Справа № 280/1285/22
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Справа № 280/1285/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Запорізької області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача на ДП ВО Знамя з січня 2015 року по серпень 2016 року та з липня 2017 року по травень 2018 року включно;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Запорізької області зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 на ДП ВО Знамя з січня 2015 року по серпень 2016 року та з липня 2017 року по травень 2018 року включно з врахуванням мого заробітку за цей період в сумі 104 671,62 грн. у повному обсязі та здійснити відповідний перерахунок його пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в грудні 2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Запорізької області із заявою в якій просив зарахувати до страхового стажу періоди його роботи на ДП «ВО «Знамя» з січня 2015 року по серпень 2016 року та з липня 2017 року по травень 2018 року включно з рахуванням заробітку та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати: за 2015 рік у розмірі 46 711,17 грн., за 2016 рік (з січня по серпень) у розмірі 7 283,05 грн., за 2017 рік (з липня по грудень) у розмірі 19 531,73 грн., за 2018 рік (з січня по травень) у розмірі 31 145,68 грн. Проте, листом від 02.12.2020 р. № 10693-10751/П-02/8-0800/20 Головне управління Пенсійного фонду України Запорізької області відмовило в задоволені заяви на підставі відсутності сплати страхових внесків ДП «ВО «Знамя» за вказані періоди. Посилається на те, що застрахована особа не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене підприємством- страхувальником, оскільки згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе піаприємство- страхувальник. У зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав. У письмовому відзиві від 31.05.2022 вх. № 19344 вказав, що з Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) позивача вбачається, що за період з січня 2015 року по серпень 2016 року та з липня 2017 року по травень 2018 року страхові внески сплачені не були. Стверджує, що оскільки, в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України не міститься даних про перерахування ДП ВО «Знамя» страхових внесків із сум доходів, виплачених на користь позивача за період січня 2015 року по серпень 2016 року та з липня 2017 року по травень 2018 року спірні періоди не можуть бути зараховані до страхового стажу позивача та заробітна плата за цей період не може бути врахована для обчислення пенсії. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/1285/22 без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 4 ст. 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Запорізької області із заявою, в якій просив зарахувати до страхового стажу період його роботи на ДП «ВО «Знамя» з січня 2015 року по серпень 2016 року та з липня 2017 року по травень 2018 року включно з врахуванням його заробітку та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати: за 2015 рік у розмірі 46 711,17 грн., за 2016 рік (з січня по серпень) у розмірі 7 283,05 грн., за 2017 рік (з липня по грудень) у розмірі 19 531,73 грн., за 2018 рік (з січня по травень) у розмірі 31 145,68 грн. Всього в сумі 104 671,62 грн.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України Запорізької області повідомило, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу є дані про заробітну плату позивача в ДП ВО «Знамя» за період січень-грудень 2015 року, квітень та серпень 2016 року, та з липня 2017 року по травень 2018 року, проте відсутні дані про сплату страхових внесків, тому спірні періоди не можуть бути зараховані до страхового стажу позивача та заробітна плата за цей період не може бути врахована для обчислення пенсії.

Позивач, не погодившись з правомірністю відмови у перерахунку пенсії, звернувся до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон №1058-IV.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 1- 3 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до підпункту 3 порядку 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1) особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Як встановлено судом, підставою для неврахування до страхового стажу спірних періодів роботи позивача на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання «Знамя`стало відсутність підтвердження сплати страхових внесків у вказаний період роботи згідно довідки ОК-5.

Водночас, суд зазначає, що трудова книжка ОСОБА_1 містить записи про роботу у періоди з 05.01.2015 року до 08.08.2016 року, з 27.07.2017 по 21.05.2018 на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання «Знамя», які завірений відтиском печатки вказаного підприємства.

Суд зазначає, що сумніви відповідача щодо несплати роботодавцем позивача страхових внесків самі по собі не можуть бути підставою для неврахування підтвердженого періоду роботи позивача у його страховий стаж.

Суд також звертає увагу, на те, що позивачем надана до матеріалів справи довідка ДП ВО «Знамя» Фонду державного майна України від 23.09.2020 № 14-117, з якої вбачається, що роботодавцем у вказаний період утримувались з доходів позивача обов`язкові платежі. Проте, як вказано у довідці, у зв`язку зі скрутним фінансово-економічним станом підприємства утримані із нарахованої заробітної плати внески до ПФУ та ЄСВ з липня 2009 року по теперішній час підприємством не перераховувались.

Надаючи оцінку обставинам даної справи, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17.07.2019 у справі №144/669/17 згідно якої, несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

Зважаючи на встановлені обставини, суд констатує про наявність правових підстав для зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи ОСОБА_1 з 05.01.2015 по 08.08.2016, з 27.07.2017 по 21.05.2018 на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання «Знамя».

За таких обставин, оскільки неврахування вищевказаного спірного періоду до страхового стажу позивача пов`язане з відсутністю підтвердження сплати страхових внесків, та зазначеній обставині судом надано оцінку, суд вважає за необхідно з метою ефективного захисту порушених прав позивача визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Запорізької області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача на ДП ВО Знамя 05.012015 по 08.08.2016, з 27.07.2017 по 21.05.2018 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 шляхом зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи 05.01.2015 по 08.08.2016, з 27.07.2017 по 21.05.2018 на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання «Знамя» та заробітної плати за періоди його роботи 05.01.2015 по 08.08.2016, з 27.07.2017 по 21.05.2018 на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання «Знамя».

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення позовної заяви.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Запорізької області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 на ДП ВО Знамя 05.012015 по 08.08.2016, з 27.07.2017 по 21.05.2018.

Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 шляхом зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи 05.01.2015 по 08.08.2016, з 27.07.2017 по 21.05.2018 на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання «Знамя» та заробітної плати за періоди його роботи 05.01.2015 по 08.08.2016, з 27.07.2017 по 21.05.2018 на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання «Знамя».

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 07.06.2022.

Суддя Л.Я. Максименко