Справа № 280/11559/21
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 червня 2022 року о/об 14 год. 35 хв.Справа № 280/11559/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; )

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому позивача просить суд: 1) зобов`язати відповідача здійснити передбачені рішенням Третього апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 в справі №280/6259/19 перерахунки пенсії позивача з врахуванням отриманих від неї 13.04.2021 оригіналів довідок про заробітну плату від 12.03.2019 за номерами 13, 14 та 15, виданих AT «ВІТ», та враховувати ці довідки в подальших перерахунках. Виплатити їй доплату до перерахованих таким чином розмірів пенсії за минулі місяці, починаючи з 07.10.2009; 2) визнати протиправним та зобов`язати відповідача видалити з пенсійної справи позивача припис про не підлягання її пенсії масовим перерахункам та здійснювати такі перерахунки в подальшому на загальних підставах; 3) зобов`язати відповідача нарахувати позивачу суми перерахованих з врахуванням довідок про заробітну плату від 12.03.2019 за номерами 13, 14 та 15, виданих AT «ВІТ» за минулі місяці, починаючи з 07.10.2009, також компенсацію втрати частини доходів за ці місяці відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2001 №159. Встановлені строки виплати пенсії за кожний місяць цього періоду визначити при цьому розрахунку згідно абзацу 1 першої частини статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058. Виплатити їй доплату до перерахованої таким чином компенсації за минулі місяці; починаючи з 07.10.2009.

У позовній заяві (уточненій) (а.с.47-57) зазначено наступне. ОСОБА_1 , громадянка України, 1942 року народження, з березня 1998 року постійно проживає в Німеччині, де прийнята 14.05.1998 на постійний консульський облік Генеральним консульством України у м.Мюнхен. З 28.01.1997 позивачу було призначено пенсію за віком. В 1998 році виплата пенсії позивачу була зупинена у зв`язку з виїздом позивача за кордон на постійне проживання в Німеччину. Згідно з діючим на той час пенсійним законодавством перед виїздом за кордон їй була виплачена пенсія за 6 місяців наперед з 01.03.1998 до 31.08.1998. 06.03.2019, перебуваючи у м.Запоріжжя, позивач особисто звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області) з заявою про поновлення виплати пенсії та виплату компенсації за період, починаючи з 01.11.2009 у зв`язку зі скасуванням рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 положень пункту 2 частини першої статті 49 та другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом із заявою було долучено довідку про присвоєння ІПН, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, оригінал та копію трудової книжки, довідку про заробітну плату, довідку про зміну назви організації, копію довідки про призначення пенсії, диплом про вищу освіту. 15.03.2019 рішенням комісії №28/696/05 позивачу було відмовлено в поновленні пенсії. В обґрунтування відмови відповідачем було зазначено, що у позивача відсутні документи, які б засвідчували місце проживання (реєстрації) в Україні. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.04.2019 (справа №280/1242/19) визнано протиправним та скасовано рішення відповідача про відмову у поновленні пенсії. Суд зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо поновлення пенсії з урахуванням правової оцінки наданої у даному рішенні. 07.08.2019 відповідач, на виконання рішення суду повторно розглянувши заяву позивача, своїм рішенням №22 призначив позивачу пенсію за віком в розмірі 49 грн. 86 коп. на місяць, що дорівнює розміру первинно призначеної 28.01.1997 пенсії. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 (справа №280/6259/19) визнано протиправним та скасовано рішення відповідача про призначення пенсії в розмірі 49 грн. 86 коп. Суд зобов`язав відповідача перерахувати пенсію позивача помісячно за період з 07.10.2009 по березень 2019 року, поновити виплату пенсії з 07.10.2009 в розмірі перерахованої таким чином пенсії за березень 2019 року та перераховувати її в подальшому на загальних підставах. Відповідач був зобов`язаний виплатити позивачу не отриману раніше пенсію за період з 07.10.2009 до 05.03.2019 в розмірі вищезазначених перерахованих пенсій та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України від 19.10.2000 за №2050. Крім того, він був зобов`язаний врахувати в страховий стаж час навчання в ВНЗ та виправити помилку в даті початку її трудової діяльності. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 було змінено редакцію абзацу 3 резолютивної частини рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020, інші зобов`язання залишені без змін. Касаційна інстанція залишила рішення та постанову без змін, тому вони набрали законної сили. З врахуванням чинних рішень обох судів на відповідача були покладені наступні зобов`язання. Зобов`язання 1. Здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 31.03.2019 в розмірі не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір пенсії за жовтень 2009 року визначити шляхом виконання помісячного перерахунку пенсії за період з січня 1997 року по жовтень 2009 року відповідно до чинного законодавства на кожний місяць. Перерахунок і виплату пенсії за період з 07.10.2009 по 31.03.2019 та в подальшому здійснити відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції на час здійснення кожного перерахунку. Зобов`язання 2. Поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 довічно в розмірі перерахованої вищезазначеним чином пенсії за березень 2019 року та перераховувати її в подальшому на загальних підставах. Зобов`язання З. Виплатити ОСОБА_1 згідно ст.46 Закону України 1058-IV не отриману раніше пенсію за період з 07.10.2009 до 05.03.2019 в розмірі вищезазначених перерахованих пенсій та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України від 19.10.2000 за №2050 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.05.2001 за №159. Зобов`язання 4. При проведенні вищезазначених перерахунків пенсії ОСОБА_1 , врахувати в страховий стаж час навчання в Запорізькому машинобудівному інституті ім.В.Я. Чубаря за денною формою з 26.12.1963 по 01.02.1968 та виправити помилку в даті початку її трудової діяльності на 05.09.1959. Позивач підтверджує, що відповідач виконав зобов`язання 4 повністю, а всі інші зобов`язання частково, а саме: поновив виплату пенсії з 07.10.2009 та виплатив не отриману раніше пенсію за період з 07.10.2009 до 31.12.2020 разом з компенсацією втрати частини доходів. Стосовно виконання зобов`язання 1. Зобов`язання 1 про перерахунки пенсії відповідачем не виконані, через що позивачу встановлений з 07.10.2009 по теперішній час не перерахований згідно рішенню суду, а мінімальний для кожного місяця розмір пенсії. Відповідно до цього позивачу була виплачена не перерахована, а мінімальна сума пенсії за період з 07.10.2009 по 31.12.2020. В своїй відповіді від 18.03.2021 на запитання позивача від 03.03.2021 про причину встановлення йому мінімального розміру пенсії відповідач пояснив: «В Вашій пенсійній справі знаходяться копії довідок про заробітну плату, оригінали яких не надавали, тому враховувати їх в розрахунок Вашої пенсії не має можливості». Дійсно, при наданні документів для поновлення пенсії в березні 2019 року позивач не помітила, що співробітниця відповідача, яка приймала доку менти, помилково залишила у себе копії після копіювання оригіналів довідок про зарплату, а оригінали повернула позивачу. Через 2 роки після цього від повідач, не повідомляючи позивача, неправомірно використав цю технічну помилку для встановлення позивачу нульової зарплати, нульової пенсії та доплати до 40% мінімальної зарплати. Тільки після отримання ці єї відповіді в березні 2021 року позивач звернула увагу на те, що у нього вдома знаходяться не копії, а оригінали цих довідок. Позивач не вбачає в цій технічній помилці своєї провини. По-перше, вимога надання цього документу в оригіналі міститься не в Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 (Закон №1058), а в «Порядку подання та оформлення документів для при значення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про зага льнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Порядок), який є фактично внутрішньою інструкцією для працівників ПФУ, обов`язок дотри мання якої лежить на них, а не на пенсіонерах. По-друге, надання позивачем довідки про заробітну плату при поновленні пенсії взагалі не є обов`язковим. В п.2.8 Порядку зазначено: «Поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпу нкту 3 пункту 2.1 цього розділу». Позивач скористався своїм правом по вторно додати пакет документів до заяви про поновлення пенсії виключно тому, що працівники відповідача не знайшли його пенсійну справу 1997 року. 13.04.2021 позивач надав відповідачу під його розписку про отрима ння оригінали довідок про заробітну плату з проханням врахувати їх при перерахунках пенсії. 27.04.2021 відповідач відмовився враховувати ці документи та повернув їх позивачу з рекомендацією додати заяву на перерахунок пенсії та низку інших документів. Після на дання відповідачу цих додаткових документів він знову 17.05.2021 відмовився врахувати оригінали довідок про зарплату, незаконно посилаючись вже на необхідність пред`явити документ про місце проживан ня позивача в Україні. В останній відмові відповідача від 04.06.2021 врахувати оригінали довідок про зарплату він посла вся на відсутність цього зобов`язання в рішенні суду: «На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 по справі №280/6259/19 (Рішення суду) Вам було поновлено виплату пенсії з 07.10.2009 та перераховано згідно зі ст. 42 та 43 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страху вання» (Закон №1058). При цьому зобов`язань щодо обчислення Ва шої пенсії з урахуванням будь-яких довідок про заробітну плату при проведені перерахунків пенсії, не має.». В цьому тексті одночасно стверджується про виконання перерахунку згідно зі ст. 42 та 43 Закону №1058 та про неврахування довідок про заробітну плату при проведенні цих перерахунків, що є несумісним. Виконати перерахунки пенсії згідно з цими статтями Закону №1058 без врахування зарплати неможливо, тому що обидві ці статті Закону оперують поняттями «показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні», який має зміст тільки разом з індивідуа льними показниками пенсіонера «коефіцієнт заробітної плати» та «коефіцієнт страхового стажу». В частині 1 ст.43 Закону №1058 є пряме посилання на врахування довідок про зарплату при перерахунках пенсій: «Перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.». Зобов`язання відповідача про виконання перерахунків згідно Закону №1058 автоматично означає також і зобов`язання про врахування всіх необхідних для цього документів, в тому числі довідок про зарплату. Ніякі додаткові рішення суду для цього не потрібні. Таким чином, відповідач з одного боку пояснює невиконання рішень суду щодо перерахунку пенсії відсутністю у нього оригіналів довідок про заробітну плату, а з іншого боку відмовляє під надуманими приводами в їх долученні до пенсійної справи. Аргументи для відмови у відповідача постійно змінюються, що свідчить про відсут ність у нього дійсної правової підстави для неврахування наданих довідок про зарплату. Відповідач не має наміру виправляти свою технічну помилку, штучно перетворюючи її в непереборну перешкоду для встановлення позивачу передбаченої Законом №1058 та рішеннями су дів розміру пенсії та порушуючи права позивача на соціальний захист, проголошено го статтею 46 Конституції України. Тому позивач змушений звертатися до су ду з даним позовом. Відповідач мав кілька законних можливостей для врахування зарплати позивача, а саме: а) Знайти в своєму архіві або в архіві попередників пенсійну справу позивача 1997 року та використати за згодою позивача згідно п.2.8 Порядку старі довідки про заробітну плату від 1997 року. б) Згідно з п.1 ст.40 Закону №1058: «За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними доку ментами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.» наявні у відповідача копії довідок могли бути підтверджені первинними документами в бух галтерії підприємства, яке їх видало (знаходиться в м.Запоріжжя). в) Відповідач міг повідомити позивача про необхідність надання оригіналів довідок про зарплату одразу, як тільки він цю помилку виявив, до визначення розміру пенсії, а не через 2 роки у відповіді на запитання позивача. Замість цих законних можливостей відповідач обрав незаконну можливість, а саме: не виконуючи розрахунку пенсії, встановив позивачу мінімальний розмір пенсії, чим прямо порушив частину 4 статті 28 Закону №1058: «Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цій статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.» Порядок призначення пенсій згідно з цим Законом встановлено в розділі 6 «Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у солідарній системі. Призначення, перерахунок та виплата пенсії», в якому не передбачено призначення або поновлення пенсій без врахування довідок про заробітну плату. Стосовно виконання зобов`язання 2. Зобов`язання 2 передбачає поновлення виплати пенсії за віком позивачу з 07 жовтня 2009 року довічно в розмірі перерахованої зазначеним в зобов`язанні 1 чином пенсії за березень 2019 року та перераховувати її в подальшому на загальних підставах. Невиконання відповідачем зобов`язання 1 в частині перерахунку пенсії автоматично тягне за собою також невиконання зобов`язання 2. Станом на день складання уточненого позову відповідач виконав передбачений зобов`язанням 2 припис: «перераховувати в подальшому пенсію позивача на загальних підставах». Таким чином відпали підстави для позову в цій частині. Стосовно виконання зобов`язання 3. Розрахунок відповідача від 14.01.2021 суми компенсації за втрату частини доходів згідно зобов`язанню 3 наведений в додатку 11. Цей розрахунок ви конаний з порушенням Закону України від 19.10.2000 за №2050 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (Закон №2050) та «Порядку проведе ння компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ» від 21.05.2001 за №159 (Порядок №159) в частині визначення періоду невиплати доходу за кожний місяць боргу. В розрахунку відповідач виходить з того, що період затримки виплати заборгованості за кожний місяць почи нається з дати 30.11.2020 набрання чинності рішення апеляційного адміністративного суду по справі №280/6259/19, коли у відповідача виникло зобов`язання по виплаті боргу. Тому період затримки виплати боргу за кож ний місяць, починаючи з жовтня 2009 pоку, складає на думку відповідача 3 міся ці: з листопада 2020 року по січень 2021 року (в лютому 2021 року борг був виплаче ний). Позивач не погоджується з таким тлумаченням відповідачем Закону №2050 та Порядку №159. Зобов`язання щодо виплати боргу позивачу виникло у відповідача не з 30.11.2020, як він вважає, а з 07.10.2009, як зазначено в рі шенні суду та в постанові ВСУ від 06.10.2015 за №816/4505/14, в якій зокрема зазначено: «Колегія судів Судової палати в адміністративних справах ВС дійшла висновку, що з дня набрання чинності рішенням №25-рп/2009 що до неконституційності положень п.2 ч.1 ст.49, другого речення ст.51 Закону №1058-IV виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного закону. З цього часу управління ПФУ мають відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.». Згідно зазначеній постанові ВСУ №816/4505/14 відповідач був зобов`язаний, починаючи з 07.10.2009, помісячно виплачувати пенсію позивачу. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 та Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 про поновлення пенсії позивачу з 07.10.2009 лише зобов`язали відповідача виконати це раніше покладене на нього зобов`язання, яке він до 30.11.2020 відмовлявся виконати добровільно. Дата набрання чинності рішенням суду та дата нарахування доходу в жодному з нормативних документів стосовно нарахування компенсації, не згадуються, отже сума компенсації не залежить від цих дат. В ст.1 Закону №2050 зазначено: «Підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадя нам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).». Встановлені строки виплати пенсій визначені в абзаці 1 першої ча стини ст.47 Закону №1058: «Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія...». Таким чином, строк виплати пенсії, наприклад за листопад 2009 року був 25.11.2009. Якщо пенсія за цей місяць була виплачена в лютому 2021 року, то період її невиплати становить 133, а не 3 місяці. Згідно з п.4 Порядку №159: «Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповід ний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.». Це роз`яснення ще раз підтверджує, що першим місяцем періоду невипла ти грошового доходу є місяць, наступний за тим, за який виплачується дохід, незалежно від дати нарахування заборгованості. Тільки таке трактування Закону №250 та Порядку №159 відповідає їх призначенню: відшкодування громадянам інфляційного падіння купівельної спроможності гривні за період між місяцем, за який нарахований дохід, і місяцем його фактичної виплати.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.62-63), в якому зазначено наступне. Підставою для звернення до Запорізького окружного адміністративного суду із позовними вимогами стала, на думку позивача, незгода із діями та бездіяльністю відповідача під час виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 у справі №280/6259/19 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020. Заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право звернутись до суду за захистом своїх інтересів у інші способи, передбачені КАС України. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувана шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Наявність спеціальних правових норм КАС України, направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувана шляхом подання позову. В даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому. Громадянам компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані, тобто відповідно до чинного законодавства компенсація можлива лише за період з часу нарахування до фактичної виплати заборгованості. Оскільки, позивачу суму пенсії не перераховано, то відповідно правових підстав на компенсацію втрати частини грошових доходів у нього немає.

Відповідач проти позовної заяви заперечував.

У відповіді на відзив на позовну заяву (а.с.67-69) позивачем зазначено наступне. Основним питанням, яке постало перед попередніми судами (справа №280/6259/19) була перевірка та надання оцінки підставам відмови та бездіяльності у перерахунку пенсії позивачу. По вказаній справі відділом забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на підставі виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду №280/6259/19 було відкрито та у подальшому виконано виконавче провадження. З даних, отриманих під час виконання вказаного рішення суду було з`ясовано, що при розрахунку пенсії не враховувалась довідки про заробітну плату. В своєму листі позивачу від 04.06.2021 відповідач зазначив, що невиконання ним рішення суду стосовно перерахунку пенсії з 07.10.2009 пояснюється саме відсутністю в рішенні суду зобов`язання урахувати довідки про заробітну плату «На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 по справі №280/6259/19 (далі - Рішення суду) Вам було поновлено виплату пенсії з 07.10.2009 та перераховано згідно зі cт.42 та 43 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058). При цьому зобов`язань щодо обчислення Вашої пенсії з урахуванням будь-яких довідок про заробітну плату при проведені перерахунків пенсії, не має.». Таким чином, предметом розгляду в межах цієї справи є саме зобов`язання відповідача врахувати довідки про заробітну плату та з урахуванням даних, які вони місять, здійснити перерахунок. Це зобов`язання не було предметом попереднього судового розгляду, тому твердження позивача, що «в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем відповідачем нового спору» не відповідає дійсності. Позивач не погоджується з нижче наведеним у відзиві висновком відповідача: «Громадянам компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані, тобто відповідно до чинного законодавства компенсація можлива лише за період з часу нарахування до фактичної виплати заборгованості.». Наведене твердження відповідача є спотвореною цитатою п.2 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 за №159. В оригіналі даний пункт викладений так: «2.Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.». А ні в зазначеному Порядку №159, ні в Законі України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050, на які посилається відповідач, норма, що «компенсація можлива лише за період з часу нарахування до фактичної виплати заборгованості» відсутня. Згідно з цими нормативними документами має значення лише сам факт нарахування заборгованості, а не дата цього нарахування, яка в цих документах взагалі не згадується. Тому аргумент відповідача «Компенсація можлива лише за період з часу нарахування до фактичної виплати заборгованості.» не ґрунтується на законодавстві, а є на погляд позивача вигадкою відповідача. Позивач не погоджується також з наступним твердженням відповідача: «Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при відновленні виплати пенсії буде порушено відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.». Оскільки через невірне тлумачення відповідачем згаданих вище нормативних документів позивачу була вже виплачена компенсація в січні 2021 року в значно зменшеному обсязі, в даному позові мова йде не про відсутній (майбутній), а про наявний спір.

Ухвалою судді Лазаренко М.С. від 13.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Справа автоматизованою системою документообігу суду 30.05.2022 передана на розгляд судді Прасову О.О.

Ухвалою від 31.05.2022 суддею Прасовим О.О. прийнято до провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання вчинити певні дії.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.04.2019 у справі №280/1242/19, яке набрало законної сили 23.07.2019, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя визнано протиправним та скасовано рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 від 15.03.2019 №28/696/05; зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо поновлення пенсії з урахуванням правової оцінки наданої у даному рішенні.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 у справі №280/6259/19 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №22 від 07 серпня 2019 року про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 49 грн. 86 коп.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як непрацюючій, помісячно, починаючи з 07 жовтня 2009 року і закінчуючи березнем 2019 року. Перерахунок за жовтень 2007 року здійснити згідно статті 43, а за наступні місяці - згідно статті 42 Закону України 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 07 жовтня 2009 року довічно в розмірі перерахованої вищезазначеним чином пенсії за березень 2019 року та перераховувати її в подальшому на загальних підставах; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно статті 46 Закону України 1058-IV не отриману раніше пенсію за період з 07 жовтня 2009 року до 05 березня 2019 року в розмірі вищезазначених перерахованих пенсій та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050 Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21 травня 2001 року №159; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при проведенні вищезазначених перерахунків пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , врахувати в страховий стаж час навчання в Запорізькому машинобудівному інституті ім. В. Я. Чубаря за денною формою з 26 грудня 1963 року по 01 лютого 1968 року та виправити помилку в даті початку її трудової діяльності на 05 вересня 1959 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.05.2020 у справі №280/6259/19 виправлено допущену описку в абзаці третьому резолютивної частини рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 зазначивши: «… Перерахунок за жовтень 2009 року здійснити згідно статті 43, а за наступні місяці - згідно статті 42 Закону України 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»…».

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 у справі №280/6259/19 апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволено частково змінено редакцію абзацу 3 резолютивної частини рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 та викладено його в такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 31.03.2019 в розмірі не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір пенсії за жовтень 2009 року визначити шляхом виконання помісячного перерахунку пенсії за період з січня 1997 року по жовтень 2009 року відповідно до чинного законодавства на кожний місяць. Перерахунок і виплату пенсії за період з 07.10.2009 по 31.03.2019 та в подальшому здійснити відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції на час здійснення кожного перерахунку». В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 залишено без змін.

У зверненні позивача від 12.04.2021 до відповідача (отримане відповідачем 13.04.2021) зазначено: «… Дякую Вам за Вашу відповідь від 01.04.2021 на моє звернення від 03.03:2021 стосовно перерахунку моєї пенсії. З неї я дізналась, що причиною встановлення мені мінімального розміру пенсії є те, що при оформленні документів для призначення пенсії 2 роки тому я помилково надала, а Ви помилково прийняли копії довідок про зарплату замість оригіналів. Виправляючи цю помилку, надаю Вам через мою довірену особу ОСОБА_2 оригінали довідок про зарплату. Прошу перерахувати мою пенсію з врахуванням цих довідок згідно Закону України №1058 і рішенням судів та повідомити мені через електронний кабінет деталі цього розрахунку. При необхідності Ви можете перевірити довідки про зарплату в бухгалтерії підприємства за зазначеною в довідках адресою. … Оригінали довідок №13, 14 та 15 від 12.03.2019 про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 …» (а.с.19-22).

Листом від 27.04.2021 за №5411-4659/Б-02/8-0800/21 відповідач повідомив позивача про наступне: «… Відповідно до Постанови правління ПФУ від 25.11.2005р. №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі змінами, для перерахунку пенсії подається заява про перерахунок пенсії написаною власноручно згідно встановленого зразка (Додаток 1). Отже, рекомендуємо заповнити заяву та додатково додати оригінали або скановані копії документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу документа та його реквізитів) таких як: паспорт громадянина України, довідка про присвоєння ідентифікаційного коду, довідка про заробітну плату до 01.07.2000р. за будь які 60 місяців в оригіналі та надіслати на нашу адресу: АДРЕСА_2 або заяву та документи можливо надати через ВЕБ-портал електронних послуг Пенсійного фонду України (portal.pfu.gov.ua). Додатково повідомляємо, шо відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. за №1058-ІV, встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховусться заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Отже, повертаємо Вам оригінали довідок за №13,14,15 від 12.03.2019 року, та довідку про перейменування АТ «ВІТ». … Додаток: на 5 арк. в 1 прим. …» (а.с.24).

Судом досліджено й інші документи, наявні у матеріалах справи.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

У ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) зазначено: «1.Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. 2.Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 3.Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. …».

У ст.370 КАС України зазначено: «1.Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. 2.Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом».

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Зокрема, у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 Європейський суд вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Однак, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В абз.1 пп.3.2 п.3, п.4 рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина. Виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Згідно з ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З огляду на зазначене, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Відповідно до ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у цій справі частково є протиправність дій відповідача, вчинених у ході виконання судових рішень у справі №280/6259/19, які набрали законної сили.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже частково вирішені судом та перейшли частково до стадії виконання судового рішення.

Якщо позивач вважав, що рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаних судових рішень у справі №280/6259/19 порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звернутись до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішен, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Обраний позивачем спосіб захисту частково не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі. Також потрібно враховувати, що суд не має права зобов`язувати виконувати судове рішення шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України.

У зв`язку з вказаним, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем по суті частково заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання повного виконання (неналежного виконання чи не виконання) судових рішень у справі №280/6259/19, то відповідно, ним невірно частково обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Водночас, згідно з ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Позивач оригінали Довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 12.03.2019 за №13, №14, №15 надав відповідачу 13.04.2021 разом із своїм зверненням від 12.04.2021.

При цьому, позивачем у своєму зверненні від 12.04.2021 визнається допущення помилки та надання відповідачу лише копій Довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 12.03.2019 за №13, №14, №15.

Враховуючи приписи ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та обставини справи, суд вважає, що відповідач повинен був з 01.04.2021 здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком з урахуванням інформації наведеної у Довідках про заробітну плату для обчислення пенсії від 12.03.2019 за №13, №14, №15.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Як зазначено у ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

У п.1 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженому 21.02.2001 постановою Кабінету Міністрів України №159, зазначено, що дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Таким чином, з огляду на приписи ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, з метою захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні з 01.04.2021 ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії за віком з урахуванням інформації наведеної у Довідках про заробітну плату для обчислення пенсії від 12.03.2019 за №13, №14, №15; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01.04.2021 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням інформації наведеної у Довідках про заробітну плату для обчислення пенсії від 12.03.2019 за №13, №14, №15 та раніше виплачених сум пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за віком з 01.04.2021 по місяць виплати заборгованості, відповідно до приписів Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженому 21.02.2001 постановою Кабінету Міністрів України №159.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що на користь позивача мають бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 1816 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 372 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні з 01.04.2021 ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії за віком з урахуванням інформації наведеної у Довідках про заробітну плату для обчислення пенсії від 12.03.2019 за №13, №14, №15.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01.04.2021 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням інформації наведеної у Довідках про заробітну плату для обчислення пенсії від 12.03.2019 за №13, №14, №15 та раніше виплачених сум пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за віком з 01.04.2021 по місяць виплати заборгованості, відповідно до приписів Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженому 21.02.2001 постановою Кабінету Міністрів України №159.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору у сумі 1816 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 06.06.2022.

Суддя О.О. Прасов