Справа № 140/4065/22
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4065/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Ткачук І.І.,

представника відповідача Новосада О.Ю.,

представника третьої особи Петрунів Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області, про визнання бездіяльності протиправною щодо невиконання дій по оформленню подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів до бюджету щодо коштів виконавчого збору, сплачених Управлінням водопровідно- каналізаційного господарства міста Володимира-Волинського у розмірі 77 416,72 грн.; зобов`язання відповідача оформити відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про повернення коштів виконавчого збору у розмірі 77 416,72 грн. на користь Управління водопровідно- каналізаційного господарства міста Володимира-Волинського.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю допущеної відповідачем бездіяльності щодо ненаправлення подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, про повернення сплачених у виконавчому провадженні № 38076088 коштів виконавчого збору, з огляду на скасування постанови про стягнення виконавчого збору в судовому порядку.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадженні у справі, судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи з урахуванням §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити з огляду на те, що відповідно до рішень як Волинського окружного адміністративного суду від 17.09.2021, так і Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021 не визнано виконавчий збір, стягнутий з боржника як кошти, що є безпідставно або надмірно стягнутими з боржника, та не винесено рішення щодо стягнення з Відділу 77 416,72 грн. виконавчого збору. А тому у державного виконавця Відділу відсутні законні підстави для звернення в органи Державної казначейської служби України з поданням стосовно повернення помилково або надміру перерахованих коштів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області у письмових поясненнях позову не визнає та зазначає, що органом, що контролює справляння надходжень до державного бюджету в даному випадку є орган державної виконавчої служби.

В судовому засіданні представник відповідача позову не визнав, просив в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у запереченні.

Представник третьої особи позов не визнала з підстав, викладених у поясненні.

Заслухавши усні пояснення учасників справи (вступне слово), дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинський області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Новосадом Олегом Юрійовичем 08 квітня 2016 року було винесено постанову ВП № 38076088 про стягнення з боржника Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського виконавчого збору в сумі 77 416,72 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року у справі №140/7575/21, яке набрало законної сили 08 грудня 2021 року на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду, дану постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору визнано протиправною та скасовано.

Як слідує із вищенаведеного рішення суду, виконавчий збір стягнуто із боржника в примусовому порядку шляхом списання коштів з рахунку боржника в повному обсязі в сумі 77 416,72 грн. згідно платіжного доручення №1640 від 09.07.2021.

Враховуючи вищенаведене, державним виконавцем відділу 16.07.2021 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 38076088 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, оскільки вся заборгованість з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження була стягнута з боржника.

05 квітня 2022 року Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського звернулося до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) із заявою, в якій просило звернутися до відповідного органу Державної казначейської служби України з поданням про повернення надміру зарахованих до бюджету коштів, стягнутих за постановою про стягнення виконавчого збору від 08.04.2016 в сумі 77 416,72 грн.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідь була надана листом від 29.04.2022 № 951/17/0/44-22/02.2-32, в якому відповідачем повідомлено, що на підставі постанови від 08.04.2016 ВП № 38076088 про стягнення з боржника виконавчого збору державним виконавцем Відділу стягнуто в дохід Державного бюджету України на погашення виконавчого збору кошти в сумі 77 416,72 грн., які перераховані відповідно до платіжного доручення від 09.07.2021 №1640. У зв`язку із погашенням заборгованості за виконавчим документом та стягненням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, державним виконавцем Відділу, керуючись вимогами пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження, 16.07.2021 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження внаслідок повного фактичного виконання рішення суду. Станом на момент прийняття рішення про закінчення вищевказаного виконавчого провадження та стягнення з боржника коштів та їх подальшого перерахування в дохід Державного бюджету України, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору була чинною та дії державного виконавця відповідали вимогам Закону. Однак відповідно до рішень як Волинського окружного адміністративного суду від 17.09.2021, так і Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021 не визнано виконавчий збір, стягнутий з боржника як кошти, що є безпідставно або надмірно стягнутими з боржника, та не винесено рішення щодо стягнення з Відділу 77 416,72 грн. виконавчого збору. А тому у державного виконавця Відділу відсутні законні підстави для звернення в органи Державної казначейської служби України з поданням стосовно повернення помилково або надміру перерахованих коштів.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача щодо невиконання дій по оформленню подання до органу Державної казначейської служби України на повернення помилково або надміру сплачених сум виконавчого збору протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 частини першої статті 39 Закону України Про виконавче провадження визначено, що у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, виконавче провадження підлягає закінченню.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Як передбачено частинами першою, другою статті 42 Закону України Про виконавче провадження кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до частини сьомої статті 27 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Виконавчий збір визначається частиною першою цієї ж статті Закону як збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно частини другої статті 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частинами першою, четвертою статті 47 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Грошові суми, стягнуті до Державного бюджету України або місцевих бюджетів, перераховуються в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Пунктом 2 розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1302/29432 (тут і далі - у редакції на час виникнення спірних правовідносин), витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону. У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Отже, підставами для повернення стягнутого виконавчого збору є:

1) закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню;

2) визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, процедура, яка б передбачала повернення коштів у відповідності до Закону України Про виконавче провадження, вказаними вище нормами прямо не передбачена.

Однак процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (заголовок вказаного Порядку на час розгляду справи змінено згідно з наказами Міністерства фінансів України №507 від 17.08.2020, №244 від 29.04.2021 на «Порядок повернення (перерахуванн) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів») (далі по тексту - Порядок №787, у редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 787, він визначає процедури: повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі); перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті, відповідно до пункту 3 Порядку № 787 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані заяві платника.

Як зазначено у пункті Порядку № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки отримувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані у поданні (висновку, повідомленні) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, органів, які ведуть облік заборгованості в розрізі позичальників, заяві платника (у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого)).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Отже, Порядком № 787 встановлено чіткий алгоритм дій щодо повернення таких платежів.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом у спірних правовідносинах є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.06.2018 у справі № 910/23967/16.

Таким чином, відповідно до Порядку № 787, обов`язковою умовою для повернення надміру зарахованих до бюджету коштів є підготовка органами, що контролюють справляння надходжень бюджету, відповідного подання.

Враховуючи, що постанова про стягнення виконавчого збору від 08.04.2020 ВП №38076088 скасована в судовому порядку, позивач має право на повернення стягнутих у виконавчому провадженні сум, якому кореспондує відповідний обов`язок відповідача вчинити дії, спрямовані на повернення таких сум позивачу.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Враховуючи вказане вище, суд вбачає наявність правових підстав для визнання відмови відповідача протиправною щодо невжиття заходів, спрямованих по оформленню подання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області на повернення Управлінню водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету щодо коштів виконавчого збору, сплачених у розмірі 77 416,72 грн. та зобов`язання відповідача оформити подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про повернення вказаних коштів виконавчого збору на користь Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 2481,00 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення № 318 від 27.05.2022.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про виконавче провадження, суд

ВИРІШИВ:

Позов Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського (44700, Волинська область, місто Володимир-Волинський, вулиця Луцька, будинок 211, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) (43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимирська, будинок 1, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління державної казначейської служби України у Волинській області (43021, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Стрілецька, будинок 4-А, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) в оформленні подання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області на повернення Управлінню водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету щодо коштів виконавчого збору, сплачених у розмірі 77 416,72 грн. (сімдесят сім тисяч чотириста шістнадцять гривень 72 копійок).

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) оформити відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про повернення коштів виконавчого збору у розмірі 77 416,72 грн. (сімдесят сім тисяч чотириста шістнадцять гривень 72 копійок) на користь Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського.

Стягнути на користь Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2481,40 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук