Справа № 440/2577/22
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/2577/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/2577/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2022 ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ в Полтавській області), в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у переведенні з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 того ж Закону, зобов`язавши ГУПФ в Полтавській області здійснити таке переведення з урахуванням розрахунку вислуги років у пільговому обчисленні - 34 роки 11 місяців 06 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправомірність відмови відповідача у переведенні її на пенсію за вислугу років, обчислену відповідно до пункту "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки у позивача станом на час звільнення наявний необхідний стаж та право на пенсію за вислугу років на підставі зазначеної норми Закону.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 позову заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, порядок розгляду якої визначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 21.04.2022, представник ГУПФ в Полтавській області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на правомірність призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. "б" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з огляду на відсутність у ОСОБА_1 достатньої для призначення пенсії за вислугу років на підставі п. "а" ст. 12 цього ж Закону вислуги в 25 календарних років (а.с. 44).

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

У період з 01.11.1996 по 03.07.2001 ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ України, а з 21.07.2001 по 24.09.2021 - в органах податкової міліції.

Наказом т.в.о. голови Комісії з реорганізації Державної фіскальної служби А.Александрова від 22.09.2021 №0070-о/д полковника податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з посади та податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпунктом "г" (через скорочення штатів) (а.с. 47).

Відповідно до послужного списку ОСОБА_1 (а.с. 12-27), витягу з наказу т.в.о. голови Комісії з реорганізації Державної фіскальної служби А.Александрова від 22.09.2021 №0070-о/д станом на день звільнення вислуга років позивача у день звільнення складає:

- в календарному обчисленні - 24 роки 10 місяців 05 днів;

- у пільговому обчисленні - 34 роки 11 місяці 06 дні;

- загальний страховий стаж - 27 років 11 місяців 06 днів.

З 25.09.2021 ГУПФ в Полтавській області позивачеві була призначена пенсія за вислугу років за п. "б" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 52% грошового забезпечення, як це видно з протоколу призначення від 25.09.2021 (а.с. 46).

Для з`ясування питання щодо порядку призначення пенсії ОСОБА_1 19.11.2021 особисто звернулася до відповідача із заявою, в якій просила повідомити яка саме вислуга років - в календарному обчисленні чи пільговому була врахована ГУПФ в Полтавській області при призначенні їй пенсії і відповідно до якої норми Закону №2262-ХІІ їй призначено пенсію. У разі, якщо при призначенні пенсії була врахована вислуга років у календарному обчисленні, а не в пільговому, просила перевести її на пенсію за вислугу років, яку призначити на підставі пункту "а" ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ з 25.09.2021 і здійснювати її подальше нарахування і виплату виходячи з вислуги років - 34 роки 11 місяців 06 днів (а.с. 30-31).

Листом від 20.12.2021 №15799-14394/М-02/8-1600/21 відповідач повідомив позивача про те, що вона перебуває на обліку в ГУПФ в Полтавській області, де отримує пенсію за вислугу років відповідно до п. "б" ст. 12 Закону №2262-ХІІ з 25.09.2021. Проведеною перевіркою встановлено, що на момент звільнення зі служби у ОСОБА_1 вислуга років в календарному обчисленні становить 24 роки. Оскільки на момент звільнення зі служби (25.09.2021) у ОСОБА_2 відсутня календарна вислуга у 25 років, то підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ відсутні (а.с. 32-33).

Не погоджуючись із правомірністю мотивів відмови у переведенні на інший вид пенсії, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в тому числі в податковій міліції є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Пунктом "б" статті 12 Закону №2262-XII передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону №2262-XII, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно ж до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону №2262-XII, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Нормами статті 171 Закону №2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (надалі - Порядок №393).

Саме цей Порядок визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Відповідно до п. 353.1 ст. 353 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.1998 №1716 "Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги" установлено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114.

Пунктом 2 цієї ж Постанови визначено, що на осіб начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби поширюється чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 №426 "Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань". Для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, особам начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби крім служби та часу, передбачених зазначеною постановою, до вислуги років зараховується служба в податковій міліції (органах податкової поліції) на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

Отже, при обчисленні вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсії за Законом №2262-ХІІ на позивача, як особу начальницького складу податкової міліції поширюються положення Постанови № 393.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема копії витягу з наказу т.в.о. голови Комісії з реорганізації ДФС А.Александрова від 22.09.2021 №0070-о/д, вислуга років позивача на день звільнення в календарному обчисленні становить 24 роки 10 місяців 05 днів, а в пільговому обчисленні - 34 роки 11 місяці 06 днів (а.с. 47).

Свого часу Верховний Суд у своїх постановах від 27.03.2018 у справі №295/6301/17, від 10.07.2019 у справі №1840/3347/18, від 22.08.2019 у справі №295/7220/16-а, від 30.09.2019 у справі №360/1432/19 та інших сформував правову позицію, згідно з якою задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Водночас Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17, і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатися іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Порядком №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція у подальшому була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, за наслідками розгляду якої Суд сформулював наступні правові висновки:

"1. В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393".

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, застосовуючи означені правові висновки до обставин цієї справи, суд звертає увагу на наступне.

Статтею 1 Закону №2262-XII передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Тож Закон №2262-XII як єдину та обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-XII вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону щодо можливості врахування при призначенні пенсії лише повних років вислуги

Отже, передбачена Законом №2262-XII календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

У свою чергу передбачені статтею 171 Закону №2262-XII пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають у пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 була звільнена з податкової міліції з 24.09.2021 і на момент звільнення її вислуга років у пільговому обчисленні становила 34 роки 11 місяців 06 днів слід зробити висновок про те, що остання мала право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до положень п. "а" ст. 12 Закону №2262-XII та Порядку №393.

З огляду на викладене суд доходить висновку про те, що дії відповідача щодо відмови позивачу у переведенні з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до п. "б" ст. 12 Закону №2262-XII, на пенсію за вислугу років за умовами, що визначені п. "а" ст. 12 Закону №2262-XIІ, є протиправними, а тому в цій частині заявлені позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та задовольнити.

З приводу моменту, з якого позивачу слід призначити пенсію відповідно до п. "а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 4, 6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1 (надалі - Порядок № 3-1), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання. Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

Пунктом 14 Порядку №3-1 визначено, що орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

В той же час частиною першою статті 50 Закону №2262-ХІІ запроваджено загальне правило, за яким пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "б" статті 12 цього Закону призначаються з наступного дня після звільнення зі служби.

Як свідчать матеріали справи, пенсія позивачу за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ призначена з наступного дня після дати її звільнення зі служби, тобто з 25.09.2021.

Разом з тим із заявою до відповідача про переведення саме з 25.09.2021 відповідно до п. "а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ позивач звернулася лише 19.11.2021.

За таких обставин і з огляду на те, що в межах предмету даного спору спірним є лише питання щодо умов призначення пенсії за вислугу років, про зміну яких позивач за заявочним методом звернулася до органу Пенсійного фонду лише 19.11.2021, суд доходить висновку про те, що саме з цієї дати й слід зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію згідно з пунктом "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, враховуючи правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а та від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в переведенні з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону №2262-XII на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-XIІ та зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років згідно з пунктом "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ саме з 19.11.2021 з урахуванням вислуги, яка становить 34 роки 11 місяців 06 днів, здійснити відповідний перерахунок і виплату пенсії.

Відтак позов належить задовольнити частково.

Зважаючи на обставини часткового задоволення адміністративного позову суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 1/2 частину витрат зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, на пенсію за вислугу років за умовами, що визначені відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 19.11.2021 пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням вислуги, яка становить 34 роки 11 місяців 06 днів, та здійснити відповідний перерахунок і виплату пенсії.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) частину витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку впродовж тридцяти днів з моменту його підписання в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун