Справа № 280/3813/21
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2022 року м. Дніпросправа № 280/3813/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чумака С.Ю., Чередниченка В.Є.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2021р. у справі №280/3813/21
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

08.05.2021р. ОСОБА_1 звернувся за допомогою поштового зв`язку до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУ ПФУ в Запорізькій області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 2-6/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.05.2021р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №280/3813/21 та справа призначена до розгляду у спрощеному провадженні /а.с. 31/.

Позивач у адміністративному позові, з яким звернувся до суду, просив :

- визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування періодів роботи з 01.01.2003р. по 15.05.2007р. , з 16.05.2007р. по 14.05.2008р., з 16.05.2008р. по 13.05.2009р. з 14.05.2009р. по 05.04.2010р., з 08.04.2010р. по 05.04.2011р., з 07.04.2011р. 11.03.2012р. в Федеральному державному унітарному підприємстві ММВП «Салют» (Російська Федерація), з 01.01.2017р. по 02.08.2018р., з 23.08.2018р. по 05.08.2019р. в Акціонерному товаристві «Науково-виробничий центр газобудівництва «Салют» (Російська Федерація), з 15.08.2019р. по 29.07.2020р., з 10.08.2020р. по 31.03.2021р. в Акціонерному товаристві «Об`єднана двигуннобудівельна корпорація» (Російська Федерація) та Довідок про заробітну плату №162 від 03.12.2019р., №113 від 06.09.2019р. та №112 від 06.09.2019р. видані АТ «ОДК» (Російська федерація);

- зобов`язати відповідача здійснити з 02.01.2021р. перерахунок та виплату (з врахуванням виплачених сум) призначеної пенсії, з врахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.01.2003р. по 15.05.2007р. , з 16.05.2007р. по 14.05.2008р., з 16.05.2008р. по 13.05.2009р. з 14.05.2009р. по 05.04.2010р., з 08.04.2010р. по 05.04.2011р., з 07.04.2011р. 11.03.2012р. в Федеральному державному унітарному підприємстві ММВП «Салют» (Російська Федерація), з 01.01.2017р. по 02.08.2018р., з 23.08.2018р. по 05.08.2019р. в Акціонерному товаристві «Науково-виробничий центр газобудівництва «Салют» (Російська Федерація), з 15.08.2019р. по 29.07.2020р., з 10.08.2020р. по 31.03.2021р. в Акціонерному товаристві «Об`єднана двигуннобудівельна корпорація» (Російська Федерація) та Довідок про заробітну плату №162 від 03.12.2019р., №113 від 06.09.2019р. та №112 від 06.09.2019р. видані АТ «ОДК» (Російська федерація).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2021р. у справі №280/3813/21 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено (Суддя Бойченко Ю.П.) /а.с. 53-56/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу /а.с. 61-66/, у якій посилаючись на те, що він не погоджується з рішенням суду першої інстанції від 17.12.2021р., оскільки судом під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, тому вважає, що судом першої інстанції прийнято рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального права, просив суд рішення суду від 17.12.2021р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Матеріали адміністративної справи №280/3813/21, разом з вищезазначеною апеляційною скаргою надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 27.01.2022р. /а.с. 60/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.01.2022р. у справі №280/3813/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2021р. у справі №280/3813/21 залишено без руху та надано заявнику апеляційної скарги строк - десять днів для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: - надати суду апеляційної інстанції документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1362 грн. /а.с 71/.

21.02.2022р. на адресу Третього апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання на виконання вимог ухвали до якого додано квитанції №13 від 14.02.2022р. та №5456-15-019/С від 15.02.2022р. про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у загальному розмірі 1362 грн. /а.с. 74,84/

У зв`язку з тим, що суддя Панченко О.М., які входить до складу колегії суддів, що розглядає справу №280/3813/21, перебувають у відпустці здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №280/3813/21 відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №280/3813/21 від 23.02.2022р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Коршун А.О., судді - Чумак С.Ю., Чередниченко В.Є. /а.с. 88/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022р. у справі №280/3813/21 відкрито апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою /а.с. 89/ та справу призначено до апеляційного розгляду у письмовому провадженні з 29.03.2022р. /а.с. 90/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки / а.с. 91-94/.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач у справі, з 02.01.2020р. перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком.

08.04.2021р. позивач звернувся до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо перерахунку страхового стажу та розміру пенсії, із врахуванням періодів роботи з 01.01.2004р. по 31.12.2011р., з 01.01.2017р. по 31.12.2019р. на території Російської Федерації /а.с. 25/.

Листом №4738-4454/К-02/8-0800/21 від 13.04.2021р. відділ обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомив позивач, про те, що зарахувати спірні періоди до страхового стажу не є можливим у зв`язку із несплатою з 2008р. по 2011р. страхових внесків в пенсійний фонд Російської Федерації, а також відсутністю інформації щодо сплати страхових внесків в Пенсійний фонд Російської федерації за 2003-2007р. /а.с. 26/.

І саме це рішення відповідача про відмову у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу призначеної позивачу пенсії за віком, обумовила звернення позивача до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі врегульовано положеннями Конституції України, нормами Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням вимог щодо дії цих законів у часі.

Відповідно до ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України, передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ч.1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення» , «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною 1 ст.24 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ч. 4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до записів трудової книжки позивача у періоди: з 01.01.2003р. по 15.05.2007р., з 16.05.2007р. по 14.05.2008р., з 16.05.2008р. по 13.05.2009р., з 14.05.2009р. по 05.04.2010р., з 08.04.2010р. по 05.04.2011р., з 07.04.2011р. 11.03.2012р., з 14.03.2012р. по 09.01.2013р., з 14.01.2013р. по 09.12.2013р., з 10.12.2013р. по 13.10.2014р., з 17.10.2014р. по 07.08.2015р. - працював на посаді шліфувальника 6 розряду на Федеральному державному унітарному підприємстві ММВП «Салют» (Російська Федерація); з 07.04.2015р. підприємство реорганізоване у формі перетворення на Акціонерне товариство «Науково-виробничий центр газотурбобудування «Салют».; з 11.08.2015р. по 05.08.2016р., з 11.08.2016р. по 02.08.2018р., з 23.087.2018р. по 05.08.2019р. працював на посаді шліфувальника 6 розряду на Акціонерне товариство «Науково-виробничий центр газотурбобудування «Салют»; 01.01.2019р. підприємств реорганізовано у формі приєднання до Акціонерного товариства «Об`єднана двигуннобудівельна корпорація»; з 15.08.2019р. по 29.07.2020р., з 10.08.2020р. по 31.03.2021р. працював на посаді шліфувальника 6 розряду на Акціонерному товаристві «Об`єднана двигуннобудівельна корпорація».

Також, позивачем надано довідка №112 від 06.09.2019р., видана Акціонерним товариством «Об`єднана двигуннобудівельна корпорація», відображено нарахування та виплату ОСОБА_1 заробітної плати за період з січня 2003р. по грудень 2007р. При цьому зазначено, що з 01.01.2001р. сплачено ЄСП в органи ФПС за встановленими ставками.

У довідці №113 від 06.09.2019р., видана Акціонерним товариством «Об`єднана двигуннобудівельна корпорація», відображено нарахування та виплату ОСОБА_1 заробітної плати за період з січня 2008р. по грудень 2011р. і зазначено, що відрахування страхових внесків в Пенсійний фонд РФ не здійснювалось, оскільки ОСОБА_1 мав статус іноземного громадянина, тимчасово перебуваючого в РФ, тому у відповідності до ст. 7 Федерального закону №167-ФЗ та п. 243 Податкового Кодексу відрахування здійснювались в ЄСП в повному обсязі.

У довідці №162 від 03.12.2019р., виданій Акціонерним товариством «Об`єднана двигуннобудівельна корпорація», відображено нарахування та виплату ОСОБА_1 заробітної плати за період з січня 2019р. по грудень 2019р. та зазначено, що з 2017р. зі всіх сум, включених до довідки, здійснені нарахування страхових внесків в ФПС по встановленим тарифам.

З розрахунку страхового стажу позивача вбачається, що періоди його роботи з 01.01.2003р. по 31.12.2003р., з 01.01.2012р. по 11.03.2012р. включені до його страхового стажу.

Водночас, періоди роботи на території Російської Федерації з 01.01.2004р. по 15.05.2007р., з 16.05.2007р. по 14.05.2008р., з 16.05.2008р. по 13.05.2009р., з 14.05.2009 р. по 05.04.2010р., з 08.04.2010р. по 05.04.2011р., 07.04.2011р. по 31.12.2011р. , з 01.01.2017р. по 02.08.2018р., з 23.08.2018р. по 05.08.2019р., з 15.08.2019р. по 29.07.2020р., з 10.08.2020р. по 31.03.2021р. відповідач не зарахував до страхового стажу позивача, оскільки позивач не надав довідок, що підтверджують сплату роботодавцями страхових внесків за вказані періоди.

Відповідно до ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14.01.1993р. працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Статтею 7 даної Угоди встановлено, питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. та двосторонніми угодами в цій галузі.

Відповідно до ч.2 ст.6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992р., для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Статтею 11 цієї ж Угоди встановлено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 01.12.1991р., приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Частиною 2 ст.4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів» від 15.04.1994р., підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З вищенаведених норм міжнародних угод, вбачається, що обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Зі змісту трудової книжки позивача вбачається, що прийняття на роботу та звільнення позивача у зазначені спірні періоди відбувалося відповідно до Трудового кодексу Російської Федерації. Отже, обчислення стажу роботи позивача у ці періоди здійснюється відповідно до законодавства Російської Федерації.

Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005р. затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1). Згідно п.2.1 Порядку №22-1, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000р. (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000р. із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Частиною 3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядок № 22-1, передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Також п. 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, за чинним пенсійним законодавством до питання призначення пенсії застосовуються правила, передбачені договорами (угодами) між Україною та іншими державами.

Відповідно до ч.2 та 3 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в дію цієї Угоди. Обчислення пенсій здійснюється виходячи із заробітної плати (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. Згідно з частинами другою та третьою статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14.01.1993р. трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.

Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Частиною 2 ст.4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994р., ратифікованої Законом України від 11.07. 1995р. № 290/95-ВР, трудовий стаж, стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Отже, обчислення позивачу стажу за період роботи з 01.01.2004р. по 15.05.2007р., з 16.05.2007р. по 14.05.2008р., з 16.05.2008р. по 13.05.2009р., з 14.05.2009 р. по 05.04.2010р., з 08.04.2010р. по 05.04.2011р., 07.04.2011р. по 31.12.2011р. , з 01.01.2017р. по 02.08.2018р., з 23.08.2018р. по 05.08.2019р., з 15.08.2019р. по 29.07.2020р., з 10.08.2020р. по 31.03.2021р. на посаді шліфувальника 6 розряду (Російська Федерація), здійснюється згідно з законодавством Російської Федерації, на території якої у спірний період відбувалась трудова діяльність позивача.

Згідно з ст. 2 Федерального Закону Російської Федерації від 17.12.2001р. № 173-ФЗ Про трудові пенсії в Російській Федерації, страховий стаж - враховувала при визначенні права на трудову пенсію сумарна тривалість періодів роботи і (або) іншої діяльності, протягом яких сплачувалися страхові внески до Пенсійного фонду Російської Федерації, а також інших періодів, які зараховуються до страхового стажу. Відповідно до частини першої статті 10 Федерального Закону Російської Федерації від 1712. 2001р. № 173-ФЗ Про трудові пенсії в Російській Федерації до страхового стажу включаються періоди роботи та (або) іншої діяльності, які виконувались на території Російської Федерації особами, вказаними в частині першій статті 3 даного Федерального закону, за умови, що за ці періоди сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду Російської Федерації. При підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені статтями 11 та 12 даного Федерального закону, до реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального закону від 01.04.1996р. № 27-ФЗ Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації (ч.1 ст.14 Федерального Закону Російської Федерації від 17.12.2001р. № 173-ФЗ Про трудові пенсії в Російській Федерації).

Відповідно до ч.2 ст.14 Федерального Закону Російської Федерації від 17.12.2001р. № 173-ФЗ Про трудові пенсії в Російській Федерації при підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені статтями 11 та 12 даного Федерального закону, після реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального закону від 01.04.1996р. № 27-ФЗ Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку.

Аналогічні за змістом положення щодо визначення страхового стажу, періодів роботи та (або) іншої діяльності, що включаються до страхового стажу, та правил обчислення та порядку підтвердження страхового стажу містяться і у Федеральному Законі Російської Федерації від 28.12.2013р. № 400-ФЗ «Про страхові пенсії» (ст.ст. 3, 11, 14).

Отже, страховий стаж за період роботи позивача з 01.01.2004р. по 15.05.2007р., з 16.05.2007р. по 14.05.2008р., з 16.05.2008р. по 13.05.2009р., з 14.05.2009 р. по 05.04.2010р., з 08.04.2010р. по 05.04.2011р., 07.04.2011р. по 31.12.2011р. , з 01.01.2017р. по 02.08.2018р., з 23.08.2018р. по 05.08.2019р., з 15.08.2019р. по 29.07.2020р., з 10.08.2020р. по 31.03.2021р. на посаді шліфувальника 6 розряду (Російська Федерація) відповідно до законодавства Російської Федерації має бути підтверджений на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації. При цьому, обов`язковою умовою для включення зазначеного періоду роботи, яка виконувалась на території Російської Федерації, до страхового стажу є сплата страхових внесків до Пенсійного Фонду Російської Федерації за цей період.

Таким чином, відповідно до зазначених норм спірні періоди роботи позивача можуть бути зараховані до страхового (трудового) стажу лише за умови сплати роботодавцями страхових внесків.

Будь-яких доказів сплати ФДУП ММВП «Салют», АТ «Науково-виробничий центр газотурбобудування «Салют» та АТ «Об`єднана двигуннобудівельна корпорація» (Російська Федерація) страхових внесків за періоди роботи з 01.01.2004р. по 15.05.2007р., з 16.05.2007р. по 14.05.2008р., з 16.05.2008р. по 13.05.2009р., з 14.05.2009 р. по 05.04.2010р., з 08.04.2010р. по 05.04.2011р., 07.04.2011р. по 31.12.2011р. , з 01.01.2017р. по 02.08.2018р., з 23.08.2018р. по 05.08.2019р., з 15.08.2019р. по 29.07.2020р., з 10.08.2020р. по 31.03.2021р. позивач суду не надавав.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача із зарахуванням до загального трудового стажу періодів роботи з 01.01.2004р. по 15.05.2007р., з 16.05.2007р. по 14.05.2008р., з 16.05.2008р. по 13.05.2009р., з 14.05.2009 р. по 05.04.2010р., з 08.04.2010р. по 05.04.2011р., 07.04.2011р. по 31.12.2011р., з 01.01.2017р. по 02.08.2018р., з 23.08.2018р. по 05.08.2019р., з 15.08.2019р. по 29.07.2020р., з 10.08.2020р. по 31.03.2021р., скільки відповідач, відмовив позивачу у зарахуванні цих періодів у зв`язку з несплатою страхових внесків діяв правомірно.

Приймаючи до уваги вищевикладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, та ухвалено законне рішення і оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судового рішення, тому колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 17.12.2021р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди заявника апеляційної скарги з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2021р. у справі №280/3813/21- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано - 06.06.2022р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.Ю. Чумак

суддя В.Є. Чередниченко