Справа № 500/1823/22
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1823/22

07 червня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним і скасувати наказ начальника Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25 березня 2022 року №99-агд «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_2 »;

- визнати протиправним і скасувати наказ начальника Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01 квітня 2022 року №118-агд «Про припинення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_2 ».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на службі в Збройних Силах України та з 02 жовтня 2021 року по даний час перебуває на посаді начальника Кременецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, на яку призначений наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.

Наказом начальника Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25 березня 2022 року № 99-агд «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_2 » позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення військової дисципліни під час проведення селекторної наради.

У вказаному наказі відповідачем зазначено, що згідно вимог розпорядження начальника Тернопільського ОТЦК та СП 25 березня 2022 року проводилась селекторна нарада з начальниками районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та начальниками відділів районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Під час проведення наради начальник Кременецького районного ТЦК та СП полковник ОСОБА_2 голосно спілкувався з підлеглими (порушував військову дисципліну), чим заважав проведенню селекторної наради, що стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності на підставі статей 45, 48 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України».

Надалі, наказом начальника Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01 квітня 2022 року № 118-агд «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_2 » позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення виконавчої дисципліни під час проведення селекторної наради.

У наказі № 118-агд від 01 квітня 2022 року вказано, що він винесений у зв`язку з тим, що згідно вимог розпорядження начальника Тернопільського ОТЦК та СП 31 березня 2022 року о 19.00 год. проводилась селекторна нарада з начальниками районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та начальниками відділів районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Начальник Кременецького районного ТЦК та СП полковник Ю. Фещенко безпідставно запізнився на вказану селекторну нараду.

Позивач вважає, що вказані накази є протиправними та такими, що підлягають до скасування, оскільки він переконаний, що у його діях відсутні ознаки порушення військової та виконавчої дисципліни, а відтак відсутні підстави для притягнення до відповідальності, з огляду на що він звернувся із даним позовом в суд про їх скасування.

Ухвалою суду від 14.04.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій встановлено строк подання відповідачу відзиву на позовну заяву, в тому числі клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

18.05.2022, відповідач через відділ документального забезпечення суду подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою позицію тим, що позивач, будучи у військовому званні полковник, займаючи посаду начальника Кременецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, - під час селекторної наради 25.03.2022, яка проводилась начальником Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, дозволяв собі голосно говорити і вирішувати службові та особисті питання, не зважаючи на зауваження начальника.

Відповідач вказує, що позивач вів себе не так, як належить старшому офіцерському складу Збройних Сил України у військовому званні полковник, показуючи себе з вкрай негативної сторони та з незадовільним знаннями Статуту, в частині військової ввічливості і поведінки військовослужбовців, на що йому було зроблено зауваження в усній формі та наголошено на неприпустимості вказаних висловів у поведінці. На виконання вимог статті 45 Дисциплінарного статуту начальником Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Відповідач вважає, що за таких обставин у нього були відсутні підстави для проведення службового розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини позивача, так як зазначені обставини відповідачу були відомі та повністю підтверджували вину позивача у вчиненні такого дисциплінарного проступку.

Окрім цього, відповідачем зазначено, що 31.03.2022 позивачем не виконано наказу безпосереднього начальника стосовно його особистої присутності на селекторній нараді. Щодо зазначених позивачем причин відсутності на селекторній нараді, відповідач вказав, що позивач, будучи військовою посадовою особою, був зобов`язаний доповісти начальнику про те, що у штабі Кременецької районної територіальної оборони будуть відбуватися засідання, і його, як члена штабу, запрошено для участі, та лише після отримання дозволу від прямого начальника, позивач мав право брати участь у таких зборах. Однак, позивач не звертався до начальника та не отримав дозволу для участі у штабі Територіальної оборони, що свідчить, на переконання відповідача, про порушення позивачем вимог Статуту та про порушення останнім виконавчої дисципліни. З огляду на що, за твердженням відповідача, у діях позивача наявні ознаки правопорушення, а тому підстави для проведення службового розслідування в цій частині також були відсутні.

За наведених обставин, відповідач вважає, що накази начальника Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.03.2022 №99-агд та від 01.04.2022 №118-агд є законними, а тому в задоволенні позовних вимог про їх скасування слід відмовити (арк. справи 30-43).

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як слідує з матеріалів судової справи та не спростовується сторонами, позивач ОСОБА_1 , є офіцером та перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 (арк. справи 14).

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України №417 від 07.10.2021 позивачу присвоєне чергове військове звання: полковник (арк. справи 15).

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №402 від 29.09.2021, позивач призначений начальником центру Кременецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (арк. справи 16).

Відповідно до наказу №53 від 02.10.2021 (по стройовій частині), позивач підполковник ОСОБА_3 , починаючи з 02.10.2021, прийняв справи та посаду начальника центру Кременецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та приступив до виконання службових обов`язків (арк. справи 17).

Суд зазначає, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 введено військовий стан, який в подальшому продовжено, у передбачений законом спосіб.

Так, наказом начальника Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №99-агд «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_2 » від 25.03.2022, на підставі статей 45 та 48 Закону України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України» №551-ХІV від 24.03.1999, за порушення військової дисципліни під час проведення селекторної наради притягнуто до дисциплінарної відповідальності начальника Кременецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Ю. Фещенка та накладено дисциплінарного стягнення догану (арк. справи 20).

Зі змісту вказаного наказу №99-агд від 25.03.2022 слідує, що згідно розпорядження начальника Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 25 березня 2022 проведено селекторну нараду з начальниками районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та начальниками відділів районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Під час проведення наради начальник Кременецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковник ОСОБА_2 голосно спілкувався з підлеглими (порушував військову дисципліну), чим заважав проведенню селекторної наради.

Наказом начальника Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №118-агд «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника Ю. Фещенко» від 01.04.2022, на підставі статей 45 та 48 Закону України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України» №551-ХІV від 24.03.1999, за порушення виконавчої дисципліни під час проведення селекторної наради притягнуто до дисциплінарної відповідальності начальника Кременецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Ю. Фещенка та накладено дисциплінарного стягнення догану (арк. справи 19).

Зі змісту вказаного наказу №118-агд від 01.04.2022 слідує, що згідно вимог розпорядження начальника Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, о 19.00 31 березня 2022, проводилась селекторна нарада з начальниками районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та начальниками відділів районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Начальник Кременецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, полковник Ю. Фещенко безпідставно запізнився на вказану селекторну нараду.

Не погоджуючись із діями відповідача стосовно притягнення до дисциплінарних стягнень у вигляді доган, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ(далі - Закон №2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ), та Законом України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби).

Преамбулою Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Згідно із статтями 1, 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Частинами третьою, шостою статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Згідно із частиною першою статті 6 Дисциплінарного статуту ЗСУ право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

За приписами частини першої статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Пунктом «б» статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: догана.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-85 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Так, частиною першою статті 83 цього Статуту визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (ч.1 ст.84 Дисциплінарного статуту).

Абзацами 1, 2, 3 статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Статтею 86 Дисциплінарного статуту встановлено, що якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

Отже, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування. Вирішуючи такі спори, суд має виходити з обставин, встановлених службовим розслідуванням, характеру проступку, мотивів, за яких його вчинено та якими доказами це підтверджується.

Стосовно доводів позивача, що підставами протиправності винесених наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є непроведення службового розслідування для встановлення ступеня його вини, суд зазначає наступне.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначаються Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства Оборони України від 21.11.2017 №608 (надалі - Порядок №608).

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування проводиться для встановлення:

- неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення;

- причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби;

- ступеня вини військовослужбовця;

- порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства;

- причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення;

- причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку №608 зазначено, що службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено комісії або військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Відповідно до пункту 13 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

За приписами пункту 2 розділу ІV Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, мають право:

- запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); - отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); - з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; - за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді; - ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування; - отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України; - проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду з обов`язковим зазначенням: - предмета огляду та його стислого опису; - часу, дати, місця (населеного пункту) огляду; - посади, військового звання, прізвища та імені особи, яка складає документ; - військового звання, прізвища та імені посадової (службової) особи, яка бере участь у службовому розслідуванні (за необхідності); - прізвища, імені, по батькові та фактичної адреси проживання двох присутніх осіб; - фактичного місцезнаходження військової частини, установи, підприємства тощо; - місця складання документа (номер службового кабінету або іншого приміщення); - у разі використання технічних (відео-, фото- або аудіо-) засобів - цифрового пристрою, його назви, моделі; - підписів присутніх осіб на кожному аркуші та їх прізвищ, ініціалів, підписів на останньому аркуші; - підпису особи, яка склала акт огляду, на останньому аркуші.

Згідно з пунктом 3 розділу ІV Порядку №608 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

- знати підстави проведення службового розслідування; - бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; - відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; - давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; - з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; - порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; - висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; - ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); - оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

У відповідності по пунктів 1, 6 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктом 1 розділу VІ Порядку №608 зазначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до пункту 1 розділу VІ Порядку №608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом ЗСУ. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк (пункт 4 розділу VІ Порядку №608).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни.

Суд зазначає, що відповідно до чинного законодавства, передуванню виданню наказу може бути проведено службове розслідування.

Суд враховує, що проведення службового розслідування є правом, а не обов`язком відповідача, його командування.

Також суд враховує, що Дисциплінарний статут ЗСУ не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №813/3020/16.

Проте, суд звертає увагу на те, що пункт другий розділу ІІ Порядку №608 (в редакції наказів Міністерства оборони № 606 від 29.11.2018, № 378 від 12.10.2020) передбачає випадки коли службове розслідування «не призначається» та регламенту, що службове розслідування не призначається:

у разі надходження анонімних повідомлень, заяв, скарг;

якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Тобто, і приписи Дисциплінарного статуту ЗСУ і приписи Порядку №608 передбачають, що для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності необхідно, щоб був зафіксований не лише сам факт порушення, але й вина такого військовослужбовця у вчиненому порушенні, її ступінь. При цьому з`ясуванню підлягають причини і умови, що сприяли вчиненню військовослужбовцем правопорушення.

Так, перевіряючи обставини справи суд встановив, що позивача полковника ОСОБА_2 , двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарні стягнення у вигляді доган у кожному випадку.

Мотивами притягнення позивача до такого виду дисциплінарної відповідальності, згідно оскаржуваних наказів, слугувало порушення позивачем дисципліни оскільки позивач «голосно спілкувався з підлеглими (порушував військову дисципліну), чим заважав проведенню селекторної наради», яка проводилась 25.03.2022 та «безпідставно запізнився на вказану селекторну нараду (порушував виконавчу дисципліну)», яка проводилась 31.03.2022 о 19:00.

При цьому, доказів вчинення позивачем факту порушення, його вину, встановлення ступеня вини, з`ясування причин та умов, що сприяли вчиненню ним правопорушення, - відповідачем не представлено, а судом не здобуто. В свою чергу, при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності за запізнення на селекторні нараду, у своєму відзиві відповідач зазначає, що позивач покликався на наявність поважних причин, однак такі відповідачем залишено поза увагою. Крім того, з змісту відзиву слідує, що відповідач констатує у даному випадку наступне:

позивач був зобов`язаний доповісти начальнику про те, що у штабі Кременецької районної територіальної оборони будуть відбуватися засідання, і його, як члена штабу, запрошено для участі, та лише після отримання дозволу від прямого начальника, позивач мав право брати участь у таких зборах. Однак, позивач не звертався до начальника та не отримав дозволу для участі у штабі Територіальної оборони, що свідчить, на переконання відповідача, про порушення позивачем вимог Статуту та про порушення останнім виконавчої дисципліни.

Таким чином, не коректною є позиція відповідача щодо підстав притягнення позивача до відповідальності, а саме за яке порушення, - не отримання дозволу на участь у штабі Територіальної оборони, що в свою чергу на думку відповідача є також порушенням вимог Статуту та виконавчої дисципліни, чи наслідки такого, а саме запізнення на селекторну нараду. Відповідно, на думку суду, зазначене свідчить про те, що відповідачем при притягненні військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності був зафіксований лише сам факт порушення, але вина такого військовослужбовця у вчиненому порушенні, її ступінь встановлені не були, як і не були належним чином встановлені та не надано належну та об`єктивну оцінку причинам і умовам, що сприяли вчиненню військовослужбовцем порушення, що є не дотримання вимог частини другої статті 2 КАС України, в частині обґрунтованості, розсудливості та пропорційності.

Суд наголошує, що в силу приписів статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення, за умови якщо вину військовослужбовця повністю доведено, а під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Водночас, будь-яких доказів проведення службових розслідувань стосовно позивача з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, ступеня вини, обставини вчинення правопорушення, його наслідків за результатами розгляду яких командир прийняв рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарних стягнень, сторонами не представлено, а судом не здобуто.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності стало порушення військової та виконавчої дисципліни. Проте, позивач заперечує факт наявності в його діях ознак порушення військової дисципліни, зокрема і з тих підстав, що про час проведення селекторної наради 31 березня 2022 року він не був повідомлений керівництвом завчасно у встановленому порядку, що б надавало можливість своєчасно прибути до робочого місця, обладнаного необхідною технікою для забезпечення участі у проведенні селекторної наради.

В свою чергу, суд погоджується з доводами відповідача про те, що військова дисципліна ґрунтується, зокрема, на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, бездоганного і неухильного додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, проте суд наголошує, що будь-яке порушення військової та/або виконавчої дисципліни повинно бути доведеним, обґрунтованим, повинно бути враховано характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами першою та четвертою статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

При цьому, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що будь-яких доказів, які б свідчили про обставини вчинення позивачем визначених оскаржуваними наказами порушень саме військової та виконавчої дисципліни, зокрема: голосного спілкування з підлеглими, яке заважало проведенню селекторної наради 25.03.2022 та «безпідставного» запізнення на селекторну нараду, яка проводилась 31.03.2022 о 19:00, - відповідачем не представлено, а судом не здобуто.

Суд наголошує, що притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності за порушення військової/виконавчої дисципліни без доведення його вини, як і негативних наслідків такого порушення, свідчить про прийняття відповідачем оскаржуваних наказів без з`ясування всіх обставин, з огляду на що суд прийняв рішення про наявність підстав для визнання їх такими, що підлягають скасуванню.

За наведених обставин, суд вважає необхідним визнати протиправними та скасувати накази начальника Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.03.2022 №99-агд та від 01.04.2022 №118-агд «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_2 ».

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних наказів.

Таким чином враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач за подання даної позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1984,80 грн згідно квитанції від 11.04.2022 (арк. справи 1), а отже, такі судові витрати підлягають до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними та скасування наказів, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним і скасувати наказ начальника Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.03.2022 №99-агд «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_2 ».

Визнати протиправним і скасувати наказ начальника Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.04.2022 №118-агд «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_2 ».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки судові витрати в розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривень 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 07 червня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідач: - Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 2, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.