Справа № 360/620/22
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2022-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/620/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач, Укртрансбезпека), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати постанову Укртрансбезпеки від 12 січня 2022 року № 222945 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 грудня 2021 року під час проведення перевірки співробітниками Укртрансбезпеки було перевірено транспортний засіб Оpel Vivaro, який належить на праві приватної власності позивачу, та складено акт № 289497. Відповідно до змісту акта підставою для винесення оскаржуваної постанови стало начебто порушення вимог статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час надання послуг з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення у перевізника відсутній договір з замовником транспортних послуг.

За результатами перевірки позивача відділом Державного нагляду (контролю) у Луганській області Державної служби України з безпеки на транспорті було винесено постанову від 12 січня 2022 року № 222945 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн за порушення, передбачене в абзаці 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», в якій зазначено, що позивач 20 грудня 2021 року о 19:00 годині у м. Кремінна, вул. Донецька допустив перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною і такою, що підлягає оскарженню, оскільки вона винесена відповідачем з неповним з`ясуванням і недоведеністю обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовною заявою.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач зазначає, що згідно з актом № 289497 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом 20 грудня 2021 року о 19:00 у м. Кремінній Луганської області позивач, керуючи належним йому автомобілем Оpel Vivaro, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів в режимі надання послуг легковим автомобілем на замовлення без договору із замовником транспортних послуг. У графі «Пояснення водія про причини порушень» позивач власноруч зробив запис «Договора с пассажирами на первозку не заключал» і поставив підпис.

Тобто, зазначений запис позивача не заперечував факт перевезення пасажирів у режимі легкового автомобіля на замовлення (а не членів сім`ї, як зазначається у позові) за відсутності договору із замовником послуги.

При перевірці за сервісом «Електронний кабінет перевізника» встановлено, що транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 внесено до ліцензійної справи автомобільного перевізника ОСОБА_1 , що має ліцензію на внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення, як засіб провадження господарської діяльності.

12 січня 2021 року матеріали було розглянуто у відділі державного нагляду (контролю) у Луганській області у присутності позивача, який факт перевезення пасажирів без договору із замовником послуг не заперечував, із заявами про невідповідність акту фактичним обставинам справи не звертався.

Відповідно до абз. 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за допущення зазначеного порушення до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду матеріалів до автомобільного перевізника ФОП ОСОБА_1 було застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн.

Враховуючи викладене, вважає, що оскаржувана постанова винесена з повним дотриманням вимог чинного законодавства.

Додатково повідомлено, що позивач у позовній заяві при викладенні обставин перевірки вказав відомості, що не відповідають дійсності, а саме: позивач зазначає, що під час перевірки він рухався з м. Сєвєродонецька у м. Харків та окрім нього у салоні автомобіля знаходилися його дружина і дочка. Разом з тим, старші державні інспектори відділу державного контролю Кущ М. В., ОСОБА_2 , які проводили перевірку, стверджують, що автомобіль рухався у зворотному напрямку та окрім водія в салоні перебувало 4-5 осіб.

Позивач є фізичною особою суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення і має відповідну ліцензію, тобто він обізнаний з вимогами законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, щодо переліку документів, необхідних для здійснення зазначеного виду діяльності, та відповідальності за їх відсутність.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що оскаржувана постанова винесена з повним дотриманням вимог чинного законодавства, та просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 25 січня 2022 року про відкриття провадження в адміністративній справі визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 10 червня 2021 року, основним видом діяльності якого є: 49.39 «Інший пасажирський наземний транспорт», про що свідчать витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03 червня 2021 року.

Позивачу на праві приватної власності належить транспортний засіб марки Оpel Vivaro, номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 20 квітня 2021 року серія НОМЕР_3 .

Відповідно до відомостей онлайн сервісу з перевірки автоперевізника, розміщеного на Урядовому порталі (доступ до сервісу реалізований засобами інформаційного продукту ЛІГА:ЗАКОН) ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність з надання послуг з внутрішнього перевезення пасажирів легковим автомобілям на замовлення. Ліцензія станом на 03 червня 2022 року дійсна.

20 грудня 2021 року о 19 год. 00 хв. у м. Кремінній Луганської області, відповідно до графіку проведення рейдових перевірок відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Луганській області Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 20 грудня 2021 року по 26 грудня 2021 року, затвердженого 17 грудня 2021 року заступником начальника управління начальником відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Луганській області Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, та направлення на перевірку від 17 грудня 2021 року № 014108 посадовими особами Східне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, які знаходяться на території відповідно до системи адміністративно-територіального устрою України Луганської та Донецької областях, проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами рейдової перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20 грудня 2021 року № 289497, дослідженням якого встановлено, що за результатами перевірки транспортного засобу Оpel Vivaro, номерний знак НОМЕР_1 , що належить позивачу, документ, що посвідчує особу водія посвідчення водія НОМЕР_4 від 17 вересня 2020 року, виявлено порушення вимог статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час надання послуг з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення у перевізника не оформлено, відсутній договір з замовником транспортних послуг, у тому числі порушення абз. 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону.

У графі «Пояснення водія про причини порушень» позивачем власноруч зроблено запис «Договору з пасажирами на перевозку не складав».

Відповідно до пункту 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567), позивача листом від 22 грудня 2021 року № 107695/4.3/24-21 запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 04 січня 2022 року для надання пояснень, яке направлено поштою 23 грудня 2021 року № 5467, на якому позивач був присутній, про що зроблено підпис.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт уповноваженою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Луганській області винесено постанову від 12 січня 2022 року № 222945 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до позивача за надання послуг за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтю 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: копія договору з замовником транспортних послуг, відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн.

Вирішуючи адміністративний позов в межах заявлених позовних вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері перевезення вантажів регулюються Законом України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі Закон № 2344-III).

Статтею 6 Закону № 2344-III передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в т. ч. державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567), в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Частинами 14, 17 статті 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За визначенням, наведеним в абзаці 54 статті 1 Закону № 2344-III, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Пунктами 12, 14 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих та нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та вантажів.

Статтею 39 передбачено, що водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення є: для водія легкового автомобіля посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до статті 60 Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів без оформлення документів перелік яких визначений статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із матеріалів справи вбачається, що державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Луганській області було проведено рейдову перевірку, за результатами якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20 грудня 2021 року № 289497.

В указаному акті зазначено, що за результатами перевірки транспортного засобу Оpel Vivaro, номерний знак НОМЕР_1 , що належить позивачу, документ, що посвідчує особу водія посвідчення водія НОМЕР_4 від 17 вересня 2020 року, виявлено порушення вимог статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час надання послуг з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення у перевізника не оформлено, відсутній договір з замовником транспортних послуг, у тому числі порушення абз. 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону.

Таким чином, судом установлено, що на момент перевірки позивач, керуючи зазначеним транспортним засобом, надавав послуги з перевезення пасажирів без копії договору із замовником транспортних послуг, чим безпосередньо порушено статтю 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абз. 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Суд критично ставиться до твердження позивача, що він неодноразово повідомляв співробітників відповідача про те, що в транспортному засобі перебуває його сім`я та просив відібрати у них пояснення, однак співробітники відповідача повідомили про те, що відповідальність за дане правопорушення відсутня і даний акт їм потрібен для виконання своїх посадових обов`язків, оскільки у графі «Пояснення водія про причини порушень» в акті від 20 грудня 2021 року № 289497 позивачем власноруч зроблено запис «Договору з пасажирами на перевозку не складав». Крім того, суд звертає увагу, що позивач здійснює господарську діяльність з надання послуг з внутрішнього перевезення пасажирів легковим автомобілям на замовлення, тобто є спеціально уповноваженим суб`єктом, який відповідає Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, тому ознайомлений із правилами перевезення пасажирів легковим автомобілям, переліком документів, необхідних для здійснення таких перевозок та порядком проведення перевірок здійснення державного контролю на автомобільному транспорт.

Як свідчать матеріали справи, під час розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства в Управлінні Укртрансбезпеки у Луганській області, а також до суду жодних документів, зазначених в акті перевірки від 20 грудня 2021 року № 289497 не було надано позивачем.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно статті 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 12 січня 2022 року № 222945 за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у відношенні позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З огляду на сукупність встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу, відповідає вимогам чинного законодавства, відповідач при її прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, у зв`язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити.

Отже, на переконання суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду правомірність своїх дій та рішень, в той час, як доводи позивача є сумнівними, суперечливими і непереконливими.

Згідно зі статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд вважає, що відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог позивача, належним чином довів правомірність своїх дій, а позивач не навів переконливих та нормативно обґрунтованих доказів про порушення чинного законодавства відповідачем та порушення його прав спірним рішенням, відтак, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код 39816845, місцезнаходження: просп. Перемоги, 14, м. Київ, 03135) про скасування постанови від 12 січня 2022 року № 222945 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Кисіль