Справа № 420/311/22
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/311/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень вирішив адміністративний позов задовольнити частково.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , до відповідача, Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення №№ 0-1517, 0-1517, 0-1517 від 27.08.2020.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач стверджує, що він займається сільськогосподарською діяльністю, а також є засновником та кінцевим бенефіциаром селянського (фермерського) господарства. До видів діяльності господарства відноситься вирощування зернових культур, розведення свійської птиці.

Будівлі, які належать йому на праві приватної власності, та які відповідач відніс до об`єктів оподаткування, він використовує безпосередньо у власній сільськогосподарській діяльності. Через дану обставину вони не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Тому нарахування відповідачем податку з нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості перед бюджетом є незаконним.

(б) Позиція відповідача

26.01.2022 відповідач до суду надав відзив на адміністративний позов в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що у позивача відсутні будь-які підтвердження зайняття ним сільськогосподарською діяльністю та реального використання ним нежитлових приміщень у даній діяльності.

Також на момент формування податкових повідомлень-рішень у відповідача була відсутня інформація, яка підтверджувала віднесення спірних приміщень до приміщень сільськогосподарського призначення.

Крім того, відповідач стверджує, що нерухоме майно знаходиться у безпосередній власності позивача, а не юридичної особи фермерського господарства «Аделіна». Тому посилання позивача на співпадіння адреси фермерського господарства та об`єкта нерухомого майна, який є, на думку відповідача, об`єктом оподаткування, не відповідає фактичним обставинам, оскільки спірні рішення винесені щодо трьох різних об`єктів нерухомості.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

11.01.2022 суд ухвалою відкрив спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи.

Суд ухвалив задовольнити клопотання відповідача та залучив другим відповідачем ГУ ДПС в Одеській області ().

IV. Обставини, встановлені судом

Позивач станом на 2006 рік був засновником та головою селянського фермерського господарства «Гай», розташованого в с. Кубанка, 1-й км дороги Кубанка-Кремидівка №1 Комінтернівського району Одеської області.

Розпорядженням №431 від 08.08.2022 Комінтернівська районна державна адміністрація затвердила акт вибору земельної ділянки під розміщення господарського двору фермерського господарства «Гай» на території Красносільської сільської ради Комінтренівського району Одеської області та дозволила проведення проектно-пошукових робіт під розміщення господарського двору.

Рішенням від 05.06.2002 №113 Красносільська сільська рада погодила розміщення господарського двору селянського фермерського господарства «Гай» на території сільської ради.

Відповідно до технічного паспорту Комінтернівського БТІ станом на 08.02.2006 виробничий будинок в с. Кубанка (1-й км. Дороги Кубанка-Кремидівка) Комінтернівського району Одеської області складається з літ. «А»-«А-3» - будівлі адміністрації із складськими приміщеннями, літ. «В»-вівчарня, літ. «Г-Г3» свинарник, літ. «Д-1» - відкритий зерносклад з підсобними приміщеннями, літ «Е»-насосна, літ «Ж» навіс, літ. «З»-сарай, 1-водонапорна вежа, ІІ-цистерна, ІІ- майданчик для техніки, №1-4 огорожа.

Рішенням Комінтернівський районний суд Одеської області від 09.02.2006 визнав за позивачем право приватної власності на вказані вище будівлі, як за господарським двором СФГ «Зелений Гай» (а.с.11-12).

Згідно з даними з витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань позивач є фізичною особою - підприємцем, основними видами діяльності якого є вирощування зернових культур, розведення свиней, оптова торгівлі зерном, необробленим тютюном, кормами для тварин, складське господарство.

З 26.02.2018 позивач є також засновником Фермерського господарства «Аделіна», з місцезнаходженням Одеська область, Лиманський район, с.Кубанка, 1-й км Дороги Кубанка-Кремидівка, будинок 1 (а.с.13-21).

27.08.2020 відповідач нарахував позивачу податок з нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки та виніс податкові повідомлення-рішення:

- №0-1517 за 2019 рік у розмірі 7790,57 грн.

- №0-1517 за 2019 рік у розмірі 302,96 грн.

- 0-1517 за 2019 рік у розмірі 84549,15 грн. (а.с.6).

Відповідно до розрахунку вказаного податку по об`єктах оподаткування, а також згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач нарахував податок за наступними об`єктами оподаткування:

- нежитлове приміщення за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , загальна площа 622,30 кв.м (ППР №0-1517 за 2019 рік у розмірі 7790,57 грн.);

- будівлі бару, об`єкт нежитлової нерухомості за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , загальна площа 48,40 кв.м (ППР №0-1517 за 2019 рік у розмірі 302,96 грн.);

- будівлі адміністрації із складськими приміщеннями за місцезнаходженням: Одеська обл., Лиманський район, село Кубанка, будинок, 1, загальна площа 2026,10 кв.м (ППР №0-1517 за 2019 рік у розмірі 84549,15 грн.) (а.с.39-45, 63).

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до часткового задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Зміст даних спірних правовідносин становить вирішення питання чи є належні на праві приватної власності позивачу будівлі, за якими відповідач здійснив нарахування спірних податкових зобов`язань, об`єктами оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Та відповідно чи вірно відповідач кваліфікував спірні будівлі як об`єкт оподаткування та нарахував позивачу податкові зобов`язання.

Питання сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки регулює стаття 266 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 266.1 цієї статті:

« 266.1.1. Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості».

Пункт 266.2 встановлює об`єкт оподаткування:

« 266.2.1 Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

266.2.2. Не є об`єктом оподаткування:

[…] ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку».

Згідно з Державним класифікатором будівель і споруд ДК 018-200, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507 до класу будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включаються будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади, надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та ін.

Відповідно до пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України: «Сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання».

Також визначення терміну сільськогосподарського виробника містить абз. одинадцятий ст.1 Закону України « Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років» від 18 січня 2001 року N 2238-III: «Сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією».

Крім того, в абз. другому ст.1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» від 23 вересня 2008 року № 575-VI, міститься визначення хто є виробниками сільськогосподарської продукції: «[…] сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи ( у т.ч. домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства, які займаються сільськогосподарською діяльністю».

Отже з сукупного аналізу вказаних норм права випливає, що не є об`єктами оподаткування будівлі сільськогосподарських товаровиробників та які віднесені до класу будівель сільськогосподарського призначення.

Таким чином, суду необхідно вирішити два питання:

- чи є приміщення, які відповідач визначив, як об`єкт оподаткування, приміщеннями сільськогосподарського призначення

- чи є позивач сільськогосподарським товаровиробником.

Повертаючись до спірних правовідносин, суд встановив, що будівлі адміністрації із складськими приміщеннями за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , загальна площа, 2026, 10 кв.м належать до класу будівель сільськогосподарського призначення, оскільки складаються з будівлі адміністрації із складськими приміщеннями, вівчарні, свинарника, відкритого зерносклада з підсобними приміщеннями, насосної, навісу, сараю, водонапорної вежі, цистерни, майданчика для техніки, огорожі. Даний висновок суду підтверджується технічним паспортом Комінтернівського РБТІ. Також відповідно до змісту рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.02.2006 у справі 2-9702/2006 встановлений факт, який не потребує доведення, що вказані приміщення, були зведені з метою та на земельній ділянці призначеній для розміщення господарського двору селянського фермерського господарства, засновником якого є позивач.

Крім того, на думку суду, відповідно до даних технічного паспорту сама по собі технічна характеристика приміщень свідчить про їх сільськогосподарське призначення поза розумним сумнівом.

При цьому суд вважає невірними посиланнями відповідача на відсутність висновку щодо класифікації необхідної приналежності об`єктів до сільськогосподарських, оскільки обов`язок отримати відповідний висновок у позивача не передбачений чинним законодавством.

Щодо відповіді на питання чи є позивач сільськогосподарським товаровиробником, суд зазначає, що даний факт підтверджується даними з витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відповідно до якого позивач є фізичною особою підприємцем, основними видами діяльності якого є вирощування зернових культур, розведення свиней, оптова торгівлі зерном, необробленим тютюном, кормами для тварин, складське господарство.

Крім того, матеріали справи підтверджують ту обставину, що з 26.02.2018 позивач є також засновником Фермерського господарства «Аделіна», з місцезнаходженням Одеська область, Лиманський район, с.Кубанка, 1-й км Дороги Кубанка-Кремидівка, будинок 1.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач безпідставно визначив будівлі адміністрації із складськими приміщеннями за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , загальна площа, 2026, 10 кв.м об`єктом оподаткування та відповідно нарахував податкове зобов`язання у сумі 84 549, 15 грн. А відтак - ППР №0-1517 належить до визнання його протиправним та скасування.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №0-1517 про нарахування податку у розмірі 7790,57 грн. суд робить також висновок про її задоволення.

Так, відповідно до наданого відповідачем розрахунку нарахування податку у розмірі 7790,57 відбулося за об`єктом оподаткування - нежитловим приміщенням за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , загальна площа 622,30 кв.м. Проте відповідач не надав жодного доказу щодо існування такого приміщення у приватній власності позивача. У доданих до позовної заяви відомостях з реєстру речових прав позивача на нерухоме майно відсутня будь-яка інформація про дане приміщення.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не довів існування права власності на вказаний об`єкт у позивача, а значить і те, що позивач є в даному випадку платником податку.

Разом з тим, щодо решти позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0-1517 суд робить висновок про відмову у їх задоволенні. Твердження відповідача про те, що приміщення загальною площею 48,40, яке знаходяться за іншою адресою: Одеська обл., Лиманський район, с. Кремидівка, вул.Центральна не відносяться до категорій сільськогосподарського призначення, підтверджується відомостями з ДР речових прав на нерухоме майно. Так, відповідно до цих відомостей будинок «к» площею 48,20 кв.м, місцезнаходження: Одеська обл., Лиманський район, с. Кремидівка, вул.Центральна є будівлею бару (а.с. 42).

VI. Судові витрати

При поданні позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір за три вимоги майнового характеру у розмірі 2316 (дві тисячі триста шістнадцять),33 грн. Даний факт підтверджується квитанцією від 30.11.2021 (а.с.24).

З урахуванням висновку суду про часткове задоволення позову та оскільки суд задовольнив дві вимоги на загальну суму 92 339 (дев`яносто дві тисячі триста тридцять дев`ять), 52 грн., а відмовив у задоволенні позовної вимоги на суму 302 (триста дві),96 грн., на підставі ч.4 ст.139 КАС України суд робить висновок, що судовий збір належить до відшкодування пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2000 (дві тисячі), 00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення №№ 0-1517, 0-1517 від 27.08.2020.

3.У решті позовних вимог відмовити.

4.Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області ( ; 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 2000 (дві тисячі), 00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО