Справа № 509/1764/22
Суддя: Панасенко Є. М.
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/1764/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Степанової Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу № 509/1764/22 за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом у якому просив скасувати постанову серії БАА № 968826 від 11.05.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП України та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позов вмотивовано тим, що 11.05.2022 поліцейським СРПП ВП № 1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції Грабовим Євгеном Володимировичем відносно нього складено оскаржувану постанову з накладенням штрафу за те, що 11.05.2022 о 22:05 год ОСОБА_1 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , не пред`явив посвідчення водія категорії «В» та поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів цивільної правової відповідальності, чим порушив п.п. 2.1а, 2.1Г ПДР, у зв`язку з чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Заперечуючи цей факт, ОСОБА_1 , послався на те, що 11.05.2022 він за кермом автомобілю «MERCEDES BENZ E220» р.н. НОМЕР_1 не перебував, а автомобілем керував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на ту обставину, що працівники поліції не мали права складати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності не за місцем розташування відповідного органу поліції. Вважаючи дану постанову незаконною, просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.05.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

06.06.2022 року представником позивача до суду надано належним чином завірену копію пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до яких 11.05.2022 о 22:05, саме він ОСОБА_2 , керував автомобілем «MERCEDES BENZ E220» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у с. Сухий Лиман по вул. Чорноморців, 110.

Відповідач повідомлявся належним чином про розгляд справи, відзив на позов не надав, копію позову з додатками отримав завчасно.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що поліцейським СРПП ВП № 1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції Грабовим Євгеном Володимировичем відносно позивача 11.05.2022 складено постанову за фактом того, що 11.05.2022 о 22:05, ОСОБА_1 , перебуваючи у с. Сухий Лиман по вул. Чорноморців, 110, не пред`явив посвідчення водія категорії «В» та поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів цивільної правової відповідальності, чим порушив п.п. 2.1а, 2.1Г ПДР, у зв`язку з чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Пунктом 2.1 ПДР України встановлено: «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі».

Пунктом 2.1Г ПДР України передбачено обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі на маршрутних транспортних засобах схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів документацію відповідно до вимог спеціальних правил, що визначаються Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (далі спеціальні правила).

При цьому, частина 1 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Судом також враховано письмові пояснення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до яких 11.05.2022 близько 22:00 саме він перебував за кермом автомобілю «MERCEDES BENZ E220» р.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, підставою для притягнення тієї чи іншої особи до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до аналізу наведених у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 норм свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, який уповноважений такі стягнення накладати.

Отже, співробітник поліції, який виніс оскаржувану постанову, не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, а саме Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області .

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечуються систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а також вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до висновків, викладених у рішенні Конституційного суду України від 26.05.2015 р. у справі №5-рп/2015 складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

В зазначеному рішенні зазначено, що: «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Пунктом 2.3 вказаного Рішення передбачено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа № К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року (№ в ЄДРСРУ 62469310).

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ст.77ч.1-2 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови стороною відповідача до суду не надано, не зазначені такі докази і в оскаржуваній постанові.

Суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам законодавства, оскільки у порушення вимог ст.283 КУпАП, не містить доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, бо позивач заперечує проти вчинення ним цього правопорушення.

Враховуючи, що позивач заперечував проти оскаржуваної постанови, а стороною відповідачів, у порушення вимог ст.77 КАС України, не доведено факту неправомірності дій позивача, то позов слід задовольнити, скасувавши постанову і закривши провадження у справі.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255,286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 968826 від 11.05.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст.126 КУпАП України.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.126 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Є. М. Панасенко