Ровеньківське ШСУ № 1 треста «Антрацитвуглестрой»:

26 07.08.1999 прийнятий прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем під землею, наказ № 169-к від 06.08.1999;

27 29.12.2000 прийнятий підземним прохідником з повним робочим днем під землею по п`ятому розряду, наказ № 293к від 29.12.2000;

28 за наслідками атестації робочих місць за умовами праці підтверджується право на пенсію за віком за Списком № 1, наказ від 04.05.2000 № 136;

29 01.09.2003 звільнений за ст. 40 п. 4 КЗпП України, наказ від 29.09.2003 № 191/к;

ОП трест «Антрацитвуглестрой» ДП «Ровенькиантрацит»:

30 16.12.2003 прийнятий прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем під землею, наказ від 12.12.2003 № 269п;

31 09.04.2004 за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком по Списку № 1, наказ від 09.04.2004 № 328;

32 25.04.2005 звільнений за ст.40 п. 4 КЗпП України за прогули без поважних причин, наказ від 04.05.2005 № 106п;

ТОВ «Агроплюс»:

33 08.06.2005 прийнятий прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем під землею, наказ від 08.06.2005 № 26-к;

34 за результатами атестації робочих місць підтверджується право переходу на пенсію на пільгових умовах за списком № 1, наказ від 11.06.2004 № 12/15;

35 02.08.2006 звільнений за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням), наказ від 01.08.2006 № 51/к;

ОП трест «Антрацитвуглестрой» ДП «Ровенькиантрацит»:

36 04.08.2006 прийнятий прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем під землею, наказ № 253к від 03.08.2006;

37 23.04.2008 звільнений за ст. 40 п. 4 КЗпП України за прогули без поважних причин, наказ від 14.05.2008 № 250-п;

ТОВ «Агроплюс»:

38 01.09.2008 прийнятий прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею, наказ від 01.09.2008 № 5/к;

39 за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджується право на пільгову пенсію за Списком № 1; наказ від 11.06.2004 № 12/15;

40 звільнений за ст. 38 КЗпП України (власне бажання), наказ від 03.11.2008 № 72к;

ТОВ «Агроплюс»:

41 01.12.2009 прийнятий прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею, наказ від 01.12.2009 № 60/к;

42 за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджується право на пільгову пенсію за Списком № 1, наказ від 08.06.2009 № 12/31;

43 21.03.2012 звільнений за ст. 38 КЗпП України (власне бажання), наказ від 22.03.2012 № 34/к;

44 21.03.2012 запис під № 43 недійсний, звільнений за п.1 ст. 36 КЗпП України (згода сторін), наказ від 22.03.2012 № 34/к;

ТОВ «УТК-Траст»:

45 03.09.2012 прийнятий прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею, наказ від 03.09.2012 № 17;

46 04.10.2012 звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, наказ від 04.10.2012 № 75;

ТОВ «Кам`янське вугільне родовище»:

47 01.07.2013 прийнятий прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею, наказ від 01.07.2013 № 17-к;

48 за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 1, наказ № 2-а від 05.02.2013;

49 03.03.2014 звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України, наказ від 03.03.2014 № 12-к.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом №1788 (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що крім трудової книжки, для підтвердження спірного періоду роботи на пільгових умовах позивачем надано відповідачу довідки від 30.10.2020 № 417, від 30.10.2020 № 416, від 17.03.2017 № 951, від17.03.2021 № 952, від 17.03.2017 № 953, від 17.03.2017 № 954, від 21.08.2017 № 858 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній за періоди з 30.05.1997 по 06.12.1998, з 07.08.1999 по 01.09.2003, з 16.12.2003 по 25.04.2005, з 04.08.2006 по 23.04.2008, з 27.01.1997 по 22.04.1997, довідок від 30.10.2020 № 421, від 30.10.2020 № 419, копії наказів від 26.04.1995 № 148, 17.05.1995 № 329, від 09.04.2004 № 328, від 04.05.2000 № 136 «Про результати атестації робочих місць» та переліків робочих посад до них; історичних довідок ДП «Ровенькиантрацит».

Вказані довідки та накази засвідчені печатками ГУП ЛНР «Республиканская топливная компания «Востокуголь», ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит».

Суд зауважує, що в оскаржуваному рішенні відповідача підставою для незарахування спірного періоду роботи позивача з з 07.08.1999 по 01.09.2003, з 16.12.2003 по 25.04.2005, з 08.06.2005 по 02.08.2006, з 04.08.2006 по 23.04.2008 з 01.09.2008 по 02.11.2008, з 01.12.2009 по 28.12.2012 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, зазначено про відсутність пільгової довідки та первинних документів (особова картка, накази по підприємству, витяги) про зайнятість на вищезазначених роботах.

Надаючи оцінку зазначеним доводам, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Також суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Луганської області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації його права на призначення пенсії з підстави знаходження підприємств та установ, які видали документи на підтвердження пільгового стажу роботи, на тимчасово непідконтрольній українській владі території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був надати належну оцінку всім наданим позивачем для підтвердження пільгового стажу роботи документам, в тому числі тим, які видані та засвідчені печатками ГУП ЛНР «Республиканская топливная компания «Востокуголь», ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит».

В даному випадку відомості, що містяться у довідках, в повній мірі узгоджуються з записами у трудовій книжці позивача, тому відповідач повинен при прийнятті рішення за наслідками розгляду заяви позивача надати оцінку також відомостям, що містяться в уточнюючих довідках.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення відповідача, яким відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу спірного періоду роботи, вмотивовано виключно відсутністю належних уточнюючих довідок, при цьому не надано оцінку наявності інших визначених статтею 114 Закону № 1058 підстав для зарахування чи незарахування цього періоду до пільгового, а саме наявності чи відсутності атестації робочих місць, чи працював позивач повний робочий день на зазначених роботах, чи достатньо загального страхового стажу позивача для призначення пенсії на пільгових умовах, а відповідну оцінку можливості призначення пенсії на підставі наданих позивачем документів в їх сукупності повинен надавати саме відповідач з огляду на його дискреційні повноваження щодо вирішення питань про призначення пенсій, а суд не може самостійно обчислювати пільговий стаж позивача, перебираючи на себе повноваження органу ПФУ.

Фактично зазначені обставини свідчать про необґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень, що є недотриманням вимог, визначених пунктом 3 частини другої статті 2 КАС України, та є підставою для його скасування.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним):

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30.07.2021 № 19 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

Також суд зауважує, що обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що «..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах».

Що стосується вимог позивача щодо зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу певний стаж роботи та призначити позивачу пенсію, вони задоволенню не підлягають з наведених вище підстав щодо неможливості перебирання судом дискреційних повноважень органу ПФУ шляхом обчислення пільгового стажу позивача та самостійного вивчення документів, зміст яких не досліджувався відповідачем.

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, висловлено Верховним Судом у постанові від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72694515).

Крім того, суд зауважує, що позивач просить суд зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 04.01.1993 по 25.01.1993, з 26.01.1993 по 02.03.1993, з 03.03.1993 по 21.03.1993. з 22.03.1993 по 06.05.1993, з 07.03.1993 по 09.06.1993. з 10.06.1993 по 27.07.1993. з 28.07.1993 по 16.08.1993, з 01.02.1994 по 29.10.1994, з 22.03.1995 по 24.03.1995, з 22.03.1995 по 24.03.1995, з 27.01.1997 по 22.04.1997, з 30.05.1997 по 06.12.1998, проте щодо цих періодів роботи станом на теперішній час спір відсутній, відповідач в оскаржуваному рішенні не зазначав щодо їх зарахування або незарахування до пільгового стажу.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною восьмою статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Таким чином, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП

НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30.07.2021 № 19 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська