Справа № 460/16407/21
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
06 червня 2022 року м. Рівне №460/16407/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

військової частини НОМЕР_1
доОСОБА_1
про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила:

-стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, завдану державі за отримане речове майно в розмірі 4175,12 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач проходив службу у військової частині НОМЕР_1 та перебував на всіх видах забезпечення в такій частині. Зазначав, що після звільнення з військової служби залишок заборгованості позивача за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, становить 4175,12 грн., який підлягає стягненню на користь Військової частини НОМЕР_1 . Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 04.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін у судове засідання.

21.01.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 не погоджувався зі змістом заявлених позовних вимог, з огляду на не зменшення військовою частиною вартості, виданого йому майна на термін зносу майна 3 місяці 26 календарних днів. Також у відзиві позивач просив виплатити йому одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу пiсля укладення ними першого контракту в розмiрi восьми розмiрiв прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а також грошову допомогу для оздоровлення в розмiрi мiсячного грошового забезпечення.

03.02.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач виклав свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2021 №121 військовослужбовця військової служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 , який 29.06.2021 прибув з Вараського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Рівненської області та уклав контракт терміном на три роки з 29.06.2021 по 28.06.2024, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 29.06.2021 №120-РС на посаду оператора обчислювального відділення та звукометричної розвідки дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_2 , з 29.06.2021 зараховано до списків особового складу вiйськової частини НОМЕР_1 на всi види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2021 №126 позивач 02.07.2021 справи та посаду прийняв, приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідачу видано речове майно, що підтверджується карткою № 6230 обліку військового майна особистого користування від 29.06.2021.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.10.2021 №204 ОСОБА_1 відповідно до підпункту "д" (через службову невідповідність) пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", звільнено з військової служби та виключено з особового складу частини з 26.10.2021.

Відповідно до довідки від 22.10.2021 №75 про взаємозалік грошових коштів за речове майно солдату служби за контрактом ОСОБА_1 , сума утримання грошей за майно речової служби військової частини НОМЕР_1 становить 8484,11 грн.

З грошового забезпечення відповідача утримано грошової кошти в сумі 4308,99 грн., як відшкодування майнової шкоди за речове майно, строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу, що підтверджується витягом з книги обліку грошових стягнень і нарахувань Військової частини НОМЕР_1 . Залишок до стягнення заборгованості відповідача за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, становить 4175,12 грн.

Листом від 04.11.2021 за №6661 військова частина НОМЕР_1 повідомила відповідача за наявною в неї адресою проживання відповідача про необхідність до 15.11.2021 добровільно повернути 4175,12 грн. за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися.

Зважаючи на те, що відповідач добровільно не сплатив заборгованості, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір суд виходив з таких мотивів та норм права:

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут).

Згідно з ст.9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до ст.11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Стаття 26 Статуту визначає, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей") держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави.

В свою чергу, правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном, визначає Закон України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" від 21.09.1999 № 1075-XIV (далі - Закон України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України").

Відповідно до ст.1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Згідно з ст.3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).

З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" визначено, що військові частини ведуть облік закріпленого за ними майна у кількісних, якісних, обліково-номерних та вартісних показниках і враховують по відповідних службах - продовольчій, речовій, квартирно-експлуатаційній, пально-мастильних матеріалів тощо.

Продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців регламентоване статтею 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Так, відповідно до ч.1 ст.9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

За військовослужбовцями, відрядженими до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів, зберігаються продовольче, речове та інші види забезпечення, передбачені цією статтею, гарантії та пільги, що надаються за рахунок коштів, призначених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Порядок здійснення всіх видів матеріального забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів, та виплати грошової компенсації вартості за речове майно, що не отримано такими військовослужбовцями, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Розділу І Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за № 768/28898 визначено, що основним завданням речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців Збройних Сил України в обмундируванні, взутті, натільній і теплій білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, спеціальному одязі, спеціальному одязі та спорядженні для виконання спеціальних завдань, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних знаках і знаках розрізнення, санітарно-господарському майні, спортивному інвентарі та лазне-пральному обслуговуванні, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань, як у мирний час, так і в особливий період.

Як встановлено судом вище, ОСОБА_1 після зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення видано речове майно, що підтверджується карткою обліку матеріальних засобів особистого користування.

Абзацом 8 пункту 4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

В спірному випадку, відповідача звільнено з військової служби у запас за службовою невідповідністю, що підтверджується копією витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.10.2021 №204.

Таким чином, з огляду на положення аб.8 п.4 розд.III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, вартість виданих відповідачу предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, підлягає стягненню з відповідача, оскільки останнього звільнено з військової служби за службовою невідповідністю.

Відповідно до довідки про взаємозалік грошових коштів за речове майно солдату служби за контрактом ОСОБА_1 , сума утримання грошей за майно речової служби військової частини НОМЕР_1 становить 8484,11 грн.

При цьому, сума утримання за речове майно прорахована з урахуванням зносу речового майна, тобто зменшена на термін зносу, що підтверджено довідкою позивача від 22.10.2021 №75.

Відповідно, твердження відповідача про необхідність зменшення військовою частиною вартості, виданого йому майна на термін зносу майна 3 місяці 26 календарних днів, судом до уваги не беруться.

Судом встановлено, що з грошового забезпечення відповідача утримано грошової кошти в сумі 4308,99 грн. як відшкодування майнової шкоди за речове майно, строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу, що підтверджується витягом з книги обліку грошових стягнень і нарахувань Військової частини НОМЕР_1 . Залишок до стягнення заборгованості відповідача за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, становить 4175,12 грн.

Позивач звертався до відповідача з листом про необхідність повернути військовій частині НОМЕР_1 вказану суму заборгованості за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, проте відповідач добровільно не сплатив військовій частині НОМЕР_1 таку заборгованість.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 №160-IX, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

З огляду на те, що відповідач добровільно не сплатив заборгованість за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, а Військова частина НОМЕР_1 вжила всіх можливих заходів щодо добровільної сплати такої заборгованості, суд вважає підставним звернення Військової частини НОМЕР_1 із цим позовом.

У відзиві позивач просив виплатити йому одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу пiсля укладення ними першого контракту в розмiрi восьми розмiрiв прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а також грошову допомогу для оздоровлення в розмiрi мiсячного грошового забезпечення.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Тому, прохання відповідача зобов`язати позивача вчинити певні дії у відзиві не узгоджується з суттю відзиву як такого.

Більше того, виплата одноразових грошових допомог не є предметом судового розгляду справи про стягнення з військовослужбовця заборгованості за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Враховуючи положення ч.2 ст.139 КАС України, судові витрати по сплаті судового збору за подання цього позову, понесені позивачем, не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 заборгованість в розмірі 4175,12 грн. за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 06 червня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя С.А. Борискін