Справа № 160/854/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2022 року м. Дніпросправа № 160/854/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 р. (суддя Маковська О.В.) в адміністративній справі №160/854/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» звернулось до суду з позовом, в якому просило протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13.12.2019 №2835 «Про накладення штрафу на ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу та здійснення заходів державного регулювання» в розмірі 51000 грн.

В обґрунтування позову позивач вказував на відсутність порушень ліцензійних умов, оскільки свої зобов`язання зі сплати внесків на регулювання за ІІ квартал 2018 року позивач вважає виконаними належно та в повному обсязі, оскільки для розрахунку брався чистий дохід саме за звітний, а не попередній квартал, включений до формули розрахунку внеску в пункті 5 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП №491 від 06.04.2017. Крім того, позивач наголошує, що не допускав порушення строків сплати внесків та подання звітів про сплату внеску на регулювання, а заборгованість ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» перед АТ «НАК «Нафтогаз України» за договорами постачання природною газу для населення та перед АГ «Укртрансгаз» за договором транспортування природного газу населенню станом на 31.12.2018 не сплачена у повному обсязі у зв`язку з недофінансуванням Управліннями соціального захисту населення пільгової категорії споживачів та субсидіантів. Позивачем зазначено, що оскільки виявлення правопорушення Регулятором відбулось 06.02.2019 дата складання акту перевірки, а отже кінцевою датою для винесення постанови про накладення штрафу відповідно до ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції чинній станом на 13.12.2019) є 11.12.2019 (середа), при тому, що її винесено 13.12.2019, тобто, з пропущенням строків передбачених Законом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами загального позовного провадження, позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, скаржник просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення, відмовивши у задоволенні позову. Скаржник вказує на те, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження без виклику сторін, незважаючи на наполягання відповідача на участь у судовому засіданні. Суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, визначивши останнім днем винесення спірного рішення Регулятора про накладення санкцій за порушення, яке виявлено 06.12.2019 як 11.12.2019. На думку скаржника, загальний термін процедури притягнення ліцензіата до відповідальності складає від 17 до 24 робочих днів, починаючи з дня складання Акту перевірки, тому судом першої інстанції безпідставно застосовано п`ятиденний термін для прийняття спірного рішення. Також, скаржник вважає, що суд першої інстанції помилково тлумачить положення постанови НКРЕКП від 06.04.2017 № 491 «Про затвердження Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання» щодо попереднього, звітного, поточного кварталу, на підставі яких платником визначається сума внеску на регулювання та строк сплати. Крім того, позивачем допущена несвоєчасність розрахунку з АТ «НАК «Нафтогаз України» за отримані обсяги природного газу у 2017 та 2018 роки, а також є порушенням ліцензійних умов. Скаржник також зазначає, що визначення суми штрафу є дискреційними повноваженнями НКРЕКП.

У поданому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

Відповідно до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2019 рік, затвердженого постановою НКРЕКП №1584 від 30.11.2018, на підставі постанови НКРЕКП №1779 від 30.08.2019 «Про проведення планових перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у IV кварталі 2019 року» та посвідчення про проведення планової перевірки №395 від 08.10.2019, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) у період з 25.11.2019 по 06.12.2019 проведено планову виїзну перевірку щодо дотримання ТОВ «Дніпропетровська збут» Ліцензійних умов, та якою перевірявся період ліцензованої діяльності Товариства з 01.01.2017 по 31.12.2018, за результатами якої було складено Акт №438 від 06.12.2019. Даним актом зафіксовано порушення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201, а саме: -підпункту 20 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов щодо обов`язку ліцензіата сплачувати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внески на регулювання, що визначаються НКРЕКП; -пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, а саме: -абзацу 2 пункту 7 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП №491 від 06.04.2017 у частині подання звіту про сплату внеску на регулювання за формою № 20-НКРЕКП (квартальна); -пункту 5 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП №491 від 06.04.2017 у частині визначення суми внеску на регулювання за ІІ квартал 2018 року; -абзацу 5 пункту 2.3 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення розрахунків із оптовим продавцем, на якого покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загального суспільних інтересів, у строки та на умовах визначених договором купівлі-продажу природного газу; -підпункту 22 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення розрахунків із оператором газотранспортної системи за надані послуги транспортування у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу. За результатами розгляду Акту №438, НКРЕКП 13.12.2019 прийнято постанову №2835 «Про накладення штрафу на ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу та здійснення заходів державного регулювання», якою на позивача накладено штраф в межах розмірів, визначених статтею 59 Закону України «Про ринок природного газу» у сумі 51000,00 грн. та передбачено здійснення заходів державного регулювання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірної постанови, яка прийнята за відсутності порушення позивачем ліцензійних умов та недотримання відповідачем строку прийняття рішення про застосування штрафу.

Колегія суддів вважає законним та обґрунтованим такий висновок суду першої інстанції та зазначає наступне.

Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг". Згідно пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема: у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії; діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу; діяльності з транспортування нафти, нафтопродуктів та інших речовин трубопровідним транспортом. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Статтею 22 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" встановлена відповідальність за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг. За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді: 1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; 2) накладення штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії. За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до посадових осіб суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати адміністративні стягнення. У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив. Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України "Про ринок електричної енергії", «Про природні монополії", «Про питну воду та питне водопостачання», «Про ринок природного газу», «Про теплопостачання».

Як свідчить зміст спірної постанови, позивача було притягнуто до відповідальності за порушення Ліцензійних умов при здійсненні господарської діяльності з постачання природного газу. При прийнятті постанови відповідач, крім положень Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", керувався також статтею 59 Закону України «Про ринок природного газу» (т. 1 а.с.10-12).

Приписами цієї правової норми (в редакції на час прийняття спірної постанови) визначено, що суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності (п. 1 ч. 2 ст. 59). Частина третя цієї статті визначає, що у разі скоєння правопорушення на ринку природного до відповідних учасників ринку можуть застосовуватися санкції у виді:1) попередження про необхідність усунення порушень; 2) штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії. Частиною 6 визначено, що рішення Регулятора про застосування санкцій за правопорушення, передбачені цією ж статтею, може бути прийнято протягом п`яти днів з дня виявлення правопорушення Регулятором.

Таким чином, законодавцем чітко визначено термін, протягом якого контролюючий орган зобов`язаний вирішити питання щодо накладення штрафу на правопорушника.

Правовий висновок про дотримання п`ятиденного строку для накладення штрафу з моменту закінчення перевірки сформульовано у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №826/14481/17 та від 06.06.2019 у справі №804/7661/17.

Крім того, у постанові від 22 лютого 2022 р. у справі № 640/17636/19 Верховний Суд вказав на те, що обставина порушення процедури притягнення особи до відповідальності тягне за собою визнання протиправним рішення, винесеного за його наслідками. У зазначеній справі також досліджувалось питання дотримання НКРЕКП п`ятиденного строку для вирішення питання про накладення штрафу за порушення Ліцензійних умов.

Як встановлено судом першої інстанції, Акт за результатами перевірки було складено відповідачем 06 грудня 2019 р. (т. 1 а.с.14). П`ятиденний строк для прийняття рішення щодо відповідальності позивача до 11 грудня 2019 р. включно. Спірна постанова прийнята 13 грудня 2019 р. (т. 1 а.с.10), тобто поза межами встановленого Законом України «Про ринок природного газу».

Враховуючи наведений вище правовий висновок Верховного Суду, колегія суддів вважає, що зазначена обставина є самостійною підставою для скасування спірної постанови, про що також зазначав і суд першої інстанції.

Щодо суті порушень Ліцензійних умов, виявлених під час перевірки.

Пунктом 7 Порядку розрахунків та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого Постановою НКРЕКП №491 від 06.04.2017, визначено, що внески на регулювання сплачуються щоквартально суб`єктами господарювання до спеціального фонду державного бюджету протягом перших 30 днів поточного кварталу, наступного за звітним. Базою нарахування суми внеску на регулювання є чистий дохід платника внеску на регулювання від провадження діяльності, що регулюється НКРЕКП, за звітний квартал. При цьому, за визначеннями, наведеними у пункті 1 цього Порядку, терміни вживаються у таких значеннях: попередній квартал - квартал, що передує звітному (період, за який платники внеску подають звітні дані про чистий дохід); звітний квартал - базовий період для нарахування суми внеску на регулювання (квартал, в якому здійснюється розрахунок ставки внеску); поточний квартал - квартал, наступний за звітним (період, в якому здійснюється сплата внеску).

Враховуючи, що протягом 2017 року сплата внесків на регулювання не здійснювалась у зв`язку із її запровадженням з 2018 року, колегія суддів вважає, що звітним роком зі сплати внеску на регулювання на 2018 рік є саме 2018 рік; звітними кварталами зі сплати внеску на регулювання у 2018 році є 1, 2, 3 та 4 квартали 2018 року. Першим звітним кварталом у 2018 році є 1 квартал 2018 року, відтак для розрахунку суми внеску на регулювання за звітний 1 квартал 2018 року береться чистий дохід саме за цей квартал, оскільки саме звітний, а не попередній квартал включено до формули розрахунку внеску в п. Порядку № 491. Ставка внеску, яка підлягає застосуванню в формулі, визначається постановою НКРЕКП». Постановою НКРЕКП від 27.12.2017 №1403 було визначено ставку внеску на регулювання на І квартал 2018 в розмірі 0,073 відсотки.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що у 2018 році внесок на регулювання за І квартал 2018 року сплачується до 30.04.2018 з урахуванням ставки, яка затверджена Постановою НКРЕКП від 27.12.2017 №1403 та розрахована з урахуванням обсягу чистого доходу платників внеску на регулювання від діяльності, що регулюються Регулятором. Позивачем не було допущено порушень Ліцензійних умов підпункту 20 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов, у зв`язку із чим наведені апелянтом доводи в цій частині колегія суддів вважає неспроможними.

Щодо висновків відповідача про порушення позивачем умов договору та несвоєчасних розрахунків позивача із АТ «Укртрансгаз».

Як встановив суд першої інстанції, заборгованість позивача виникла не внаслідок порушення ним умов договорів, а внаслідок невчасного фінансування Управліннями соціального захисту вартості спожитого природного газу споживачів пільгової категорії та субсидіантів. На підтвердження обставини відсутності вини позивача у невчасному здійсненні розрахунків підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили у справах №904/4912/18 та № 904/1210/18.

Відповідачем в акті перевірки констатовано порушення позивачем строків розрахунку, однак обставини, які цьому сприяли, залишено без уваги. Натомість, суд першої інстанції вказав на те, що одним із визначних принципів юридичної відповідальності взагалі і адміністративної відповідальності зокрема є принцип відповідальності за вину. Відсутність вини є підставою, що виключає притягнення особи до відповідальності у вигляді штрафу.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 р. в адміністративній справі №160/854/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 31 травня 2022 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06 червня 2022 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук