Справа № 460/13820/21
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань відстрочення, розстрочення виконання, зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового рішення
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Д.Є. Махаринець, розглянувши заяву у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1
до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації
про відстрочення виконання рішення суду
Позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрк по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до №3551-XII виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено повністю. Визнано дії відповідача протиправними та зобов`язано здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 5 травня у відповідному розмірі розрахованому виходячи із мінімальної пенсії за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

До суду відповідачем подано заяву, в якій просить суд відстрочити виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду в даній справі до закінчення військового стану.

Подану заяву аргументує тим, що через військову агресію РФ що стало підставою введення військового стану з метою збереження персональних даних громадян в електронній базі АСОПД/КОМТЕХ було видалено відомості щодо утримувачів щорічної разової грошової допомоги до 5 травня та знищені паперові дані.

Відповідачем здійснено всі можливі заходи для добровільного виконання рішення суду, зокрема: здійснено перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік. Вважає, що вказані обставини істотно ускладнюють виконання рішення та роблять його неможливим.

Враховуючи, що дана адміністративна справа розглядалась в порядку статті 263 КАС України в порядку письмового провадження і є справою незначної складності, розгляд поданої заяви здійснюється в порядку письмового провадження.

Нормами ч. 1 ст. 378 КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 зазначеної статті, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч. 4 ст. 378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 378 КАС України).

Отже, необхідною умовою для відстрочення виконання рішення суду є встановлення судом обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Суд відхиляє доводи відповідача про неможливість виконання рішення суду виходячи і наступного .

Так, виплата такої допомоги здійснюється за рахунок коштів державного бюджету за відповідною бюджетною програмою в порядку черговості.

Постановою Кабінету Міністрів України №902 від 26.08.2021 визначено порядок, що передбачає певну черговість виконання рішень судів.

Так, Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №902 (далі - Порядок), визначено механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Забезпечення виконання рішень суду" для забезпечення виконання рішень суду, прийнятих національними судами, а також виплати судового збору, виконавчих витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 5 Порядку, бюджетні кошти спрямовуються з дотриманням передбаченої таким пунктом пріоритетності напрямів.

Нормами п. 7 Порядку передбачено, що черговість виконання рішень визначається боржником за датою їх надходження до боржника, в межах однієї дати - за датою набрання рішенням законної сили, якщо рішення, які виконуються за датою набрання ними законної сили, прийнято стосовно декількох позивачів, - за прізвищами в алфавітному порядку.

Боржник формує окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів, визначеної пунктом 5 цього Порядку (п. 8 Порядку).

Згідно п. 9 Порядку розподіл бюджетних коштів між боржниками здійснюється Мінсоцполітики з дотриманням пріоритетності напрямів пропорційно потребі в забезпеченні виконання рішень на підставі інформації, наданої Мінсоцполітики Нацсоцслужбою та регіональними органами соціального захисту населення за встановленою Мінсоцполітики формою.

Регіональні органи соціального захисту населення розподіляють бюджетні кошти між районними органами соціального захисту населення та центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат з дотриманням пріоритетності їх спрямування пропорційно потребі в забезпеченні виконання рішень на підставі інформації, сформованої відповідно до черговості.

Відповідно до п. 10 Порядку, боржник перераховує кошти стягувачу відповідно до визначених пріоритетності та черговості виконання рішень (списків).

Під час визначення потреби в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень на наступний місяць обов`язково враховується залишок непогашених грошових зобов`язань за рішеннями під час формування боржником окремих списків на наступний місяць.

Боржник бере бюджетні зобов`язання та проводить платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисом.

Таким чином, законодавством встановлено чіткий порядок виплати коштів з державного бюджету на виконання рішення суду.

При цьому суд вважає, що за умови наявності такого порядку визначеного законом, лише відсутність внутрішніх технічних аналітичних тощо баз даних відповідача не може вважатися обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення або роблять його неможливим.

Крім того суд зауважує, що задоволення заяв відповідача, матиме наслідок затягування виплат позивачу на підставі рішення суду, що набрало законної сили, і відтак, присуджені кошти позивачі в такій категорії справ отримуватимуть значно пізніше від інших категорій громадян, що на думку суду є неприпустимою дискримінацією ветеранів війни.

Суд наголошує, що вказані виплати розмір яких був предметом судового спору є однією із законодавчих гарантій соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, тобто осіб які стали на захист нашої державності. Відтак держава в особі окремих державних органів не вправі своїми односторонніми діями (зупиненням роботи електронних баз, знищенням документів тощо) відмовлятись від покладеного судовим рішенням обов`язку виплати належних людині коштів, оскільки це може свідчити про порушення статті 6 Конвенції Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Суд бере до уваги, що Стаття 6 Конвенції розповсюджує свою дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції. ("Іммобільяре Саффі" проти Італії" , 22774/93, 28.07.1999, § 63; рішення Горнсбі проти Греції від 19.03.1997, § 40.)

Європейський суд з прав людини зазначав, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають сенс. (Рішення Горнсбі проти Греції від 19.03.1997.)

Підсумовуючи наведене, та враховуючи, що будь інших обставин, які б вказували на наявність підстав для відстрочення виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду крім своїх дій відповідач не наводить.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 294-295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про відстрочення виконання рішення суду за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.Є. Махаринець