Справа № 808/7067/13-а
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 лютого 2022 року Справа № 808/7067/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Фесик А.В.

представника позивача: Польнікова Н.В.

представника відповідача : Захарченко В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "МОТОР СІЧ"

до відповідача Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

ВСТАНОВИВ:

28.08.2013 Публічне акціонерне товариство Мотор Січ (далі позивач, далі - ПАТ Мотор Січ) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 29.04.2013 № та №.

Ухвалою суду від 11.07.2013 відкрито провадження в адміністративній справі №808/6134/13-а, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.

Ухвалою судді від 29.08.2013 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

18.09.2013 до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій виправлено помилку у первинній позовній заяві та правильно зазначено дату спірних податкових повідомлень-рішень від 25.04.2013.

Ухвалою суду від 19.09.2013 відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 07.10.2013 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі № 2а-0870/10946/11 та №808/6134/13-а.

Ухвалою судді Семененко М.О. від 28.09.2016 прийнято до провадження адміністративну справу №808/7067/13-а у зв`язку з тим, що на підставі розпорядження керівника апарату Запорізького окружного адміністративного суду №188 від 27.09.2016 року призначено повторний автоматичний розподіл справи №808/7067/13-а у зв`язку з припиненням повноважень судді Запорізького окружного адміністративного суду Каракуши Сергія Миколайовича, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 «Про звільнення суддів». Після повторного перерозподілу справи, проведеного в порядку ст.15-1 КАС України, справу передано на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Семененко Марині Олександрівні.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 29.08.2017 №183, через закінчення строку повноважень щодо здійснення правосуддя суддею Семененко Мариною Олександрівеною, призначено повторний розподіл справ за результатом якого, справу передано для розгляду судді Стрельніковій Н.В.

Ухвалою судді Стрельнікової Н.В. від 29.08.2017 адміністративну справу №808/7067/13-а прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 22.11.2021 поновлено провадження у справі з 22.11.2021, призначити адміністративну справу № 808/7067/13-а до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.12.2021. Сторонам надані строки для подання до суду заяв по суті справи.

16.12.2021 до суду від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшов відзив на позовну заяву з клопотанням про заміну відповідача. Протокольною ухвалою суду від 17.01.2022 клопотання було задоволено.

Протокольною ухвалою суду від 22.12.2021 продовжено процесуальний строк для подання відповіді на відзив та відкладено підготовче засідання на 17.01.2022.

Протокольною ухвалою суду 17.01.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 10.02.2022.

Відповідно до ст. 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою Камертон.

10.02.2022 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне. підприємством виконані основні умови відображення податкового кредиту: наявний зв`язок отриманих товарів з господарською діяльністю підприємства та існування підтвердження факту сплати податку - належним чином оформлені ВМД, що в повній мірі відповідає положенням Податкового кодексу України, що визначають спеціальні правила справляння такого податку у разі здійснення операції з імпорту. В діях АТ «МОТОР СІЧ» при вчиненні спірних відносин є присутнім: не тільки імпорт товарів і послуг, якого достатньо для виникнення права на формування податкового кредиту, а й придбання товарів і послуг, що додатково засвідчує правомірність формування податкового кредиту. Що стосується відсутності розрахунків з постачальником за імпортовані ТМЦ необхідно зазначити наступне. Пунктом 14.1.191. ПК України передбачено, що постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власнику, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду. Отже наявність розрахунків при імпорті в розумінні ПК України не є обставиною, наявність чи відсутність якої вказує на правомірність або протиправність формування податкового кредиту. Більш того, виконання гарантійних зобов`язань, які включають в себе і обмін, не є безоплатною, оскільки їх вартість включено до вартості виробу щодо якого надається гарантія згідно умов укладеного зовнішньоекономічного контракту. Також у відповіді на відзив позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 25.04.2013р. №, на суму 22 005 241 грн., що була сформована наростаючим підсумком за переліченими податковими повідомленнями-рішеннями, винесеними за наслідком складення попередніх актів перевірок, не підлягає виконанню, бо щодо всіх складових такої суми є прийняті судові рішення, що набрали законної сили про визнання її (всіх її складових) протиправною. В зв`язку з зазначеним висновки щодо завищення залишку від`ємного значення на суму 22 005 241 грн. є неправомірними. Предмет розгляду всіх наведених вище справ той самий, що і в цій справі. Всі судові інстанції, зокрема і вища судова інстанція, розглядаючи такі справи, які врегулювали подібні взаємовідносини між Позивачем та Відповідачем, однозначно виклали свою позицію, підтвердивши обгрунтованість та відповідність нормам законодавства дій AT «МОТОР СІЧ».

Представник позивача у судовому засіданні надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що право на податковий кредит виникає у разі придбання або виготовлення товарів з метою їх використання у межах господарської діяльності. З первинних документів та обставин вбачається, що контрагенти АТ "Мотор Січ" не виготовляли імпортований товар. Також, при перевірці відсутні угоди купівлі-продажу отриманої продукції, що в свою чергу спростовує факт придбання. За таких обставин, згідно наведеної норми Податкового кодексу України право на податковий кредит підприємство отримує при придбанні товарів або послуг. Розрахунки по зазначеним вище операціям не здійснювались. Крім того перевіркою не встановлено оприбуткування на склад підприємства обладнання по зазначеній вите ВМД у зв 'язку з тим, що Позивачем не надано до перевірки прибуткові ордери. Крім того, запасні частини та вузли, ввезені Позивачем не є придатними для їх подальшого використання за призначенням. За таких обставин, ввезене Позивачем майно фактично є металобрухтом. Розрахунки по операціям з імпорту зазначених товарі у січні 2013р. не здійснювались. Крім того, до перевірки надано прибуткові ордери з оприбуткування товарів у кількісному виразі, бо ввезені комплектуючі та прилади у перевіряємому періоді вже обліковуються на балансі підприємства. Таким чином, AT «Мотор Січ» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування на суму 362 611,00 грн., чим порушено п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями. Також відповідач зазначає, що не відображення в податковій звітності результатів попередніх перевірок, призвело до завищення залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24 податкової декларації за січень 2012р.) у розмірі 22 005 241,00 грн. Визначена податковим органом сума завищення залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами документальних перевірок, в розумінні Податкового кодексу України підлягає відображенню в податковій декларації з ПДВ, в рядку 21.3, оскільки такий залишок не є грошовим зобов`язанням.

Також у додаткових письмових поясненнях відповідач зазначив, що відсутнє фактичне підтвердження використання АТ «Мотор Січ» у господарській діяльності імпортованих у січні 2013 року товарів за митними деклараціями на безоплатній основі або за характером угоди 84. АТ «Мотор Січ» податкові зобов`язання по операціям із ввезення товарів з метою ремонту або заміни за митними деклараціями на безоплатній основі або за характером угоди 84 не нараховувались. За результатами попередніх документальних перевірок прийнято податкові повідомлення-рішення на завищену суму залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в сумі 22 005 241 грн. В розумінні Податкового кодексу України такий залишок не є грошовим зобов`язанням. Керуючись вказаним підприємству було зменшено розмір залишку від`ємного значення який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) декларації з ПДВ за січень 2013 року у сумі 22 005 241 гривень, у зв`язку з не відображенням в податковій декларації результатів попередніх перевірок. На підставі наведеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві та додаткових поясненнях.

Як свідчать матеріали справи, у період з 15.023.2013 по 04.04.2013 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань правомірності нарахування ПАТ Мотор Січ від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за січень 2013 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2013 року, яка виникла за рахунок від`ємного значення з ПДВ, що декларувалось у грудні 2012 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 11.04.2013 №174/25-2/14307794 (а.с. 32-90, т.1).

В ході документальної позапланової виїзної перевірки встановлено порушення:

п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3, абз. а п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України підприємством завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2013р. у розмірі 362 611 грн.

абз. „б" п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, п.п.4.6.7 п.п.4.6 п.4 Розділу V Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 №1492 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.12.2011 за №1490/20228 підприємством завищено залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 24 податкової декларації за грудень 2012 р.) у сумі 22 005 241 грн.

пп. 4.1 п. 4 розділу 5 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПАУ від 25.11.2011 № 1492, зареєстрованого в Мінюсті України 20.12.2011 за № 1490/20228 АТ Мотор Січ завищено обсяг придбання товару, ввезеного із застосуванням звільнення від ПДВ (ряд. 12.3 декларації з ПДВ) на суму 95395497 грн.

Так, податковим органом встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту січня 2013 року включено 362 611 грн. ПДВ, який сплачено митним органам при ввезенні на митну територію України на безоплатній основі або за характером угоди 84 запасних частин, комплектуючих (деталей та вузлів) до авіадвигунів, в неробочому стані, та деталей, датчиків, комплектуючих, станків ввезених після здійснення ремонту або заміни, згідно наданих вантажно-митних декларацій. Зменшення суми бюджетного відшкодування за результатами перевірки здійснено виходячи із того, що згідно із первинними документами контрагенти ПАТ Мотор Січ не виготовляли імпортований товар, відсутні угоди купівлі продажу отриманої продукції, розрахунки по операціям не здійснювались, крім того, перевіркою не встановлено оприбуткування на склад товариства обладнання по зазначеним ВМД. Отже, перевіркою зроблено висновок, що виходячи з вищенаведеного, ввезене позивачем майно фактично є металобрухтом.

Також, матеріалами перевірки встановлено, що контролюючим органом за результатами попередніх документальних перевірок прийнято податкові повідомлення-рішення на завищену суму залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в сумі 22005241,00 грн. Перевіркою встановлено порушення ПАТ Мотор Січ у вигляді не відображення в податковій декларації за січень 2013 року вказаного результату попередньої перевірки, внаслідок чого підприємство завищило залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (ряд. 24) податкової декларації за грудень 2012 року в сумі 22005241,00 грн.

За результатами перевірки прийняті податкові повідомлення - рішення:

- № від 25.04.2013 про зменшення суми бюджетного відшкодування ( у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість за січень 2013 року у розмірі 326611 грн., в тому числі штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 181305,50 грн. (а.с.30, т.1)

- № від 25.04.2013 про зменшення суми від`ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2013 року у розмірі 22005241,00 грн. (а.с. 28, т.1);

Підприємство скористалось правом на адміністративне оскарження, відповідно звернулось зі скаргами до податкових органів. За результатами вказаної процедури скарги платника податків залишенні без задоволення, а прийняті податкові повідомлення-рішення без змін (а.с.20-27, т.1).

Надаючи правову оцінку спірним рішенням, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України), який набрав законної сили 01.01.2011.

В пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

При цьому, за приписами пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Вимоги до підтвердження даних, наведених у податковій звітності, встановлені ст.44 Податкового кодексу України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року №996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Бюджетне відшкодування за визначенням, наведеним у пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

За приписами пунктів 200.1 200.4 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Щодо визначеного податковим органом факту завищення підприємством суми бюджетного відшкодування ПДВ, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 року при здійсненні операцій з імпорту товарів і послуг за 84 характером угоди, судом вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.

За приписами абз. в п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт).

Пунктом 201.12 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку. Для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається податкова накладна, податкові зобов`язання за якою включені до податкової декларації попереднього періоду.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в січні 2013 року підприємством позивача були розмитнені товарно-матеріальні цінності в режимі «імпорт» та оформлено ВМД типу ІМ-40. в яких у графі 24 «Характер угоди» зазначено код «84-інші випадки».

Так, за наступними ВМД було ввезено товар:

№П2010000/2013/000096 - Запасні частини, які знято в процесі ремонту з авіадвигуна ТВЗ-117ВМ сер. 02 цивільного використання - стартер повітряний СВ-78БА №н683-1шт., поставлений компанією ВАТ «Улан-Уденский авіаціонній завод», РФ на виконання умов Контракту №1323/658-Е10-270-ІШ643(ВТД) від 04.10.2010р. в результаті виконання Позивачем гарантійних зобов`язань з заміни поставленого в складі двигуна некондиційного агрегату, що підтверджено рекламаційним актом №14 від 31.10.2012р. Отже Позивачем, як постачальником, була виконана заміна бракованого товару, який надійшов у його власність.

№ 12010000/2013/0000069 - Запасні частини, які знято в процесі ремонту з електростанції газотурбінної МОТОР СІЧ ПАЕС-2500Г»: Редуктор РС 1273 № 02102, поставлений компанією ЗАТ НВФ «Недрапроект», РФ на виконання умов Контракту № 1323/658-Е 10-061-Яиб43(ВТД) від 24.01.2010р. в результаті виконання Позивачем гарантійних зобов`язань з заміни поставленого в складі електростанції газотурбінної некондиційного агрегату, що підтверджено рекламаційним актом №4 від 28.02.2012р. Отже Позивачем, як постачальником, була виконана заміна бракованого товару, який надійшов у його власність.

№112010000/2013/000162 - Запасні частини, які знято в процесі ремонту з авіадвигуна ТВЗ-117ВМ сер. 02 цивільного використання - насос-регулятор НР-ЗВМА-Т №5, поставлений компанією ВАТ «КумАПП», РФ, в результаті виконання Позивачем гарантійних зобов`язань з заміни поставленого в складі двигуна некондиційного агрегату, що підтверджено рекламаційним актом №82-53-12 від 11.09.2012р. Отже Позивачем, як постачальником, була виконана заміна бракованого товару, який надійшов у його власність.

№112010000/2013/000149 - Поворотний стіл оброблювального центра HURON КХ 100 EV02. поставлений компанією ALFLETH ENGINEERING AG, Швейцария, на виконання таким нерезидентом-постачальником умов контракту №1323/658-111-013- CH756(FTD) від 24.01.2011 року з гарантійної заміни раніше поставленого дефектного Товару (його складових частин), що підтверджено рекламаційним актом від 15.11.2012 року. Отже, Позивачем, як покупцем, в межах договору шляхом заміни, здійсненої нерезидентом, з усунення недоліків ТМЦ для відновлення її роботи, був придбаний товар належної якості.

№ 112010000/2013/000013 - Поковка з корозійної сталі: марки ДИ1-Ш шифр АК- 94А-3 шт., поковки ковані, поставлена компанією ВАТ "Ступінська металургійна компанія", РФ на виконання таким нерезидентом-постачальником умов контракту №804/50193719/200 від 05.12.2008р. та додаткової угоди №21 від 28.11.2012 року з гарантійної заміни нерезидентом-постачальником раніше поставленого дефектного Товару Позивачу, що підтверджено рекламаційним актом № 73-Д від 21.03.2012р. Отже, Позивачем в межах контракту, шляхом виконання нерезидентом гарантійних зобов`язань з заміни неякісного товару, був придбаний товар належної якості.

№112010000/2013/000196 - Поковки з нікелевого сплаву: марки ЭИ437БУ-ВД шифру АК-232Т -1шт. поставлені компанією ВАТ "Ступінська металургійна компанія", РФ на виконання таким нерезидентом-постачальником умов контракту №804/50193719/200 від 05.12.2008р. та додаткової угоди №22 від 18.01.2013р. з гарантійної заміни нерезидентом-постачальником раніше поставленого дефектного Товару Позивачу. Отже, Позивачем в межах контракту, шляхом виконання нерезидентом гарантійних зобов`язань з заміни неякісного товару, був придбаний товар належної якості.

№ 112010000/2013/000048 - Частини системи вимірювання температури: термопари Т-102 №№ 1211892, 1212722. 0520999, 0612349, 0612377, 0612382, 0612802, поставлені компанією ВАТ Казанський завод «Електоприбор», РФ, на виконання таким нерезидентом-постачальником умов контракту №0119/12-Д(УЗ) від 11.11.2011р. з гарантійної заміни нерезидентом-постачальником раніше поставленого дефектного Товару Позивачу, що підтверджено рекламаційним актом №153 від 14.09.2012р. Отже, Позивачем в межах контракту, шляхом виконання нерезидентом гарантійних зобов`язань з заміни неякісного товару, був придбаний товар належної якості.

Також, судом встановлено, що податок на додану вартість, на суму якого податковим органом зменшено податковий кредит за січень 2013 року сплачено позивачем у відповідності пп. в п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України:

- під час розмитнення запасних частин до авіаційних двигунів та електростанції газотурбінної, знятих під час ремонту, що проводився за межами митної території України. При цьому ремонт авіадвигунів та електростанції газотурбінної здійснювався шляхом заміні відповідних запасних частин, які після його завершення надійшли у власність Позивача в обмін на нові, які надійшли у власність нерезидента.

- при ввезенні товару в зв`язку з виконанням, контрагентом-нерезидентом своїх контрактних зобов`язань з поставки товару на заміну раніше поставлених Позивачу дефектних товарів.

Таким чином, позивачем виконані основні умови відображення податкового кредиту: наявний зв`язок отриманих товарів з господарською діяльністю підприємства та існування підтвердження факту сплати податку - належним чином оформлені ВМД, що в повній мірі відповідає положенням Податкового кодексу України, що визначають спеціальні правила справляння такого податку у разі здійснення операції з імпорту.

Відповідно до підпункту в) п. 185.1 ст 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення на митну територію України товарів у митному режимі "імпорт" або "реімпорт". Пункт 188.1 статті 188 ПК України визначає базу оподаткування - митна вартість імпортованого товару. В момент розмитнення товару у імпортера виникає обов`язок сплати митним органам ПДВ згідно п. 187.8 ст. 187 ПК України з вартості товару, що оформлюється у митному режимі «імпорт». У момент сплати податку митним органам відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України у платника податку виникає право на податковий кредит, що посвідчується згідно п. 201.12 ст. 201 ПК України, вантажно-митною декларацією, оформленою відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку на додану вартість.

З огляду на наявність в ПК України наведених вище спеціальних норм, що регулюють порядок оподаткування імпортних операцій, висновки податкового органу по зменшенню податкового кредиту та бюджетного відшкодування на суми ПДВ, сплачені при розмитнені зазначених товарів є неправомірними.

Також відповідно до положень п. 198.3 ст.198 ПК України, яка визначає загальні правила формування податкового кредиту, передбачено, що податковий кредит формується за наслідком вчинення платником податків однієї із трьох дій: придбання товарів і послуг, виготовлення товарів і послуг, імпорт (ввезення на митну територію України) товарів і послуг (що прирівнюється до придбання або виготовлення товарів і послуг). У спірних відносинах навні як імпорт товарів і послуг, якого достатньо для виникнення права на формування податкового кредиту, так і придбання товарів і послуг, що також є підставою для формування податкового кредиту.

Щодо посилання відповідача на протиправність віднесення до податкового кредиту фактично сплачену підприємством митному органу суму ПДВ при імпорті товарів за угодами з характером "84", оскільки такий імпорт здійснюється при відсутності укладеного договору купівлі-продажу такого товару та при відсутності розрахунків за нього з постачальником - нерезидентом, що спростовує факт придбання АТ «Мотор Січ» таких ТМЦ суд зазначає наступне.

АТ «Мотор Січ» на підставі укладених з нерезидентами зовнішньоекономічних контрактів купівлі-продажу та поставки (реквізити яких наведено вище) і на виконання передбачених в таких договорах гарантійних зобов`язань (з приводу виявленого браку), було ввезено матеріальні цінності, перелічені в вантажно- митних деклараціях. Окрім того, такі ВМД містять вказівку за яким зовнішньоекономічним контрактом купівлі-продажу, поставки здійснюється імпорт за 84 характером угоди. Однією із суттєвих умов зовнішньоекономічних контрактів купівлі-продажу, поставки, є гарантійні зобов`язання продавця з гарантійної заміни та ремонту (обмін непридатних ТМЦ на нові). Гарантійна заміна по суті є усталеним світовим звичаєм ділового обороту в розумінні ст. 7 ЦК України в сфері купівлі- продажу, поставки товарно-матеріальних цінностей і викликано, в першу чергу, необхідністю виявлення продавцем (постачальником) недоліків реалізованого товару для можливості їх майбутнього усунення на етапі виробництва.

Що стосується відсутності розрахунків з постачальником за імпортовані ТМЦ необхідно зазначити наступне. Пунктом 14.1.191. ПК України передбачено, що постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власнику, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду. Отже наявність розрахунків при імпорті в розумінні ПК України не є обставиною, наявність чи відсутність якої вказує на правомірність або протиправність формування податкового кредиту. Більш того, виконання гарантійних зобов`язань, які включають в себе і обмін, не є безоплатною, оскільки їх вартість включено до вартості виробу щодо якого надається гарантія згідно умов укладеного зовнішньоекономічного контракту.

Відповідач при визначенні порушення виходить з хибної логіки, ототожнюючи придбання права власності на річ з фактом купівлі-продажу такої речі, як умови для відображення податкового кредиту без врахування при цьому положень ПК України та положень зовнішньоекономічних контрактів купівлі-продажу, поставки, якими передбачено обов`язки виконання гарантійних зобов`язань сторін.

Суд також зазначає, що діюча на час імпорту редакція ПК України не містить визначення терміну "придбання", як не містить його будь-який інший законодавчий акт. Проте правова природа відносин власності передбачає, що придбання цього права може бути пов`язано як з купівлею- продажем речі, так і з іншими формами набуття цього права (заміною одного на інше, що є фактом обміну).

Отже, при імпорті за 84 характером угоди відбувається саме придбання Позивачем ТМЦ, оскільки приписами зовнішньоекономічних договорів визначено особливості і обов`язок виконання продавцем гарантійних зобов 'язань щодо реалізованого товару, недоліки якого та його складових частим (частини авіаційних двигунів, газотурбінного обладнання) було виявлено покупцем (нерезидентом/Позивачем) в ході експлуатації за цільовим призначенням. Виконання таких гарантійних зобов`язань викликало необхідність здійснення продавцем (Позивачем/нерезидентом), ремонту товару шляхом його обміну на якісний товар (його якісні частини) того ж виду та призначення. Такий якісний товар (його якісні частини), в обмін на непридатний, переходить у власність покупця (нерезидента/Позивача), відповідно до виконання сторонами договору гарантійних зобов 'язань за зовнішньоекономічним договором.

ПК України формування податкового кредиту пов`язує з фактом сплати ПДВ надмірно чи то постачальнику, чи то митному органу, а також з обов`язковою умовою використання товару (послуги) у господарській діяльності платника податку. Виходячи з того, що оформлення ВМД здійснювалось у зв`язку з реалізацією підприємством своєї господарської компетенції (по-перше, виконання гарантійних зобов`язань, вартість яких включено до вартості виробу щодо якого надається гарантія; по-друге, виконання нерезидентом гарантійних зобов`язань з приводу обміну придбаного Позивачем бракованого товару за наслідками застосування Позивачем рекламаційно-претензійної роботи, що також є складовою частиною господарської діяльності підприємства), то факт використання імпортованих товарів в господарській діяльності підтверджено належними і допустимими доказами, наданими Позивачем (контрактом, рекламаційними актами, претензіями, прибутковими ордерами).

Таким чином, згідно із наданими до матеріалів справи ВМД позивачем з метою виконання умов зовнішньоекономічних контрактів, було імпортовано товарно-матеріальні цінності, а саме позивачем було сплачено митному органові ПДВ під час розмитнення запасних частин до авіаційних двигунів, знятих під час ремонту, що проводився за межами митної території України шляхом заміни відповідних запасних частин, які після його завершення надійшли у власність позивача в обмін на нові, які надійшли у власність нерезидента, а також при ввезенні товару в зв`язку з виконанням контрагентом-нерезидентом своїх контрактних зобов`язань з поставки товару на заміну раніше поставлених позивачу дефектних товарів, тощо.

Відповідно до ст. 70 Митного кодексу України метою митного оформлення є засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю, а також статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів і транспортних засобів. Митне оформлення здійснюється посадовими особами митного органу.

Згідно із ч.1 ст. 81 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з Порядком ведення відомчих класифікаторів з питань митної статистики, які використовуються в процесі оформлення митних декларацій, який затверджений наказом Державної митної служби України від 12.12.2007 №1048 та Порядком ведення відомчих класифікаторів з питань митної статистики, які використовуються в процесі оформлення митних декларацій, затверджений наказом Державної митної служби України від 15.02.2011 №107 характер угоди 84 означає, як інше і не передбачає розрахунки за товар.

В зазначених ВМД вказано тип угоди - 84 - інше, який означає відсутність розрахунків з постачальником у зв`язку з поверненням раніше вивезених матеріальних цінностей або з заміною одних матеріальних цінностей на інші, що і було зроблено позивачем (заміна під час ремонту пошкоджених деталей) на підставі рекламаційних актів.

Таким чином, оформлення зазначених ВМД здійснювалось у зв`язку з реалізацією позивачем свої господарської компетенції: виконання гарантійних зобов`язань, вартість яких включено до вартості виробу щодо якого надається гарантія; виконання нерезидентом гарантійних зобов`язань з приводу обміну придбаного позивачем бракованого товару за наслідками застосування позивачем рекламаційно-претензійної роботи; виконання нерезидентом робіт (послуг) з усунення недоліків раніше поставленого позивачу майна, а також робіт з ремонту та модернізації майна; виконання нерезидентом допоставки товару.

Таким чином, факт використання імпортованих товарів в господарській діяльності підтверджено належними і допустимими доказами наданими позивачем (контракти, рекламаційні акти, претензії, прибуткові ордери).

Відповідно, позивачем виконані основні умови відображення податкового кредиту: наявний зв`язок отриманих товарів з господарською діяльністю підприємства та існування підтвердження факту сплати податку: належним чином оформлені ВМД. Під час проведення зазначених господарських операцій здійснювалось придбання права власності на майно, що ввезене на митну територію України. Отримане у власність майно пов`язано з виробничим процесом та використовується у подальшій господарській діяльності, у зв`язку з чим ПДВ, сплачений митному органу під час його розмитнення, повинен включатись до складу податкового кредиту. Окрім того, Податковий кодекс України пов`язує виникнення права на податковий кредит з фактом надмірної сплати ПДВ, пов`язаним з придбанням або виготовленням товарів, а не з наявністю грошових розрахунків з постачальником.

Що стосується відсутності розрахунків з постачальником за імпортовані товарно-матеріальні цінності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Підпунктом 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власнику, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Отже, наявність розрахунків при імпорті в розумінні Податкового кодексу України не є обставиною, наявність чи відсутність якої вказує на правомірність або протиправність формування податкового кредиту. Більш того, виконання гарантійних зобов`язань, які включають в себе і обмін, не є безоплатною, оскільки їх вартість включено до вартості виробу щодо якого надається гарантія згідно умов укладеного зовнішньоекономічного контракту.

ПАТ Мотор Січ набув прав власності на ввезене майно, у зв`язку з чим сплатив митному органу податок на додану вартість. Обмеження права платника податку на відображення податкового кредиту на підставах наведених податковим органом призведе до подвійної сплати податку до бюджету: перший раз - на митниці при імпорті товару та другий раз - при визначенні об`єкта оподаткування за звітний період внаслідок невідображення в складі податкового кредиту зайво сплаченого на митниці податку.

Крім того, Кодекс і Порядок складання декларації з ПДВ встановлюють окремий порядок оподаткування та обліку операцій з імпорту, що є відмінним від оподаткування поставки товарів.

З огляду на наявність в Податковому кодексі України спеціальних норм, що регулюють порядок оподаткування імпортних операцій, висновки податкового органу по зменшенню податкового кредиту та бюджетного відшкодування на суми ПДВ, сплачені при розмитнені зазначених товарів, є неправомірними.

Доводи відповідача стосовно того, що ввезений позивачем товар фактично є металобрухтом не приймається судом до уваги з огляду на наступне.

Зі змісту абз. 2 ст.1 Закону України Про металобрухт №619-XIV від 05.05.1999 вбачається, що металобрухт це непридатний для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність, внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.

Проте, наявні в матеріалах справи первинні документи свідчать, що придбаний товар було імпортовано в період виконання гарантійних зобов`язань, та в подальшому оприбутковано та використано позивачем у власній господарській діяльності, а при здійсненні митного контролю посадовими особами Запорізької митниці здійснювалась перевірка правильності класифікації та кодування товарів, та вони не віднесені до металобрухту.

Відтак, підприємством дотримано усіх вимог щодо формування податкового кредиту, а тому податкове повідомлення-рішення від 25.04.2013 № про зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість за січень 2013 року у розмірі 326611 грн., в тому числі штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 181305,50 грн. - підлягає скасуванню.

Щодо доводів відповідача про завищення позивачем залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у зв`язку із невідображенням в податковій декларації результатів попередніх перевірок, слід зазначити наступне.

Податковим повідомленням-рішенням № від 25.04.2013 зменшено розмір залишку від`ємного знамення суми податку на додану вартість за січень 2013 року на суму 22 005 241 грн.

В той же час, вищевказаний залишок від`ємного значення (рядок 24 декларації з ПДВ) за своєю правовою природою в межах обліку відображається з наростаючим підсумком.

Правомірність включення позивачем сум ПДВ до податкового кредиту розглядалась в межах судових справ №2а-0870/10946/11 та №808/6134/13-а, у зв`язку з чим провадження у даній справі було зупинене до набрання законної сили по вказаних справах.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.10.2015 по справі №2а-0870/10946/11 позовну заяву Публічного акціонерного товариства Мотор Січ до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення, зокрема, №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий 2011 року на суму 3 617 603,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 1,00 грн.; №, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення з ПДВ за лютий 2011 року на суму 106 219,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 1,00 грн. Рішення по справі №2а-0870/10946/11 набрало законної сили 16.12.2015 (т.1 а.с. 170-176).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.07.2017 по справі №808/6134/13-а (т.1 а.с. 185-191), залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017 (т.1 а.с. 192-194) та постановою Верховного Суду від 31.03.2021 (а.с. 195-205), позовну заяву Публічного акціонерного товариства Мотор Січ до Офісу великих платників податків ДФС задоволено та визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № від 25.03.2013 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2012 року у розмірі 24 891 656 (двадцять чотири мільйони вісімсот дев`яносто одна тисяча шістсот п`ятдесят шість) грн. та № від 25.03.2013 про зменшення суми бюджетного відшкодування ( у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість за грудень 2012 року у розмірі 1 133 461 (один мільйон сто тридцять три тисячі чотириста шістдесят одна) грн., в тому числі штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 566 730 (п`ятсот шістдесят шість тисяч сімсот тридцять) грн. 50 коп.

Таким чином, вищезазначені рішення суду підтвердили протиправність зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість та зменшення суми бюджетного відшкодування за попередні періоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 25.04.2013 прийнято на підставі неузгоджених зобов`язань за попередні періоди, нарахованих іншими податковими повідомленнями-рішеннями, крім того, вищезазначеними рішеннями суду підтверджено протиправність зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за попередні періоди, тому прийняття оскаржуваного у даній справі рішення є неправомірним.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що висновки, зроблені відповідачем в акті перевірки від 11.04.2013, є необґрунтованим та недоведеним, у зв`язку з чим податкові повідомлення-рішення від 25.04.2013 № та №, прийняті відповідачем на підставі встановлених актом порушень, є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України). Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2294 грн., що підтверджується платіжним дорученням №149960 від 27.08.2013 (а.с.2, т.1).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати прийняті 25 квітня 2013 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків податкові повідомлення-рішення № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, вул. Олександра Поля, б. 57, ) на користь Публічного акціонерного товариства "МОТОР СІЧ" (місцезнаходження: 69068, м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, б. 15, ) судові витрати у розмірі 2294,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст. ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова

Рішення складено у повному обсязі 08.06.2022.