Справа № 640/13857/20
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства Оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України в особі комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, треті особи: Військова частина НОМЕР_1 Рівненського гарнізону, квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне, Головне квартирно-експлуатаційне управління ЗСУ про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі відповідач), треті особи - Військова частина НОМЕР_1 Рівненського гарнізону, квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне Головне квартирно-експлуатаційне управління ЗСУ, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене Протоколом засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями від 20.12.2019 року №366 в частині направлення на доопрацювання Облікової справи ОСОБА_1 щодо отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення;

- зобов`язати Міністерство оборони України, в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщенням, розглянути облікову справу ОСОБА_1 як особи, яка має право та надала згоду на отримання грошової компенсації за належне їй для отримання житлове приміщення, протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня набрання законної сили рішенням суду по справі, з урахуванням документів, наявних в матеріалів обліковій справі ОСОБА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2021 року адміністративний позов було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформлене Протоколом від 20.12.2019 року №366 в частині направлення на доопрацювання Облікової справи ОСОБА_1 щодо отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення.

Зобов`язано Міністерство оборони України, в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщенням, повторно розглянути облікову справу ОСОБА_1 як особи, яка має право та надала згоду на отримання грошової компенсації за належне їй для отримання житлове приміщення, з урахуванням документів, наявних в матеріалів обліковій справі ОСОБА_1 та висновків суду, наведених в мотивувальній частині рішення.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що рішення суду прийняте в результаті неповного дослідження матеріалів справи та обставин, та порушує вимоги матеріального та процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до витягу із Наказу Міністерства Оборони України (по особовому складу) від 04.04.2017 року №227 полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за пунктом "б" (за станом здоров`я).

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 від 02 червня 2017 року позивач є інвалідом 3-ї групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни -інвалідів війни.

З грудня 1995 року позивач перебуває на обліку осіб, які потребують забезпечення житлом за рахунок Міністерства оборони України.

Відповідно до Витягу з Протоколу №53 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19 червня 2017 року позивача було включено до списку на позачергове одержання жилих приміщень та забезпечення жилою площею - протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, як інваліда війни (далі - "Протокол №53").

Також, відповідно до Протоколу №53 було внесено зміни в облікову справу ОСОБА_1 , а саме, позивача було зараховано до списків на позачергове одержання житлових приміщень з 19 червня 2017 року, як інваліда війни 3-ї групи.

Листом Головного КЕУ ЗСУ №303/4/1612 від 05 липня 2019 року позивача повідомили, що станом на 01.07.2019 він перебуває на квартирному обліку у Рівненському гарнізоні (складом сім`ї - 1 особа):

- загальна черга (з 27.12.1995) - №34;

- першочергове отримання житла (з 29.03.2017) - №572;

- позачергове отримання житла (з 19.06.2017) - №92.

У 2016 році позивачем було подано до Голови житлової комісії начальнику КЕВ м. Рівне заяву про надання грошової компенсації за належне йому для отримання житлове приміщення.

18.12.2019 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне направило начальнику Головного квартирно-експлуатаційного управління ЗСУ лист №2737 з обліковими справами військовослужбовців, які надали згоду на отримання грошової компенсації, серед яких зазначено позивача, а також надано розрахунок виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення у військовій частині НОМЕР_1 Рівненського гарнізону станом на 16.12.2019 року.

Відповідно до Розрахунку, позивач має право на грошову компенсацію, яка становить - 740 880 (сімсот сорок тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

25.09.2019 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне направив позивачу Лист №2056 про те, що станом на 25.09.2019 в списках осіб Рівненського гарнізону, які потребують покрашення житлових умов, особи, шо подали заяви до 19 червня 2017 року (тобто до зарахування Позивача до списків на позачергове одержання житлових приміщень, яке відбулося на підставі Протоколу №53 - 19 червня 2017року) щодо наявності статусу інваліда війни або дістали поранення тощо та підлягають забезпеченню житлом протягом гарантійного терміну - відсутні (далі - "Лист №2056").

Листом від 02.01.2020 року №303/4/7 Головне квартирно-експлуатаційне управління ЗСУ повідомило позивача, що відповідно до Протоколу №366 від 20.12.2019 року облікову справу позивача повернуто на доопрацювання у зв`язку із відсутністю повної інформації щодо отримання житла із державного фонду.

Вважаючи протиправним рішення, оформлене протоколом №366 від 20.12.2019 року в частині повернення облікової справи позивача на доопрацювання, останній звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту протоколу №366 від 20.12.2019 не вбачається будь яких письмових обґрунтувань та посилань на нормативно-правові акти, які слугували підставою для прийняття рішення про відправлення на доопрацювання документів ОСОБА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що в порушення п.11 Розділу 2 та п.8 Розділу 8 Інструкції, Протокол Комісії з контролю №366 не має жодного обґрунтування направлення облікової справи позивача на доопрацювання, до того ж такий протокол взагалі не містить інформації, яких документів не вистачало для погодження рішення житлової комісії військової частини про виплату позивачеві грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Керуючись абзацами 1 та 3 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Наказом Міністерства Оборони України від 31.07.2018 №380 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №380). Ця Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація) установлено Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728 (далі - Порядок №728).

За приписами п. 3 розділу І Порядку №728 військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Аналогічна правова норма закріплена п. 4 розділу І Інструкції №380, де вказано, що житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

За приписами п. 1 розділу ІІ Інструкції №380 для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини).

До житлових комісій військових частин також належать житлові комісії квартирно-експлуатаційних органів та військових комісаріатів, які утворюються для ведення у встановленому порядку обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення особами з числа звільнених із військової служби в запас або відставку.

На виконання пунктів 1, 2, 6-9 розділу VIII Інстукції №380 військовослужбовці та члени їх сімей, які перебувають на обліку, мають право отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання житлове приміщення (далі - грошова компенсація).

Відповідно до п. 10 Розділу II Інструкції № 380, основними завданнями Комісії з контролю є, зокрема, перевірка законності та перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Відповідно до п. 11 Розділу II Інструкції № 380 Комісія з контролю відповідно до визначених завдань має право приймати рішення щодо:

погодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про надання військовослужбовцям та членам їх сімей жилої площі для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

погодження рішення житлової комісії військової частини про надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень;

перегляду раніше прийнятих рішень Комісії з контролю.

У разі непогодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) Комісія з контролю повертає документи на доопрацювання із відповідним обґрунтуванням.
Визначення і надання розміру грошової компенсації здійснюються відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №728.

На підставі отриманих документів у КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району розробляється список осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення у військовій частині, разом із розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення окремо на кожного військовослужбовця.

Список виплати грошової компенсації, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

За результатами розгляду Списків виплати грошової компенсації Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про:

погодження виплати грошової компенсації;

відмову в погодженні виплати грошової компенсації із зазначенням причини такої відмови.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, протоколом засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями №366 від 20.11.2019 у виплаті грошової компенсації позивачу було відмовлено, а документи позивача повернуто на доопрацювання.

У своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що підставою для прийняття рішення про відмову у виплаті грошової компенсації позивачу стала відсутність повної інформації щодо отримання житла позивачем з державного фонду.

Так, дослідивши зміст вказаного протоколу, який в даному випадку є рішенням уповноваженого органу, колегія суддів дійшла висновку, що вказане рішення не містить підстав для повернення на доопрацювання облікової справи позивача, як і не містить жодного обгрунтування такого рішення, що свідчить про його необгрунтованість та безпідставність.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що в порушення п.11 Розділу 2 та п.8 Розділу 8 Інструкції, протокол Комісії з контролю №366 не має жодного обґрунтування направлення облікової справи позивача на доопрацювання, до того ж такий протокол взагалі не містить інформації, яких документів не вистачало для погодження рішення житлової комісії військової частини про виплату позивачеві грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Колегія суддів зауважує, що апеляційна скарга відповідача не містить жодних інших доводів та аргументів, крім тих, яким судом першої інстанції було надано оцінку в оскаржуваному рішенні.

Крім того, апелянтом не зазначено в чому полягають порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та не спростовано жодний з висновків суду першої інстанції.

В частині стягнення судових витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає про те, що судом першої інстанції було ретельно досліджено вказане питання та обгрунтовано зменшено заявлену до відшкодування суму витрат з урахуванням критеріїв розумності та складності справи, із заявленої суми 30783,00 грн. до 15000,00 грн.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, які мають значення для її вирішення, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі не спростовують правильності правових висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Керуючись ст. ст. 242 - 244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства Оборони України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства Українипротягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.В. Чаку