Справа № 340/10652/21
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/10652/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петренко О.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромеханічний завод "Етал", вул. Заводська,1, м.Олександрія, Кіровоградська область, 28000

до відповідача: Головного управління ДПС у Кіровоградській області, вул. В. Перспективна,55, м. Кропивницький,25006

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електромеханічний завод "Етал" звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення, складені ГУ ДПС у Кіровоградській області від 22.11.2021 року №2, №2, №2 та №0.

Позивач не погоджується з висновками акту перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями й мотивує позовні вимоги тим, що вказані рішення порушують права позивача, суперечать діючому законодавству, прийняті на основі необґрунтованих висновків перевіряючого податкового органу.

Позивач вважає, що висновки акту перевірки є необґрунтованими і незаконними, та такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях, що в свою чергу, не підтверджені належними документами. Як наслідок, штрафні (фінансові) санкції застосовані згідно спірних податкових повідомлень-рішень, є неправомірними та підлягають скасуванню.

Відповідачем подано письмовий відзив на позов, в якому вимоги позивача не визнаються в повному обсязі та зазначається, що прийняття оскаржуваних рішень обумовлено порушенням податкового законодавства, що виявлені під час перевірки, а тому рішення є правомірними та не підлягають скасуванню (т.2,а.с.8-14).

Ухвалою суду від 30.12.2021 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження (т.1,а.с.254).

Ухвалою суду від 15.02.2022 року закрито підготовче провадження в справі, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача проти позовних вимог заперечив.

Відповідно до усної ухвали, занесеної до протоколу судового засідання 27.04.2022 року подальший розгляд справи вирішено проводити в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ТОВ "ЕМЗ "Етал" зареєстроване в якості юридичної особи 09.10.2015 року.

Досліджуючи спірні правовідносини суд зазначає наступне.

Посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "ЕМЗ "Етал", результати якої оформлено актом №3572-11-28-07-12/40060636 від 19.10.2021 року (т.1,а.с.12-52).

В акті перевірки податковим органом, серед інших, зафіксовано наступні порушення:

1) пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.140.4.4 п.140.4 ст.140 ПК України, п. 4 Положення /стандарту/ бухгалтерського обліку 6 «Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах», п.24,п.27 Положення /стандарту/ бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», п.6 Положення /стандарту/ бухгалтерського обліку 9 «Запаси», п.5, п.7, п.21 Положення /стандарту/ бухгалтерського обліку 15 «Дохід», п. 5, п.7, п.10, п.11, п.18, п.19 Положення /стандарту/ бухгалтерського обліку 16 «Витрати», в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 297949 грн., в тому числі: за І квартал 2019 в сумі 64260 грн., за ІІ квартал 2019 в сумі 47307 грн., ІІІ квартал 2019 в сумі 186382 грн.

та встановлено завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування за півріччя 2021 року в сумі 1035455 грн.;

2) п. 187.1 ст.187, п.188. ст.188, п.189.1 ст.189, п.192.1 ст.192, п.198.1 п.198.2 п.198.3 п.198.5 ст.198 ПК України, пп.201.10 ст.201 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 265468 грн., в тому числі за червень 2020 263850 грн., січень 2021 -1618 грн.

-201.1 п.201.4 , п.201.10 ст.201 ПК України в результаті чого товариством не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних всього на суму ПДВ 237236 грн.;

3) п.51.1 ст.51, п.176.2 ст. 176 ПК України та пп.3.2, 3.3 розд. ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманого з них податку щодо не відображення даних про суми нарахованих та виплачених доходів за ознакою доходу « 157» у податкових розрахунках форми 1-ДФ за період, який перевірявся;

- абз. 2 п.57.1 ст.57,пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2 «а» ст.176 ПК України, в результаті чого не сплачено податок на доходи фізичних осіб в серпні 2020 в сумі 8491,57 грн.

Позивачем подано заперечення на Акт документальної перевірки (т.1,а.с.124-130).

Листом від 18.11.2021 року за №4248/12/11-28-07-12-17 відповідач повідомив позивача про розгляд його заперечень та про прийняття рішення про правомірність висновків, викладених в акті документальної планової виїзної перевірки від 19.10.2021 (т.1,а.с.132-135).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом прийнято податкові повідомлення рішення:

-№2 від 22.11.2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 331835,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 265468 грн. та штрафними санкціями в сумі 66367 грн.;

-№2 від 22.11.2021 року, яким встановлено завищення від`ємного значення різниці, які виникають відповідно до ПК України та зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по періодах: 21.07.2021 року на сумі 1035455 грн.

-№2 від 22.11.2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на 372 436,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 297949 грн. та штрафними санкціями в сумі 74478 грн.

-№0 від 22.11.2021 року, яким застосовано штрафні санкції за платежем «податок на доходи фізичних осіб» у сумі 1020 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу Україн, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно п.п. 14.1.56 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Підпунктом 134.1.1 п. 134 ст. 134 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно п.п. 135.5.4 п.135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи;

Відповідно до п.138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктами 138.5, 138.10-138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За змістом п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами п.198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як визначено абз. 5 ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч.1 ст.9 вищезазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення) первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув`язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Щодо податку на прибуток.

Під час перевірки встановлено, що з 01.10.2018 по 30.06.2021 товариством задекларовано у рядку 02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування /збиток/, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень /стандартів/ бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» фінансовий результат до оподаткування в сумі «-« 658517 грн.

Перевіркою повноти декларування ТОВ "ЕМЗ "Етал" показників рядка 02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування /збиток/, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень /стандартів/ бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» встановлено їх заниження всього у сумі 2690728 грн., в тому числі:

- за І квартал 2019 року в сумі 357000 грн., за ІІ квартал 2019 року в сумі 262818 грн., за ІІІ квартал 2019 в сумі 1035455 грн., півріччя 2020 в сумі 1035455,00 грн.

Перевіркою відображених платником податків та встановлених у процесі проведення перевірки показників Звіту про фінансові результати /Звіту про сукупний дохід/ /форма №2/ встановлено відхилення таких показників:

- по рядку 2240 «Інші доходи» встановлено заниження показника за 2020 рік на суму 1035455 грн., в тому числі за півріччя 2 грн.

- по рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції /товарів, робіт, послуг/» встановлено завищення показника на загальну суму 1173455 грн., в тому числі за ІІ квартал 2019 р. на 138000 грн., ІІІ квартал 2019 на суму 1035455 грн.;

- по рядку 2130 «Адміністративні витрати» на загальну суму 418200 грн., в тому числі за І квартал 2019 року на 357000 грн., ІІ квартал 2019 на 61200 грн.;

- по рядку 2150 «Витрати на збут» на загальну суму 63618 грн., в тому числі за І квартал 2019 на 63618 грн.

Судом встановлено, що 07.12.2015 між позивачем /орендар/ та ПАТ "НВО "Етал" /орендодавець/ укладено договір оренди приміщення №18/15 від 07.12.2015 року /з правом щорічної пролонгації за згодою сторін/. Відповідно до умов договору позивачем орендовано приміщення загальною площею 69 743,00 кв. (т.1,а.с.145-175).

Позивач вказав, що згідно умов укладеного договору, орендар має підтримувати об`єкт оренди в належному стані /тобто в такому, в якому його було передано/.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що в зимовий період 2019 року, через погодні умови /аномальна кількість опадів у вигляді снігу/ на даху орендованого приміщення утворилось провалля на 5 % площі. Так, зі слів представника, місцями проломився металевий профільний настил, розмок органічний утеплювач, зруйнувався та впав шар рубероїду. Це створювало небезпеку для робітників та унеможливлювало подальшу роботу. З метою належного виконання умов договору оренди приміщення та з метою забезпечення умов праці працівників, ТОВ "ЕМЗ "Етал" укладено договір на виконання робіт з поточного ремонту з ТОВ «Крома».

На виконання умов договору, ТОВ «Крома», згідно акту приймання виконання будівельних робіт (форма №КБ-2в) за липень 2019, виконано будівельні роботи на загальну суму 1242546,00 грн., в тому числі ПДВ 207091 грн.(т.1,а.с.176-200).

Позивач вважає, що витрати на ремонт покрівлі виробничого приміщення відносяться до загальновиробничих витрат у поточному періоді.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності. Витрати на збут включають такі витрати, які пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг); оплата праці; витрати на відрядження працівників зайняття збутом тощо.

Первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням об`єкта, що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єкта, - п.14 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби". Об`єкт операційної оренди відображається орендарем на позабалансовому рахунку бухгалтерського обліку за вартістю, вказаною у договорі оренди.

Витрати орендаря на поліпшення об`єкта операційної оренди, що приводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікуються від його використання, незалежно від того, передбачено їхнє відшкодування договором оренди чи ні, відображаються в обліку орендаря як капіталізація інвестиції у створення (будівництво) інших необоротних матеріальних активів.

В п.20 р. 4 Методичних рекомендацій вказано, що об`єкт операційної оренди відображається орендарем на позабалансовому рахунку основних засобів за вартістю, вказаною в угоді.

Затрати орендаря на поліпшення об`єкта операційної оренди, що визнаються ним капітальними інвестиціями за вищевказаних умов, відображаються за дебетом рахунку капітальних інвестицій. Такі витрати зараховуються до складу основних засобів як первісна вартість нового об`єкта підгрупи 2.7 класифікації основних засобів, наведеної в п.7 Методичних рекомендацій. У бухгалтерському обліку такі витрати відображаються відповідно до Інструкції про застосування Плану розрахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Мінфіна України 30.11.1999 р. №671. За Дт субрахунку 153 "Придбання (виготовлення) інших необоротних матеріальних активів" у кореспонденції з КТ рахунків 20 "Виробничі запаси", 23 "Виробництво", 66 "Розрахунки з оплати праці", 65 "Розрахунки за страхуванням" при виконанні робіт з поліпшення об`єктів операційної оренди господарським способом (своїми силами); 631 "Розрахунки з постачальниками і підрядниками" - при виконанні робіт підрядним способом.

Вказане свідчить, що позивачем неправильно обліковано витрати на ремонт покрівлі виробничого приміщення шляхом віднесення загальновиробничих витрат у поточному періоді.

Щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 15.11.2017 року між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №1/17 про надання юридичних послуг (т.1,а.с.201-202). Предмет договору надання замовнику юридичних послуг на постійній основі.

Фактичне виконання умов договору підтверджується актами прийому передачі наданих послуг:

- акт №8 від 10.01.2019 року (т.1,а.с.205)

- акт №9 від 10.01.2019 року (т.1,а.с.206)

- акт №11 від 10.01.2019 року (т.1,а.с.207) та платіжними дорученнями (т.1,а.с.208-218).

Так, судом досліджено долучені до матеріалів справи копії актів прийому передачі та встановлено, що у всіх трьох актах перелічений однаковий перелік ймовірно наданих послуг.

При цьому, ні до перевірки, ні до суду не надано належним чином оформлених виконаних робіт, розшифровки виконаних робіт та наданих послуг, які підтверджують зв`язок понесених витрат на придбання юридичних послуг з господарською діяльністю ТОВ "ЕМЗ "Етал".

Суд зазначає, що в актах виконаних робіт відсутні зміст та обсяг наданих послуг, дата виконання послуг, тощо.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що на підприємстві наявний штатний юрист. Належних доказів необхідності придбання додаткових послуг у ФОП ОСОБА_1 позивачем в ході судового розгляду справи не надано.

Суд зауважує, що ні в ході перевірки, ні до перевірки не надано доказів щодо фактів надання послуг, зокрема листування з юридичних питань, документації, що б підтверджувала виконання певних юридичних дій, копій ухвал суду, заяв чи клопотань, де ймовірно приймала участь ФОП ОСОБА_1 на виконання договору про надання юридичних послуг №1/2017 від 15.11.2017. Вказане свідчить про те, що укладені договори свідчать лише про наміри виконання дій, а не про їх фактичне виконання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що підприємством було допущено порушення п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України в частині заниження об`єкту оподаткування за рахунок завищення адміністративних витрат на суму юридичних послуг, по яких не підтверджено зв`язок з господарською діяльністю товариства на суму 357000,00 грн., в тому числі за І квартал 2019 року.

Щодо правовідносин з ФОП ОСОБА_2 судом встановлено наступне.

Під час перевірки встановлено, що на підставі відомості по рах. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та первинних документів встановлено, що платником в бухгалтерському обліку відображено по Дт рах.92 «Адміністративні витрати» та Кт рах.631 вартість отриманих послуг від ФОП ОСОБА_2 з ремонту даху адміністративної будівлі, яка орендується у ПАТ "НВО "Етал" на підставі акту приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в за травень 2019 року на загальну суму 61200 грн.

Позивач вказує, що виконані ремонтні роботи частину даху орендованого приміщення ніяким чином не відносяться до поліпшень, модернізації, модифікації, добудови, дообладнання, реконструкції, тощо, що не приводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікувались від його використання, не збільшує обсяг господарських операцій.

В бухгалтерському обліку сума ремонту орендованих основних засобів обліковується в витрати підприємства (П(С)БУ 16 «Витрати»).

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що витрати на ремонт даху адміністративної будівлі відносяться до адміністративних витрат у поточному періоді.

Судом встановлено, що будівля, яка ремонтувалась позивачем, орендується ним у ПАТ "НВО "Етал" на підставі договору оренди офісного приміщення №01/15 від 12.10.2015, де орендодавець АТ "НВО "Етал" передає в тимчасове володіння приміщення офісного призначення за адресою м. Олександрія, вул. Заводська,1, згідно Додатку 1.

Пунктом 31 Рекомендацій №561 визначено, що вартість робіт, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об`єкта основних засобів, включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. Підставою для визнання капітальними інвестиціями витрат, пов`язаних з поліпшенням основних засобів, є зростання внаслідок цих витрат очікуваного терміну корисного використання об`єкта, кількості та/або якості продукції (робіт, послуг), яка виробляється (надається) цим об`єктом. Первісна (переоцінена) вартість основних засобів може бути збільшена на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням та ремонтом об`єкта, визначену у порядку, встановленому податковим законодавством.

Згідно з пунктом 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 14 "Оренда", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2000 №181, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2000 за №487/4708, затрати орендаря на поліпшення об`єкта операційної оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що приводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікувалися від його використання, відображаються орендарем як капітальні інвестиції у створення (будівництво) інших необоротних матеріальних активів.

Суд зазначає, що для цілей бухгалтерського обліку саме вид фактично здійсненого ремонту чи поліпшення визначає порядок обліку таких витрат підприємства.

У чинному законодавстві України відсутнє нормативне визначення поняття поліпшення (модернізація, добудова, реконструкція тощо) та ремонту.

Суд звертає увагу, що позивачем не спростованого того, що виконані роботи не передбачають перебудови, зміни функціонального призначення, геометричних розмірів, втручання у несучі конструктивні системи тощо. Тобто, за характером робіт не підпадають під зміст поняття «капітальний ремонт» або інших видів будівництва.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що понесені витрати на поточний ремонт орендованої нерухомості неправомірно включені платником податків до витрат періоду, в якому був здійснений ремонт, що свідчить про обґрунтованість висновків контролюючого органу з зазначеного питання.

Так, перевіркою встановлено, що на підставі договору оренди №06/03/7 від 06.03.2018, де ТОВ «Інвестиційне партнерство» /виконавець/ зобов`язалось виконати роботи по ремонту компресорного блоку CF 180R для ТОВ "ЕМЗ "ЕТАЛ" /замовник/. Місце виконання робіт м. Дніпро, вул. А. Белелюбського,58. Згідно відомостей по рах. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та первинними документами встановлено, що платником у червні 2019 року відображено по Дт рах.91 «Загальновиробничі витрати» та Кт рах 631 вартість отриманих послуг з ремонту гвинтового блоку CF 180R на підставі акту виконаних робіт №144 від 29.10.2018.

Згідно додаткової угоди №3 від 01.06.2019 до договору оренди №08/16 від 01.02.2016 ТОВ "ЕМЗ Етал" отримано в оренду від ПАТ "НВО "Етал" гвинтову компресорну установку лише в червні 2019 року, а ремонт гвинтового блоку CF 180R вказаної компресорної установки виконано в жовтні 2018. Тобто господарська операція (ремонтні роботи) виконані ТОВ «Інвестиційне партнерство» в той час, коли компресорна установка не була у користуванні ТОВ "ЕМЗ "Етал" /не обліковувався на балансі/ та не орендувався. Відповідно, витрати з ремонту гвинтового блоку CF 180R, понесені ТОВ "ЕМЗ "Етал" у жовтні 2018 року не пов`язані з веденням його господарської діяльності.

Позивачем не спростовано під час судового розгляду справи допущене порушення.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що товариством допущено порушення податкового законодавства та завищено адміністративні витрати за ІІ квартал 2019 на 61200 грн., за рахунок включення вартості послуг по ремонту орендованих основних засобів, яка підлягала амортизації в бухгалтерському обліку.

Також перевіркою встановлено, що позивач використовував орендоване приміщення на підставі договору оренди №18/15 від 07.12.2015 укладеного з ПАТ "НВО "Етал".

Згідно договору суборенди приміщення від 12.06.2020 №21/20 , від 04.01.2021 №02/21 ТОВ "ЕМЗ "Етал" передано суборендарю ТОВ «Етал Контактор» в тимчасове володіння приміщення, яке розташовано за адресою - Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська,1.

Витрати з проведеного ремонту покрівлі не було компенсовано останнім, при поверненні / передачі об`єкта оренди, такі поліпшення вважаються безоплатно наданим, а вартість обкладається ПДВ.

Позивач під час судового розгляду не спростував допущене порушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не включено до складу інших доходів вартості ремонтних робіт орендованого приміщення, що вважається безоплатно наданою послугою підлягає відшкодуванню. Така операція відображається як звичайний продаж послуг.

Щодо податку на додану вартість.

Перевіркою встановлено, що в період з 01.10.2018 по 30.06.2021 ТОВ "ЕМЗ "Етал" задекларовано податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 24487292 грн.

1.В судовому засіданні встановлено, що податковим органом під час перевірки встановлено заниження ПДВ за жовтень 2018 року в сумі 440 грн., вересень 2019 в сумі 192 грн. внаслідок не повноти декларування податкового зобов`язання, а саме не включення до податкової декларації з ПДВ податкової накладної №358 від 16.10.2018 на загальну суму 2640 грн., в тому числі ПДВ 440 грн. /номенклатура ящик ЯМН 7.5-5.36/ та податкової накладної №515 від 11.09.2019 на загальну суму 1150,80 грн., в тому числі ПДВ 191,80 грн. / номенклатура друкована плата 758765,031 ИЗМ2/.

Позивач будь-яких пояснень з приводу допущених порушень не надав та під час судового розгляду справи не спростував.

2. Перевіркою встановлено, що на порушення п.185.1 ст. 185, п.188.1 ст.188 ПК України позивачем занижено ПДВ внаслідок нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за червень 2020 в розмірі 207091 грн. на суму витрат на ремонт об`єкту оренди, проведеного за згодою орендодавця, які не компенсовані орендарю.

Згідно договору від 15.09.2019 (дослідженого судом вище) виконавець ТОВ «Крома» за завданням замовника ТОВ "ЕМЗ "Етал" зобов`язався виконати комплекс робіт з поточного ремонту покрівлі на об`єкті цех 209 гальванічного відділення ПАТ "НВО "Етал", що знаходиться за адресою м. Олександрія, вул. Заводська,1. На виконання умов договору ТОВ «Крома» згідно приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) за липень 2019 виконано будівельні роботи на загальну суму 1242546,00 грн., в тому числі ПДВ 207091,00 грн.

Починаючи з червня 2020 року вказане приміщення ТОВ "ЕМЗ "Етал" згідно договорів суборенди приміщення від 12.06.2020 №21/20 та від 04.01.2021 №02/21 передано суборендарю ТОВ «Етал Контрактор» в тимчасове володіння.

Витрати з проведеного ремонту покрівлі не компенсовано орендарю.

Позивачем в судовому засіданні вказане не спростовано, що свідчить про допущене товариством порушення.

3. Під час перевірки даних головної книги по рах.209 «Інші матеріали», рах.949 «Інші витрати операційної діяльності», актів списання товарів встановлено, що платником придбано цукерки, які в подальшому вручені працівникам як подарунки на Новий рік та 8 Березня.

ТОВ "ЕМЗ "Етал" в бухгалтерському обліку списано подарунки (цукерки) , згідно актів №145 від 28.12.2018 на суму 49621,74 грн., №21 від 29.03.2019 на суму 29966,40 грн., №140 від 28.12.2019 на суму 42312,70 грн., №24 від 03.03.2020 року на суму 16346,00 грн., №36 від 05.03.2020 на суму 2500 грн.

Так, дарування товарів підпадає під визначення «постачання товарів», відповідно до пп.14.1.191 ПК України. Базою оподаткування ПДВ придбаних подарунків на стороні, відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України є вартість їх придбання. ТОВ "ЕМЗ "Етал" придбано було подарунки у неплатників ПДВ.

Позивач не надав пояснення з приводу вказаних обставин ні під час перевірки, ні під час судового розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач на порушення п. 185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України, внаслідок нарахування податкових зобов`язань на постачання подарунків неплатникам податку, занижено ПДВ на 28149грн., в тому числі за грудень 2018 на 9924 грн., за березень 2019 -5993 грн., грудень 2019 на 8463 грн., за березень 2020 на суму 3769 грн.

Крім того, платником в порушення п.201.4 ст.201 ПК України не здійснено реєстрацію податкових накладних на операції з постачання товарів /подарунків/ особам, не зареєстрованим платникам податку. Всього не складено та не зареєстровано податкові накладні на суму ПДВ 28149 грн., в тому числі за грудень 2018 на 9924 грн., за березень 2019 -5993 грн., грудень 2019 на 8463 грн., за березень 2020 на суму 3769 грн.

4. Під час перевірки даних головної книги по рах. 104 «Машини та обладнання», рах. 106 «Інструменти, прилади та інвентар», рах. 13 «Знос основних засобів», рах. 286 «Необоротні активи для продажу», рах. 976 «Списання необоротних активів», видаткових накладних встановлено, що платником здійснювалась реалізація основних засобів за ціною, нижче їх балансової вартості.

ТОВ "ЕМЗ "Етал" в бухгалтерському обліку відображено реалізацію основних засобів:

- згідно видаткової накладної №2 від 29.09.2020 ТОВ «Етал Контактор» ноутбук ASUS 1шт, ціна без ПДВ 4221,0 грн., балансова вартість 6030 грн., занижено базу оподаткування на 1809,00 грн.

- згідно видаткової накладної №2 від 29.09.2020 ТОВ «Етал Контактор» компресор Werk 1шт, ціна без ПДВ 7000,0 грн., балансова вартість 8449.97грн., занижено базу оподаткування на 1499.97 грн.

- згідно видаткової накладної №2 від 29.09.2020 ТОВ «Етал контактор» ноутбук ASUS 1шт, ціна без ПДВ 7350,0 грн., балансова вартість 10208.33грн., занижено базу оподаткування на 2858.33 грн.

- згідно видаткової накладної №2 від 29.09.2020 ТОВ «Етал Контактор» шуроповерт Marina 1шт, ціна без ПДВ 4305,0 грн., балансова вартість 5227,50 грн., занижено базу оподаткування на 922,50грн.

- згідно видаткової накладної №5 від 01.10.2020 ТОВ «Етал Контактор» пристрій KONIKA MINOLTA 1 шт, ціна без ПДВ 2680грн., балансова вартість 3680 грн., занижено базу оподаткування на 1000 грн.

Позивач допущене порушення ні під час проведення перевірки, ні під час судового засідання не спростував.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем на порушення п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187 , п.188.1 ст. 188 ПК України, внаслідок не нарахування податкових зобов`язань при реалізації основних засобів за ціною нижче їх балансової вартості, знижено ПДВ на 1618 грн., в тому числі за вересень 2020 на 1418 грн., за жовтень 2020 на 200 грн.

5. Перевіркою встановлено, що при перевірці даних головної книги, оборотно сальдової відомості по рах. 371 «Розрахунки за виданими авансами», встановлено, що платником не відкориговано суму податкового кредиту, сформованого при попередній оплаті непоставлених товарів на суму ПДВ 378 грн., в тому числі за червень 2019 на 66 грн., за липень 2019 на 312 грн.

Згідно оборотно сальдової відомості по рах. 371 «Розрахунки по виданим авансам» станом на 30.06.2021 року обліковується дебіторська заборгованість по ПП «ТПФ «Гетьман» в сумі 397,25 грн., в тому числі ПДВ 66,21 грн. та по ТОВ «Сетав Стальсервіс» в сумі 1872,00 грн., в тому ПДВ 312,00 грн.

Перерахована покупцем ТОВ "ЕМЗ "Етал" попередня оплата за не отримані товари, а саме згідно платіжного доручення №217809 від 02.06.2016 на адресу ПП «ТПФ «Гетьман» та згідно платіжного доручення №217968 від 05.07.2016 на адресу ТОВ «Сетав Стальсервіс» після закінчення строку позовної давності набула статусу безповоротної фіндопомоги. Надання грошової безповоротної фіндопомоги не є об`єктом оподаткування ПДВ. Крім того, оплачені товари не були фактично отримані, тобто не можуть бути використані в оподатковуваних операціях у рамках господарської діяльності покупця.

Відповідно до підпункті 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це:

сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;

сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Таким чином дебіторська заборгованість за перерахованим авансом, за якою минув термін позовної давності належатиме до безнадійної, на підставі пп. «а» пп. 14.1.11 п.14.1 ст. 14 Кодексу, якщо всі заходи, проведені платником з її стягнення не призведе до позитивних наслідків. Заходи із стягнення заборгованості з ПП «ТПФ «Гетьман» та ТОВ «Сетав Стальсервіс» платником не проводилось.

По факту визнання дебіторської заборгованості безнадійною, вона підлягає списанню з урахуванням ПДВ, відповідно до вартості оплачених товарів/послуг /з ПДВ/.

При цьому, платник податків враховуючи норму п.198.3 ст. 198 ПК України втрачає податковий кредит за такими товарами (послуги).

ТОВ "ЕМЗ "Етал" не подано уточнюючі розрахунки до податкових декларацій з ПДВ, не відкориговано суму податкового кредиту, сформованого при попередній оплаті непоставлених товарів / послуг /всього на суму ПДВ -378 грн., в тому числі за червень 2019 на 66 грн., за липень 2019 на 378 грн.).

Також перевіркою встановлено, що до складу податкового кредиту за жовтень 2018 року ТОВ "ЕМЗ "Етал" включено суму ПДВ з вартості придбаних робіт по ремонту компресора. На підставі договору №06/03/7 від 06.03.2018, де ТОВ «Інвестиційне партнерство» зобов`язується виконати роботи з ремонту компресорного блоку CF 180R для ТОВ "ЕМЗ "Етал". Відповідно до акту виконаних №144 від 29.10.2018 ТОВ «Інвестиційне партнерство» виконано роботи з ремонту компресорного блоку CF 180R по договору №1028 від 10.10.2048.

Встановлено, що на час ремонту у жовтні 2018 року компресор, складовою частиною якого є гвинтовий блок CF 180R не обліковувався на балансі ТОВ "ЕМЗ "Етал" та орендувався ним, а перебував у власності ПАТ "НВО "Етал". Отже, витрати з ремонту гвинтового блоку не були пов`язані з веденням господарської діяльності ТОВ "ЕМЗ "Етал".

На порушення п.198.3 ст.198 ПК України, товариством було завищено податковий кредит на загальну суму 27 600 грн. за рахунок включення вартості послуг з ремонту основного засобу, який належав іншому суб`єкту господарювання, тобто не пов`язано з господарською діяльністю позивача.

Позивачем вказані порушення не спростовано.

Щодо податку на доходи фізичних осіб.

Під час перевірки дотримання підприємством встановленого порядку Податкового розрахунку, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей встановлено порушення п.51.1 ст.51, п. 176.2 ст.176 ПК України щодо не відображення в повному обсязі даних про суми нарахованих та виплачених доходів за ознакою доходу « 157» /дохід виплачений самозайнятим особам/ у податкових розрахунках форми 1- ДФ за період, який перевірявся.

Позивач вказане порушення не спростував, що свідчить про правомірність нарахування податковим органом штрафних санкцій в розмірі 1020 грн.

За встановлених обставин, суд погоджується з висновками відповідача, викладеними в акті перевірки від 19.10.2021 р. №3572/11-28-07-12/40060636 та вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Як слідує із статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

У контексті наведених приписів процесуального Закону, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечував дотримання відповідачем законодавчо визначеної процедури проведення документальної планової виїзної перевірки та підстав її проведення. Мотивація та докази, наведені у позовній заяві не дають суду підстав для висновків, які б спростовували позицію податкового органу.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромеханічний завод "Етал" до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко