Справа № 280/1493/22
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 червня 2022 року (09:50)Справа № 280/1493/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2022 Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (надалі відповідач), у якій позивач просить суд: зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007, та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавку за вислугу років в розмірі визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: від окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу, та з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №280/1007/20 його позовні вимоги частково задоволені, зокрема, суд зобов`язав Територіальне управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавку за вислугу років в розмірі визначеному частиною четвертою статті 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: від окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу, та з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та зобов`язав Територіальне управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з період з 01.08.2003 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди включно з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Судом апеляційної інстанції, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2020 скасовано в частині зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавку за вислугу років, заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та відмовлено в цій частині позовних вимог. Позивач зазначає, що Третій апеляційний адміністративний суд в мотивувальній частині постанови від 07.06.2021 зазначив, що «компенсація у зв`язку з порушенням строків виплати доходів нараховується та виплачується роботодавцем за місцем роботи особи відповідно до зазначених приписів Закону №2050-ІІІ при виплати самих доходів. Тобто, виплата компенсації при настанні зазначених вище умов є вимогою чинного законодавства і відповідачем такі приписи ще не порушувались, оскільки доходи не виплачувались. Також судом апеляційної інстанції зазначено, що позивач у своїй заяві до відповідача-1 питання компенсації не ставив і відповідно ТУ ДСА у нарахуванні компенсації йому не відмовляв. Отже, судом апеляційної інстанції зроблено висновок щодо передчасності заявлених вимог у цій частині. 18.06.2021 позивач звернувся до ТУ ДСА в Запорізькій області з заявою про перерахування і виплату доходів за спірний період з урахуванням компенсації за порушення строків їх виплати, проте листом від 23.07.2021 ТУ ДСА в Запорізькій області повідомило про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду і постанови Третього апеляційного адміністративного суду в частині перерахування і виплати доходів за спірний період без компенсації. Позивач вважає, що має право на компенсацію відповідно до статей 1, 4, 6 Закону України №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 01.02.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 01.03.2022.

23.02.2022 відповідачем до суду надано відзив (вх. №523.02.2022), у якому відповідач позов не визнає. Відповідач зазначає, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі № 280/1007/20 виконані територіальним управлінням в повному обсязі, що підтверджується платіжними доручення №№ 2393, 2394, 2395, 2396 від 29 червня 2021 року, копії яких додаються до відзиву. На думку позивача, надбавка за вислугу років за періоди з 01 серпня 2003 року по 3 1 грудня 2005 року, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 17 травня 2011 року має бути перерахована йому з урахуванням компенсації, виплата якої передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», проте відповідач із цим не погоджується. Згідно прохальної частини позовної заяви, ОСОБА_1 просить суд зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 01 серпня 2003 року по 31 грудня 2005 року, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та за період з 22 травня 2008 року по 17 травня 2011 року надбавку за вислугу років в розмірі, визначеному частиною 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: від окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу, та з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Проте, право ОСОБА_1 на отримання щомісячної надбавки за вислугу років за період з 01 серпня 2003 року по 31 грудня 2005 року, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та за період з 22 травня 2008 року по 17 травня 2011 року розмірі, визначеному частиною 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів» вже було відновлено територіальним управлінням на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2021 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі № 280/1007/20. Виконання територіальним управлінням в повному обсязі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2021 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі № 280/1007/20 позивачем в адміністративній справі № 280/1493/22 не оскаржується. Відтак, у відповідача відсутні будь-які правові підстави для здійснення повторного перерахунку щомісячної надбавки за вислугу років позивача за спірний період. З приводу вимог щодо перерахунку щомісячної надбавки за вислугу років за спірний період з урахуванням компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», зазначає, що відповідно до частини 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах; при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи. Частиною 1 вказаної статті передбачалось, що заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Зі змісту Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» вбачається, що компенсація за своєю природою є відшкодуванням особі втрати частини доходів, яких вона зазнала внаслідок несвоєчасного проведення із нею розрахунку. Компенсація не належить до складових загального щомісячного заробітку судді, а відтак не підлягає включенню до складових щомісячної надбавки за вислугу років у випадку проведення її перерахунку. Вищезазначене спростовує доводи позивача з приводу необхідності проведення перерахунку його щомісячної надбавки за вислугу років у спірний період з урахуванням компенсації. З приводу виникнення у позивача права отримання компенсації згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» внаслідок проведення перерахунку його щомісячної надбавки за вислугу років на підставі судових рішень у справі № 280/1007/20 повідомляє, що відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Отже, з урахуванням статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», право на виплату компенсації у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної надбавки за вислугу років за періоди з 01 серпня 2003 року по 31 грудня 2005 року, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та за період з 22 травня 2008 року по 17 травня 2011 року у позивача виникає виключно у разі проведення перерахунку його щомісячної надбавки за вислугу років після спливу місячного строку з дня, коли у нього виникло право на проведення перерахунку. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан. 28.02.2022 тимчасово виконуючим обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю і безпеці відвідувачів суду, працівників суду та суддів був виданий наказ №11 Про встановлення особливого режиму роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану, яким з розгляду були зняті всі адміністративні справи, призначені до розгляду в період з 01.03.2022 по 04.03.2022.

Наказами тимчасово виконуючого обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду від 09.03.2022 № 12, від 11.03.2022 № 13, від 18.03.2022 № 14, від 25.03.2022 № 15, від 01.04.2022 № 16, від 08.04.2022 № 17, від 15.04.2022 № 18, від 22.04.2022 № 21, від 29.04.2022 № 22 строк дії наказу від 28.02.2022 № 11 Про встановлення особливого режиму роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану продовжений до 06.05.2022 включно.

З 10.05.2022 розгляд адміністративних справ в Запорізькому окружному адміністративному суді відновлено.

03.06.2022 позивачем надіслано до суду клопотання про подальший розгляд справи в письмовому провадженні без участі позивача.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечила та 03.03.2022 надала суду клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 03.06.2022 закрито підготовче провадження і здійснено перехід до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

14.02.2020 позивач звернувся до суду з позовною заявою (справа №280/1007/20), в якій просив:

визнати протиправними дії Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі ТУ ДСА, відповідач-1) в частині визначення розміру надбавки за вислугу років у період з 01.08.2003 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, та з 22.05.2008 по 17.05.2011 у відсотках тільки від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та бездіяльності, що полягала у не проведенні нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати за період у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку;

зобов`язати ТУ ДСА перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007, та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавку за вислугу років в розмірі визначеному частиною четвертою статті 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: від окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу, та з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

зобов`язати ТУ ДСА нарахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з період з 01.08.2003 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди включно з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

зобов`язати Державну судову адміністрацію України (далі ДСА України, відповідач-2) здійснити фінансування ТУ ДСА з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати недоплаченої позивачу заробітної плати виходячи з розрахунку надбавки за вислугу років частиною четвертою ст. 44 Закону України «Про статус судців» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: урахуванням окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, та індексації доходу з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за періоди з 01.08.2003 по 31.12.2005, з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 1 січня 2012 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі №280/1007/20 позовні вимоги задоволені частково, зокрема:

визнано протиправними дії відповідача-1 в частині визначення позивачу розміру надбавки за вислугу років у період з 01.08.2003 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007 та з 22.05.2008 по 17.05.2011 у відсотках тільки від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та бездіяльності, що полягала у не проведенні нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати за період у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку;

зобов`язано ТУ ДСА перерахувати та виплатити позивачу (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавку за вислугу років в розмірі визначеному частиною четвертою статті 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: від окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу, та з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

зобов`язано ТУ ДСА нарахувати та виплатити позивачу (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з період з 01.08.2003 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди включно з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №280/1007/20 апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області задоволено частково:

рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року в адміністративній справі № 280/1007/20 скасовано в частині зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавку за вислугу років, заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і в цій частині в позову відмовлено.

В мотивувальній частині Постанови Третього апеляційного адміністративного суду зазначено, що «…компенсація у зв`язку з порушенням строків виплати доходів нараховується та виплачується роботодавцем за місцем роботи особи відповідно до зазначених приписів Закону № 2050-ІІІ при виплати самих доходів. Тобто виплата компенсації при настанні зазначених вище умов є вимогою чинного законодавства і відповідачем такі приписи ще не порушувались, оскільки доходи не виплачувались.

Крім того, позивач у своїй заяві до відповідача-1 також це питання не ставив і відповідно ТУ ДСА у нарахуванні компенсації йому не відмовляв.

З огляду на вказане колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо передчасності заявлених вимог у цій частині, оскільки спору про виплату компенсації між позивачем та відповідачем-1 на час розгляду справи не існує і у суду немає підстав вважати, що ТУ ДСА при обрахуванні та виплаті грошових доходів позивачу в цій частині будуть порушені приписи чинного законодавства. Отже, позов у зазначеній частині задоволений судом першої інстанції передчасно без наявності спору, що є підставою для скасування в цій частині судового рішення та відмови в позові…».

Учасниками справи не заперечується факт виконання судового рішення у справі №280/1007/20.

У червні 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахування і виплату грошових доходів з урахуванням компенсації за порушення строків їх виплати (а.с.15-16).

Листом від 05.07.2021 №08-032854 відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви щодо виплати компенсації та зазначив, що рішення у справі №280/1007/20 виконане у повному обсязі. В той же час, вказаним рішенням відмовлено у задоволенні позовної вимоги щодо нарахування та виплати компенсації за спірний період (а.с.17-18).

Аналогічного змісту лист від 23.07.2021 №08-03/3134 (а.с.25).

Не погоджуючись із такими діями відповідача щодо нарахування та виплати компенсації за спірний період, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та наявні докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та зазначає наступне.

Судом встановлено, що предметом вказаного спору є виключно нарахування та виплата позивачеві компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», яка має бути нарахована за затримку виплати за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007, та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавки за вислугу років в розмірі визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: від окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Суд зазначає, що у Постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №280/1007/20 зроблений висновок про передчасність позовних вимог щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації.

Проте, такий висновок суду апеляційної інстанції не позбавляє позивача права на звернення до суду після усунення підстав, про які йдеться у Постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №280/1007/20.

Вирішуючи наявний між сторонами спір щодо наявності чи щодо відсутності у позивача права на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», суд дійшов висновку про наявність у позивача такого права.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон від 19.10.2000 №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Відповідно до ст. 1 Закон від 19.10.2000 №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Стаття 2 Закону від 19.10.2000 №2050-ІІІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

За правилами ст. 3 Закону від 19.10.2000 №2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Тобто, положення зазначених статей Закону від 19.10.2000 №2050-ІІІ встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, дається визначення поняття «доходи» для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Відповідно до ст. 4 Закону від 19.10.2000 №2050-ІІІ, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно з п. 3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Отже, основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії); 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04.03.2021 по справі №520/34/17.

Відтак, Закон від 19.10.2000 №2050-ІІІ пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Згідно п. 4 Порядку №159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Виходячи з вищенаведеного, основною умовою для виплати громадянину передбаченої компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15.05.2019 по справі №759/9631/17, від 04.03.2020 по справі №219/11809/19-а, Верховний Суд у постановах від 20.02.2018 по справі №522/5664/17, від 20.02.2018 по справі №336/4675/17, від 05.10.2018 по справі №162/787/16-а.

Судом встановлено, що позивачу на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №280/1007/20 здійснено нарахування та виплату за період за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007, та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавки за вислугу років в розмірі визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: від окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу.

Виплата, на виконання рішення від 24.04.2020 у справі №280/10074/20 відбулась 29.06.2021.

Тобто, належні позивачу за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007, та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 суми грошових коштів, виплачені останньому лише у червні 2021 року.

Отже, враховуючи той факт, що позивачу не було вчасно виплачено належні йому суми грошових коштів, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи матеріали справи, суд вважає, що позивач обґрунтовано має право на виплату йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що позивачем некоректно сформовані позовні вимоги, оскільки прохальна частина позову повністю дублює позовну вимогу, яка була задоволена у справі №280/1007/20.

Відтак, судом вирішено вийти за межі позовних вимоги задля уникнення повторного задоволення вже задоволених позовних вимог у межах справи №280/1007/20.

Згідно з частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України). В силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, питання щодо стягнення судового збору судом не вирішувалось.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (69035, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.168; ) про зобов`язання вчинити певні дії,, - задовольнити частково.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати, за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавки за вислугу років, заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, які були нараховані та виплачені на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2020 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №280/1007/20.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 07.06.2022.

Суддя Ю.В. Калашник