Справа № 607/23377/21
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 607/23377/21 пров. № А/857/7143/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Ніколіна В.В.,

суддів - Большакової О.О., Пліша М.А.,

за участі секретаря судового засідання - Рибачука А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року(суддя - Гуменний П.П., м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Олекси Володимира Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Олекси Володимира Васильовича (далі - Поліцейський), в якому просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.12.2021 серії БАБ №124222 (далі - Постанова), визнати дії Поліцейського щодо складання Постанови протиправними. В обґрунтування позовних вимог зазначає, щопритягнення 04.12.2021до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених частиною другою статті 122, частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є необґрунтованим та безпідставним, а дії Поліцейського є такими, що порушують вимоги закону та його особисті права та безпеку, а винесена Постанова підлягає скасуванню як незаконна.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що з 17.02.2022 по 24.02.2022 перебував на лікуванні, відтак не міг прийняти участь у розгляді справи, відтак вважає що його було позбавлено права захисту в судовому порядку. Також зазначає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за не поданий сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, однак насправді такий сигнал подавався, що підтверджується відеозаписами.

Відповідач скористався правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду 07.06.2022 надійшло клопотання від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, мотивоване перебуванням у відрядженні. Разом з тим колегія суддів зазначає, що жодних доказів перебування у відрядженні ОСОБА_1 не долучено. Також апеляційний суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи. Відтак, зважаючи на відсутність доказів перебування у відрядженні та строки розгляду справи, апеляційний суд відхиляє клопотання про відкладення розгляду справи.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач 04.12.2021 о 06год 07 хв в м. Тернопіль по вул. Злуки, 45, керуючи транспортним засобом Хюндай Санта Фе, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив рух на вказаному транспортному засобі, при цьому не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також перед перестроюванням не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив підпункт 2.1 ґ), 9.2 б) "Правил дорожнього руху" які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).

На підставі наведеного, поліцейським винесено Постанову, згідно якої позивач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122, частиною першою статті 126 КУпАП, та на підставі частини другої статті 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Не погодившись з винесеною Постановою, позивач оскаржив таку до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що порушення процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не виявлено, а винесена Постанова є обґрунтованою.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", далі - ПДР.

Згідно пункту 2.1 ґ) ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно пункту 9.2 б) ПДР, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Диспозицією частини другої статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Диспозицією частини першої статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Положеннями статті 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, Постанова (а.с. 8) містить посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Позивач покликається на те, що насправді сигнал покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням подавався.

Дослідивши відеозапис, з нього чітко вбачається, що позивач здійснивши з`їзд з кільця в праву смугу, здійснив перестроювання в ліву смугу без подачі сигналу покажчиком повороту відповідного напрямку. Також, з відеозапису встановлено, що позивач на вимогу поліцейського не пред`явив полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відтак, покликання апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Стосовно покликання апелянта на те, що він був позбавлений права захисту в судовому засіданні, оскільки перебував на лікуванні в день розгляду справи, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з матеріалами справи, а саме довідкою-телефонограмою від 03.02.2022 (а.с. 27) підтверджується факт повідомлення ОСОБА_1 про дату та час судового засідання, призначеного на 22.02.2022 о 09 год 30 хв.

Відповідно до частини першої статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Відтак, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Позивачем, від моменту повідомлення 03.02.2022 про дату судового засідання до 22.02.2022, не було подано жодних заяв чи клопотань на адресу суду, в яких повідомлялося причини неявки в судове засідання.

Відтак, суд першої інстанції правомірно скористався правом наданим пунктом 1 частини третьої статті 205 КАС України, і розглянув справу за відсутності позивача, оскільки такий не повідомив причини неявки.

Відтак, апеляційний суд відхиляє покликання апелянта на те, що він перебував на лікуванні, а тому не міг прийняти участь у розгляді справи судом першої інстанції.

Відповідно, враховуючи те, що обставини, вказані в Постанові (непред`явлення на вимогу поліцейського для перевірки поліса обов`язкового страхування, не подання перед перестроюванням сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку) мали місце, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування Постанови.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження позивача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 рокув справі №607/23377/21- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. О. Большакова
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 07 червня 2022 року