Справа № 480/13970/21
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління ДПС у Сумській області
про визнання протиправною та скасування вимоги та рішення в частині,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:
1. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу Головного управління ДПС у Сумській області від 07.12.2021 №Ф-8091/18280708 в частині сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 20 686,53 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.12.2021 №8092/18280708 у частині сплати у сумі 4326,04 грн.
Підставою для прийняття вищевказаної вимоги та рішення став акт від 09.11.2021 № 5537/18-28-07-08/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 03.08.2019, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 03.08.2019, який мотивований порушенням правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу платника податків.
Позивач вважає прийняту вимогу та рішення у частині протиправними та зазначив наступне.
Рішенням Сумської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 28.09.2012 № 9 позивачу надано право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно довідки ДПІ у м. Сумах від 01.10.2012 №121430 взятий на податковий облік як адвокат. Згідно з повідомленням про взяття на облік платника єдиного внеску ДПІ у м. Сумах від 02.10.2012 та повідомленням про взяття на облік платника єдиного УПФ в м. Суми від 02.10.2012 № 2859 перебуває на обліку як платник єдиного внеску. Згідно наказу від 25.06.2014 № 2 позивач приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "ПВП "СТАНДАРТ".

З 11.01.2018 позивач приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "АГРОСТАНДАРТ-1" відповідно до наказу № 1 від 11.01.2018.

За період 2017 ТОВ "ПВП "СТАНДАРТ" сплатило єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за позивача у сумі 40 480 грн., що підтверджується відомостями про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам до Форми № Д4 ТОВ "ПВП "СТАНДАРТ" за відповідний період.

За період 2018 (за виключенням місяців у яких було отримано дохід від незалежної професійної діяльності: квітень, травень, жовтень, листопад 2018) ТОВ "ПВП "СТАНДАРТ" сплатило єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за мене у сумі 9651,1 грн., що підтверджується відомостями про. нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам до Форми №Д4 ТОВ "ПВП "СТАНДАРТ" за відповідний період.

Крім того, за період 2018 ТОВ "АГРОСТАНДАРТ-1" (за виключенням місяців у яких було отримано дохід від незалежної професійної діяльності: січень, квітень, травень, жовтень, листопад 2018) сплатило єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за мене у сумі 28 279 грн., що підтверджується відомостями про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам до Форми № Д4 ТОВ "АГРОСТАНДАРТ-1" за відповідний період.

За період 2019 ТОВ "АГРОСТАНДАРТ-1" (за виключенням місяців у яких було отримано дохід від незалежної професійної діяльності: лютий, серпень, вересень-грудень 2019) сплатило єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за мене у сумі 28 465,8 грн., що підтверджується відомостями про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам до Форми № Д4 ТОВ "АГРОСТАНДАРТ-1" за відповідний період.

Відповідно до п.п. 14.1.226 п.14.1 ст.14 ПК України, самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Законом не врегульовано відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи у трудових відносинах та здійснення незалежної професійної діяльності.

Єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вказана мета досягається шляхом регулярної сплати мінімального страхового внеску.

Таким чином, у розумінні Закону позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок регулярно нараховували та сплачували роботодавці - ТОВ "АГРОСТАНДАРТ-1" та ТОВ "ПВП "СТАНДАРТ" у розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, зокрема у періоди, коли був найманим працівником, а не самозайнятою особою.

Ухвалою суду від 24.12.2021 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що Головним управлінням ДПС у Сумській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фінансово-господарської діяльності платника податків ОСОБА_1 , який отримував доходи від здійснення незалежної професійної діяльності, з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 03.08.2019, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.09.2012 по 03.08.2019, по результатах якої складено акт від 09.11.2021 року №5537/18-28-07-08/ НОМЕР_1 .

За висновками перевірки, зокрема, встановлено порушення п.5 ч.1 ст.4, п.2 ч.1 ст.7, ч.3 ст.7, п.4 ч.1 ст.1, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, із змінами та доповненнями, (далі - Закон №2464) в наслідок чого нараховано до сплати в бюджет єдиного внеску на загальну на суму 45924,53 грн., у т.ч. за 2013 на суму 694 грн., за 2017 на суму 8448 грн., за 2018 на суму 23613,48 грн., за 2019 на суму 13169,05 грн.

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Сумській області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2021 року №Ф-8091/18280708 у розмірі 45924,53 грн., та рішення від 07.12.2021 року №8092/18280708 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 10740,84 грн.

Платник податків ОСОБА_1 здійснював незалежну професійну діяльність, види діяльності: 74.11.1 Адвокатська діяльність, 69.10 Діяльність у сфері права.

Платником на перевірку не надано підтверджуючих документів стосовно здійснення незалежної професійної діяльності: первинних фінансових документів, що підтверджують отримання доходів та понесення витрат (квитанції, чеки, інше), які були підставою для підтвердження задекларованих у деклараціях про майновий стан і доходи доходів та витрат, документів щодо наявності дебіторської та кредиторської заборгованості з постачальниками та покупцями, письмового пояснення щодо наявних власних чи орендованих приміщень чи інших основних засобів для здійснення господарської діяльності, з наданням підтверджуючих документів, книги обліку доходів та витрат, інших документів, що належать до предмета перевірки (документів що підтверджують отримання або сплату готівкових коштів, актів взаєморозрахунків, рахунків, первинних документів які засвідчують факт отримання товарів/надання послуг, видаткових накладних, договорів, актів виконаних робіт (послуг), довіреностей, трудових договорів, відомостей нарахування/виплати заробітної плати та інших документів що належать до предмета перевірки).

У зв`язку із ненаданням платником документів для перевірки, документи, що підтверджують доходи та витрати діяльності відповідно до п.44.6 статті 44 Податкового кодексу України вважаються відсутніми, а висновки щодо повноти декларування доходів та сплати податків, зборів, платежів від провадження діяльності ОСОБА_1 , зроблено на підставі наявної в ГУ ДПС у Сумській області податкової інформації (пункт 74.3 статті 74 Податкового кодексу України) та отриманої від контрагентів ОСОБА_1 . Згідно поданих декларацій про майновий стан і доходи платником задекларовано відсутність доходів за 2012-2014 роки, за 2015-2019 роки звітність не подавалась.

По єдиному внеску за 2012 (за даними Пенсійного фонду) звітність не подана, за 2013-2019 за даними АІС Податковий блок звітність по єдиному внеску також відсутня.

Водночас, згідно звітності, поданої суб`єктами господарювання у вигляді Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), перевіркою встановлено виплати на користь платника податків ОСОБА_1 доходів за ознакою 157 - Дохід, виплачений самозайнятій особі (пп. 165.1.36 п. 165.1 ст. 165, ст. 177, ст. 178 Податкового кодексу України). Згідно Довідника ознак доходів для заповнення ф. № 1ДФ, відповідно до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Мінфіну від 13.01.2015 р. № 4, до даного виду доходів включається сума доходу фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність.

За період, що підлягає перевірці згідно вимог Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ Про збір та облік єдиного внеску на загально-обов`язкове державне соціальне страхування, із змінами та доповненнями (з 28.09.2012 по 03.08.2019), платник податків ОСОБА_1 займався незалежною професійною діяльністю та згідно вимог абз. 5) п. 1 ст. 4 Закону №2464 був платником єдиного внеску з доходів, отриманих від здійснення незалежної професійної діяльності.

Відповідач вважає висновки акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 від 09.11.2021 № 5537/18-28-07-08/ НОМЕР_1 такими що відповідають фактичним обставинам, складеним у відповідності до норм чинного законодавства та є правомірними та обґрунтованими, а оскаржувані вимога та рішення є законними та винесеними у відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 74-76).

У відповіді на відзив позивач не погоджується з позицією відповідача та просить позовні вимоги задовольнити (а.с. 82).

Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Сумської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 28.09.2012 № 9 ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №391 (а. с. 5).

Згідно довідки ДПІ у м. Сумах від 01.10.2012 №121430 позивач взятий на податковий облік (а.с. 6).

Згідно повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску ДПІ у м. Сумах від 02.10.2012 та повідомлення про взяття на облік платника єдиного УПФ в м. Суми від 02.10.2012 № 2859 позивач перебував на обліку як платник єдиного внеску (а.с. 7).

Згідно наказу від 25.06.2014 № 2 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "ПВП "СТАНДАРТ" з 25.06.2014 р. (а. с. 8).

Відповідно до наказу № 1 від 11.01.2018 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "АГРОСТАНДАРТ-1" з 11.01.2018 р. (а. с. 9).

В період з 10.09.2021 по 16.09.2021 Головним управлінням ДПС у Сумській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фінансово-господарської діяльності платника податків ОСОБА_1 , який отримував доходи від здійснення незалежної професійної діяльності, з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 03.08.2019, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.09.2012 по 03.08.2019, за результатами якої складено акт від 09.11.2021 року №5537/18-28-07-08/ НОМЕР_1 (а.с. 35-66).

На підставі вищезазначеного акту перевірки ДПС у Сумській області складено вимогу про сплату боргу від 07.12.2021 №Ф-8091/18280708 на суму заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 45 924,53 грн. (а.с. 67).

07.12.2021 ГУ ДПС у Сумській області складено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №8092/18280708 у сумі 10 740, 84 грн. (а.с. 68).

Не погодившись із вимогою про сплату боргу Головного управління ДПС у Сумській області від 07.12.2021 №Ф-8091/18280708 в частині сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 20 686,53 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.12.2021 №8092/18280708 у частині сплати у сумі 4326,04 грн. позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, та нормами Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі по тексту - Закон № 2464-VI) в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Так, відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Пункт 14.1.195 пункту 14.1 статті 14 ПК України дає визначення поняттю "працівник" це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону;

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами статті 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Пунктами 3 і 10 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI надано визначення поняттям:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI до платників єдиного внеску віднесено фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується:

для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VІ єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону. - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Правові засади організації діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", статтею 1 якого визначено, що адвокатською діяльністю визнається незалежна професійна діяльність адвоката із здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з ст. 13 вказаного Закону, адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до положень п. 63.5 статті 63 Податкового кодексу України всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом. Фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом.

Системний аналіз вищевказаного законодавства свідчить на користь того, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування лише при умові, що така особа не є найманим працівником в межах такої незалежної професійної діяльності і що вона отримує дохід саме від такої незалежної професійної діяльності.

Таким чином платниками єдиного соціального внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці.

Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою господарської діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ.

Отже, саме дохід особи від господарської діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі наведеного можна зробити висновок, що, з урахуванням особливостей форми діяльності самозайнятих осіб, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Отже, особа, яка провадить господарську діяльність, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем у розмірі не меншому за мінімальний.

Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI, на якому наполягає відповідач щодо необхідності сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 листопада 2019 року (справа №160/3114/19) та в подальшому підтримана у постанові від 4 грудня 2019 року (справа №440/2149/19).

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач дійсно працює керуючим Адвокатського об`єднання "Стандарт Груп".

Так, зі змісту акту перевірки судом встановлено, що відповідачем встановлено порушення ОСОБА_1 п.5 ч.1 ст.4, п.2 ч.1 ст.7, ч.3 ст.7, п.4 ч.1 ст.1, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон №2464) внаслідок чого позивачу нараховано до сплати в бюджет єдиного внеску на загальну на суму 45924,53 грн., у т. ч. за 2013 на суму 694 грн., за 2017 на суму 8448 грн., за 2018 на суму 23613,48 грн., за 2019 на суму 13169,05 грн.

Проте, суд звертає увагу, що відповідачем не було надано доказів того, що позивач отримував у 2017 році доходи від здійснення незалежної професійної діяльності, в 2018 році (період січень-березень, червень-вересень, грудень), в 2019 році (період січень, березень-липень, вересень -грудень), окрім доходів отриманих від Адвокатського об`єднання "Стандарт Груп".

Факт перебування особи на обліку в органах фіскальної служби не змінює вищенаведених висновків, оскільки взяття на облік осіб, у тому числі юридичних або самозайнятих осіб, здійснюється органом доходів і зборів незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону № 2464-VI позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього за період з 2013 року по 2019 рік нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як фізичною особою-підприємцем, який має право провадити господарську діяльність, проте не отримував дохід від неї.

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23.01.2020 по справі № 480/4656/18.

Щодо обрахунку податковим органом розміру єдиного внеску в період отримання позивачем виходячи із сум отриманого доходу від здійснення незалежної професійної діяльності: у квітні 2018 в сумі 10 000 грн., травні 2018 в сумі 18 830 грн., жовтні 2018 у сумі 40 540 грн., листопаді 2018 в сумі 8180 грн.; лютому 2019 року в сумі 25 540 грн., серпні 2019 у сумі 10 000 грн.; у вересні 2013 в сумі 2 000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п.4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 ч.1 ст. 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Таким чином, аналізуючи зміст наведених норм, суд приходить висновку, що законом визначено обов`язок сплати платником єдиного внеску у розмірі не менше за розмір мінімального страхового внеску на місяць, проте чинним законодавством не передбачено право податкового органу визначати розмір єдиного внеску виходячи із максимальної суми отриманого доходу.

Отже, висновок податкового органу про обрахунок розміру єдиного внеску в період отримання позивачем доходу, виходячи із сум отриманого доходу від здійснення незалежної професійної діяльності є помилковим.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про скасування вимоги про сплату боргу Головного управління ДПС у Сумській області від 07.12.2021 №0-8091/18280708 в частині сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 20 686,53 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.12.2021 №8092/18280708 у частині сплати у сумі 4326,04 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений при подачі позову до суду (а.с. 4).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги та рішення в частині задовольнити.

Скасувати вимогу про сплату боргу Головного управління ДПС у Сумській області від 07.12.2021 №0-8091/18280708 в частині сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 20 686,53 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.12.2021 №8092/18280708 у частині сплати у сумі 4326,04 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, ) судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук