Справа № 240/14787/20
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач), в якому просить:
1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до його пільгового стажу періодів роботи:
- в Житомирському експериментальному заводі залізобетонних виробів і конструкцій обласного ремонтно-будівельного тресту з 08.10.1985 по 01.01.1987 в якості електрозварника;
- в ПО "Западкварцсамоцвіти" з 26.02.1987 по 30.06.1987 в якості електрогазозварника;
- в Ремонтно-механічному заводі тресту "Житомирводстрой" з 28.11.1989 по 01.03.1999 в якості електрозварника;
- в Іранському ГЗК з 12.03.1999 по 02.10.2006 в якості електрогазозварника в структурному підрозділі - на навантажувально-розвантажувальній базі транспортно-технічного цеху, та з 02.10.2006 по 30.10.2006 в якості електрогазозварника в структурному підрозділі кар`єр №5;
- період проходження строкової військової служби в рядах радянської армії з 06.06.1983 по 29.05.1985;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати йому до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи:
- в Житомирському експериментальному заводі залізобетонних виробів і конструкцій обласного ремонтно-будівельного тресту з 08.10.1985 по 01.01.1987 в якості електрозварника;
- в ПО "Западкварцсамоцвіти" з 26.02.1987 по 30.06.1987 в якості електрогазозварника;
- в Ремонтно-механічному заводі тресту "Житомирводстрой" з 28.11.1989 по 01.03.1999 в якості електрозварника;
- в Іранському ГЗК з 12.03.1999 по 02.10.2006 в якості електрогазозварника в структурному підрозділі - на навантажувально-розвантажувальній базі транспортно-технічного цеху, та з 02.10.2006 по 30.10.2006 в якості електрогазозварника в структурному підрозділі кар`єр №5;
- період проходження строкової військової служби в рядах радянської армії з 06.06.1983 по 29.05.1985;
3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах на підставі до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням до пільгового стажу роботи періодів роботи:
- в Житомирському експериментальному заводі залізобетонних виробів і конструкцій обласного ремонтно-будівельного тресту з 08.10.1985 по 01.01.1987 в якості електрозварника;
- в ПО "Западкварцсамоцвіти" з 26.02.1987 по 30.06.1987 в якості електрогазозварника;
- в Ремонтно-механічному заводі тресту "Житомирводстрой" з 28.11.1989 по 01.03.1999 в якості електрозварника;
- в Іранському ГЗК з 12.03.1999 по 02.10.2006 в якості електрогазозварника в структурному підрозділі - на навантажувально-розвантажувальній базі транспортно-технічного цеху, та з 02.10.2006 по 30.10.2006 в якості електрогазозварника в структурному підрозділі кар`єр №5;
- період проходження строкової військової служби в рядах радянської армії з 06.06.1983 по 29.05.1985;
4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок пенсії з 06.04.2020.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що має достатній для призначення пенсії за віком на пільгових умовах стаж роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. У зв`язку з чим, він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та надав усі необхідні документи, які підтверджують стаж роботи за Списком №2. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області йому було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач вважає таке рішення Головного управління Пенсійного фонду України Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправним, а своє право на пенсійне забезпечення порушеним, у зв`язку з цим, він звернувся з даним позовом до суду.
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області своїм правом на заперечення щодо заявлених позовних вимог не скористалось, відзиву на позовну заяву до суду не надало.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 27.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Розглянувши вказану заяву позивача та додані до неї документи, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення від 04 лютого 2020 року, яким відмовило йому у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2.
Про відмову у призначенні пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 листом від 28.02.2020 №0600-0329-8/4330 (а.с.7-9).
Зі змісту вказаного листа вбачається, що за наслідками розгляду поданих ОСОБА_1 документів, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області встановило, що за наданими документам та даними системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб його загальний страховий стаж становить 33 роки 0 місяців 12 днів. Періоди трудової діяльності до страхового стажу зараховані повністю. Натомість, з приводу стажу роботи на пільгових умовах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, управління дійшло висновку, що такий стаж у позивача ставить лише 5 років 3 місяці 14 днів. При цьому, до пільгового стажу позивача відповідачем не було зараховано періоди його роботи з 12.03.1999 по 20.10.1999 так як за результатами атестації робочим місць не передбачено роботу електрогазозварника в транспортно-технологічному цеху, та з 21.10.1999 по 02.05.2001 у зв`язку з відсутністю результатів атестації робочих місць.
Вважаючи відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах через не зарахування всіх періодів його роботи за Списком №2 до пільгового стажу протиправною, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи публічно-правовий спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені в Законі України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).
Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV визначено право громадян України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Пунктом 2 Розділ XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відносини з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників врегульовані статтею 114 Закону №1058-IV.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Таким чином, пункт 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV визначає, що пенсія за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності у сукупності таких обов`язкових умов:
- зайнятість особи повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України;
- наявність атестації робочого місця;
- досягнення особою 55 річного віку;
- наявність у особи загального страхового стажу не менше 30 років для чоловіків та не менше 25 років для жінок;
- наявність у особи стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, не менше 12 років 6 місяців для чоловіків та не менше 10 років для жінок.
Відтак, наявність визначеного в пункті 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV спеціального стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників не менше 12 років 6 місяців (для чоловіків) є обов`язковою вимогою для виникнення у особи права на призначення пенсії на пільгових умовах.
Порядок застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383).
Пунктом 3 Порядку № 383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
При цьому, у пункті 4 Порядку № 383 зазначено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці набутого до 21.08.1992, такий період зараховується до пільгового стажу роботи за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи. Натомість, після 21.08.1992 період роботи на відповідних посадах або за відповідними професіями за Списками №1 і №2 зараховується до пільгового стажу роботи за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Комплексний аналіз норм Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України №1058-IV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. При цьому, документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Однак, право на зарахування певного періоду роботи до стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників визначається органом, що призначає пенсію, в першу чергу, на підставі інформації, зазначеної в трудовій книжці такої особи, оскільки вона є основним документом, що підтверджує стаж. Натомість надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації для підтвердження стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності у трудовій книжці необхідних записів, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Дослідивши під час розгляду справи трудову книжку ОСОБА_1 (серія НОМЕР_1 від 15.11.1985) суд встановив, що в ній містяться записи про те, що:
- в період з 08.10.1985 по 10.02.1987 (1 рік 4 місяці 3 дні) позивач працював на посаді електрозварювальника на Житомирському експериментальному заводі залізобетонних виробів і конструкцій обласного ремонтно-будівельного тресту;
- в період з 26.02.1987 по 30.06.1987 (4 місяці 5 днів) позивач працював на посаді електрозварювальника у Виробничому об`єднанні "Західкварцсамоцвіти";
- в період з 28.11.1989 по 01.03.1999 (9 років 3 місяці 4 дні) позивач працював на посаді електрозварювальника на Ремонтно-механічному заводі треста "Житомирводбуд", який в подальшому був перейменований в орендне підприємство Новоборівського ремонтно-механічного заводу;
- в період з 12.03.1999 по 01.10.2006 (6 років 6 місяців 20 днів) позивач працював на посаді електрогазозварювальника на навантажувально-розвантажувальній базі Іршанського гірничо-збагачувального комбінату;
- в період з 02.10.2006 по 30.10.2006 (29 днів) позивач працював на посаді електрогазозварювальника на кар`єрі №5 Іршанського гірничо-збагачувального комбінату.
ОСОБА_1 вважає, що всі вищезазначені періоди його роботи, що загалом складають 17 років 6 місяців 1 день, підлягають зарахуванню до стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та надають йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, за наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та доданих до неї документів, дійшло висновку, що стаж роботи ОСОБА_1 за Списком №2 становить 5 років 3 місяці 14 днів. При цьому, які саме періоди роботи позивача ввійшли до зарахованого стажу за Списком №2 в розмірі 5 років 3 місяці 14 днів відповідач в листі від 28.02.2020 №0600-0329-8/4330 про відмову у призначенні пенсії не зазначив.
В свою чергу, періоди роботи ОСОБА_1 з 12.03.1999 по 20.10.1999 та з 21.10.1999 по 02.05.2001 на посаді електрогазозварювальника в Іршанському гірничо-збагачувального комбінаті Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не зарахувало до стажу його роботи за Списком №2, обґрунтовуючи такі дії тим, що в період з 12.03.1999 по 20.10.1999 за результатами атестації робочим місць не було передбачено роботу електрогазозварника в транспортно-технологічному цеху, а за період з 21.10.1999 по 02.05.2001 взагалі відсутні результати атестації робочих місць.
Вирішуючи спірні правовідносини щодо наявності підстав для зарахування до стажу за Списком №2 періодів роботи позивача з 08.10.1985 по 10.02.1987 на посаді електрозварювальника на Житомирському експериментальному заводі залізобетонних виробів і конструкцій обласного ремонтно-будівельного тресту; з 26.02.1987 по 30.06.1987 на посаді електрозварювальника у Виробничому об`єднанні "Західкварцсамоцвіти"; з 28.11.1989 по 01.03.1999 на посаді електрозварювальника на Ремонтно-механічному заводі треста "Житомирводбуд"; а також з 12.03.1999 по 01.10.2006 на посаді електрогазозварювальника на навантажувально-розвантажувальній базі та з 02.10.2006 по 30.10.2006 на посаді електрогазозварювальника на кар`єрі №5 Іршанського гірничо-збагачувального комбінату, суд зазначає наступне.
На момент роботи позивача на вищезазначених посадах Список № 2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, був затверджений постановою Ради Міністрів СРМР від 22.08.1956 №1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 та постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.
В розділі "Загальні професії" вищезазначених Списків №2 передбачено, що вказаного списку посад із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відносяться посади "електрозварник" та "електрогазозварник".
Таким чином, зміст інформації з трудової книжки ОСОБА_1 свідчить, що в періоди з 08.10.1985 по 10.02.1987, 26.02.1987 по 30.06.1987, з 28.11.1989 по 01.03.1999 та з 12.03.1999 по 30.10.2006 він працював електрозварником та електрогазозварником, тобто на посадах, які передбачені Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При цьому, суд наголошує, що відповідно до норм Порядку №383 період роботи особи до 21.08.1992 на відповідних посадах за Списком №2 зараховується до її пільгового стажу роботи за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи. Підтвердження такого права за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці не вимагається.
Відтак, з огляду на положення Порядку №383 періоди роботи ОСОБА_1 з 08.10.1985 по 10.02.1987 (1 рік 4 місяці 3 дні) на посаді електрозварювальника на Житомирському експериментальному заводі залізобетонних виробів і конструкцій обласного ремонтно-будівельного тресту, з 26.02.1987 по 30.06.1987 (4 місяці 5 днів) на посаді електрозварювальника у Виробничому об`єднанні "Західкварцсамоцвіти", а також з 28.11.1989 по 20.08.1992 (2 роки 9 місяців 22 дні) на посаді електрозварювальника на Ремонтно-механічному заводі треста "Житомирводбуд" підлягають зарахуванню до його пільгового стажу роботи за Списком №2, як періоди роботи набуті до 21.08.1992 на яких проведення атестації робочих місць не вимагається, а умови праці на цих посадах підтверджені записами в його трудовій книжці.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам в частині наявності підстав для зарахування до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2 періодів його роботи з 21.08.1992 по 01.03.1999 на посаді електрозварювальника на Ремонтно-механічному заводі треста "Житомирводбуд" та з 12.03.1999 по 30.10.2006 на посаді електрогазозварювальника в Іршанському гірничо-збагачувальному комбінаті, суд зазначає наступне.
Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
З огляду на зазначене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що для підтвердження пільгового характеру своєї роботи на Іршанському гірничо-збагачувальному комбінаті ОСОБА_1 до заяви про призначення йому пенсії додавав уточнюючу довідку від 04.10.2019 №158/1, передбачену пунктом 20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Зі змісту вищезазначеної довідки вбачається, що в період з 12.03.1999 по 01.10.2006 позивач виконував роботу за посадою електрогазозварювальника на навантажувально-розвантажувальній базі Іршанського гірничо-збагачувального комбінату, а в період з 02.10.2006 по 30.10.2006 за посадою електрогазозварювальника на кар`єрі №5 Іршанського гірничо-збагачувального комбінату, які передбачені Списком №2 (а.с.35). пільгового характеру своєї роботи на Іршанському гірничо-збагачувальному комбінаті ОСОБА_1 до заяви про призначення йому пенсії додавав уточнюючу довідку від 04.10.2019 №158/1, передбачену пунктом 20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637. Зі змісту вищезазначеної довідки вбачається, що в період з 12.03.1999 по 01.10.2006 він виконував роботу за посадою електрогазозварювальника на навантажувально-розвантажувальній базі Іршанського гірничо-збагачувального комбінату, а в період з 02.10.2006 по 30.10.2006 за посадою електрогазозварювальника на кар`єрі №5 Іршанського гірничо-збагачувального комбінату, які передбачені Списком №2 (а.с.35).
Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не зарахувало до стажу роботи позивача за Списком №2 періоду з 12.03.1999 по 20.10.1999, оскільки за результатами атестації робочим місць не було передбачено роботу електрогазозварника в транспортно-технологічному цеху, та період з 21.10.1999 по 02.05.2001, оскільки результати атестації робочих місць відсутні.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 04 лютого 2020 року про відмову ОСОБА_1 у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2 є протиправним та підлягає скасуванню.
Застосовуючи механізм належного захисту прав позивача та їх відновлення, користуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №2, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періодів його роботи: з 08.10.1985 по 10.02.1987 (1 рік 4 місяці 3 дні) на посаді електрозварювальника на Житомирському експериментальному заводі залізобетонних виробів і конструкцій обласного ремонтно-будівельного тресту; з 26.02.1987 по 30.06.1987 (4 місяці 5 днів) на посаді електрозварювальника у Виробничому об`єднанні "Західкварцсамоцвіти"; з 28.11.1989 по 01.03.1999 (9 років 3 місяці 4 дні) на посаді електрозварювальника на Ремонтно-механічному заводі треста "Житомирводбуд", та з 12.03.1999 по 30.10.2006 (6 років 7 місяців 19 днів) на посаді електрогазозварювальника в Іршанському гірничо-збагачувальному комбінаті.
Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо зарахування до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2 періоду проходження ним строкової військової служби, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 ст. 8 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
В ході розгляду справи судом встановлено, що строкову військову службу ОСОБА_1 проходив в період з 06.06.1983 по 29.05.1985. В свою чергу, з інформації, зазначеної в трудовій книжці позивача, вбачається, що на момент призову на строкову військову службу за професією (посадою), яка дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, він не працював.
Відтак, з огляду на положення частини 1 ст. 8 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" підстави для зарахування до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2 періоду проходження ним строкової військової служби відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 06.04.2020, суд зазначає наступне.
Під час розгляду справи суд дійшов висновку, що періоди роботи ОСОБА_1 з 08.10.1985 по 10.02.1987 (1 рік 4 місяці 3 дні) на посаді електрозварювальника на Житомирському експериментальному заводі залізобетонних виробів і конструкцій обласного ремонтно-будівельного тресту; з 26.02.1987 по 30.06.1987 (4 місяці 5 днів) на посаді електрозварювальника у Виробничому об`єднанні "Західкварцсамоцвіти"; з 28.11.1989 по 01.03.1999 (9 років 3 місяці 4 дні) на посаді електрозварювальника на Ремонтно-механічному заводі треста "Житомирводбуд", та з 12.03.1999 по 30.10.2006 (6 років 7 місяців 19 днів) на посаді електрогазозварювальника в Іршанському гірничо-збагачувальному комбінаті підлягають зарахуванню до його пільгового стажу роботи за Списком №2.
Відтак, загальний пільговий стаж роботи позивача за Списком №2 робіт із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становить понад 17 років.
Крім того, із наявного у матеріалах справи листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області від 28.02.2020 №0600-0329-8/4330, вбачається що за підрахунками управління страховий стаж ОСОБА_1 становить 33 роки 0 місяців 12 днів.
Таким чином, позивач має необхідний страховий стаж та необхідний пільговий стаж за Списком № 2 для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.
Згідно даних паспорту, 06 квітня 2020 року позивачу виповнилося 55 років.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 на підставі пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" має право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки він досяг 55 років та має загальний страховий стаж понад 30 років, з яких понад 12 та 6 місяців стаж роботи повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою врегульовано питання строків призначення (перерахунку) та виплати пенсії, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відтак, зважаючи на положення пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд, застосовуючи механізм захисту права порушеного суб`єктом владних повноважень та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 245 КАС України, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 06 квітня 2020 року (дати досягнення ним пенсійного віку) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.
Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.
Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При зверненні до суду з даним позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 гривень.
Відтак, з огляду на положення ч. 1 та 3 ст. 139 КАС України та беручи до уваги сплату позивачем судового збору в мінімальному розмірі, суд дійшов висновку, що стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати в розмірі 840,80 гривень.
Керуючись статями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 04 лютого 2020 року про відмову ОСОБА_1 у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2 є протиправним та підлягає скасуванню.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди його роботи: з 08.10.1985 по 10.02.1987 на посаді електрозварювальника на Житомирському експериментальному заводі залізобетонних виробів і конструкцій обласного ремонтно-будівельного тресту; з 26.02.1987 по 30.06.1987 на посаді електрозварювальника у Виробничому об`єднанні "Західкварцсамоцвіти"; з 28.11.1989 по 01.03.1999 на посаді електрозварювальника на Ремонтно-механічному заводі треста "Житомирводбуд" та з 12.03.1999 по 30.10.2006 на посаді електрогазозварювальника в Іршанському гірничо-збагачувальному комбінаті.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 06 квітня 2020 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович