Справа № 160/5828/22
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2022 року Справа № 160/5828/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до Одеської митниці про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до Одеської митниці, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.09.2021 № UA500500/2021/200101/2;
В обгрунтування позову зазначено, що відповідач при визначенні митної вартості товару протиправно застосував резервний метод, який не потрібно було застосовувати, оскільки у позивача були наявні всі документи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій сказано, що лише зазначення у оскаржуваному рішенні про відсутність інформації щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, про відсутність інформації щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів не є належним обґрунтуванням застосування резервного методу та неможливості застосування методів визначення митної вартості щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, методів визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості.
Від відповідача до суду надійшли заперечення на позовну заяву, у яких зазначено, що між митним органом та декларантом було проведено письмову консультацію стосовно обрання методу визначення митної вартості. За результатами було обрано Метод 6. За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару №1 рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено є більшим - 13,07 дол. США за кг ваги нетто, що складає 3,27 дол. США/ пара (МД від 11.09.2021 №иА500110/2021/206162). У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів№ иА500500/2021/200101/2 від 17.09.2021.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Загальна митна вартість товару № 4, заявленого до митного оформлення, становить 840 105,75 грн. (31 540,00 дол. США), що складається з ціни товару за контрактом та витрат на транспортування і страхування. Ця вартість була визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).
Для митного оформлення Позивачем були подані документи, встановлені частиною 2 статті 53 Митного Кодексу України, а саме:
- декларація митної вартості.
- зовнішньоекономічний договір (контракт) № 3368-УМ/СИ від 08.11.2019 та Специфікація № 114 від 31.07.21.
- рахунок-фактура (інвойс) №МЬ2021103 від 31.07.2021.
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів - №6340 від 15.09.2021 та №б/н від 05.08.2021.
Додатково, разом з митною декларацією надано наступні документи:
- пакувальний лист № б/н від 31.07.2021.
- декларація про походження товару № МЬ2021103 від 31.07.2021.
Відповідач 16.09.2021 направив позивачу повідомлення, у якому зазначив, що митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, Для цього додатково були витребувані:
виписка з бухгалтерської документації;
висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;
каталоги, специфікації фірми - виробника товару;
копію митної декларації країни відправлення.
У відповідь на повідомлення, позивач листом від 17.09.2021 №1709/21-1 надав відповідачу пояснення щодо зауважень, які виникли у відповідача до поданих документів, а також:
- прайс-лист виробника товару № б/н від 21.07.2021;
- комерційну пропозицію виробника товару № б/н від 22.07.2021;
- swift б/н від 07.09.2021;
Одеська митниця 17.09.2021 прийняла рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2021/200101/2, в результаті якого сума переплати митних платежів склала 155 002,56 грн.
Не погодившись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування наступних методів (ст. 57 МКУ):
за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються (метод 1);
за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2);
за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 3);
на основі віднімання вартості (метод 4);
на основі додавання вартості (метод 5);
резервного (метод 6).
Наступні методи визначення митної вартості застосовуються таким чином:
Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до методу 2 і 3.
У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до методу 2 і 3 за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю відповідно до методу 4, або обчислена відповідно до методу 5 вартість товарів.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання (метод 4) та додавання вартості (метод 5) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на розсуд декларанта. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом (метод 6).
За ціною угоди. Митна вартість імпортованого товару може визначатися за ціною угоди, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар на момент перетину митного кордону з додаванням до неї таких витрат:
витрати на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
витрати на страхування товарів; витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
роялті та ліцензійні платежі, які стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються патентів, знаків для товарів і послуг та авторських прав.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов`язаних з продавцем осіб. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).
Виходячи з норм СОТ, під час контролю митної вартості, визначеної за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються (метод 1) митний орган повинен упевнитись:
Що виконуються усі умови застосування методу 1.
У точності задекларованої митної вартості, тобто врахування всіх належних додавань до неї.
У достовірності задекларованої митної вартості, тобто у відсутності фальсифікації документів та перекручення відомостей про митну вартість.
В разі відсутності зауважень, митний орган повинен прийняти ціну угоді як базу для визначення митної вартості. При цьому наявність інших цін в базі митного органу значення не має.
За ціною угоди щодо ідентичних товарів. За ціною угоди щодо ідентичних товарів митна вартість визначається у разі неможливості використання першого методу. Ідентичність товарів перевіряється за фізичними характеристиками, їхньою якістю та репутацією на ринку, країною походження та виробником. Незначні зовнішні відмінності не можуть бути причиною відмови вважати товар ідентичним. Разом з тим, обмеження застосування цього методу полягає в тому, що ідентичні товари вже продані до країни імпорту та вивезені одночасно з оцінюваними або не раніше ніж за 90 днів. Окрім того, комерційні умови та кількість ввезених товарів приблизно однакові.
За ціною угоди щодо подібних товарів. Метод визначення митної вартості, де за основу розрахунку береться ціна угоди щодо подібних товарів, вважає подібними товари, які мають схожі характеристики та створені зі схожих компонентів, внаслідок чого вони виконують однакові функції. Крім того, ці товари мають вважатися комерційно взаємозамінними. Ідентифікуючи їх, слід враховувати якість, наявність товарного знаку, репутацію на ринку, країну походження та товаровиробника.
Однак, при використанні методів оцінки товарів за ціною угоди щодо ідентичних товарів та за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів треба пам`ятати про застереження щодо умов їх застосування, які регламентуються ст. 270 МКУ:
товари не вважаються ідентичними чи подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо вони не були вироблені в тій же країні, що і товари, які оцінюються.
товари, виготовлені не виробником оцінюваних товарів, а іншою особою, беруться до уваги лише у разі, якщо немає ні ідентичних, ні подібних (аналогічних) товарів, виготовлених особою - виробником товарів, які оцінюються.
товари не вважаються ідентичними чи подібними (аналогічними), якщо їх проектування, дослідно-конструкторські роботи, художнє оформлення, дизайн, ескізи, креслення, а також інші аналогічні роботи виконані в Україні.
На основі віднімання вартості. Визначення митної вартості товарів за оцінкою на основі віднімання вартості застосовується, якщо оцінювані ідентичні чи подібні товари продаватимуться у країні в незміненому стані.
Основою розрахунку вважається ціна одиниці товару, за якою зазначені ідентичні, чи подібні товари продаються найбільшою партією на території країни імпорту в термін, максимально наближений до часу ввезення, але не пізніше 90 днів з дати ввезення оцінюваних товарів. Разом з тим, продавець та покупець не можуть бути взаємозалежними. Від ціни одиниці товару віднімаються виплати на комісійні винагороди, звичайні надбавки на прибуток, загальні витрати з продажу товару того ж класу та виду в країні імпорту, а також суми імпортного мита, податків, зборів, інших платежів, сплачені у разі ввезення чи продажу товару в країні імпорту. Крім того, віднімаються витрати на транспортування, страхування, навантаження та розвантаження в країні імпорту. За відсутності даних на товар, ціну якого можна взяти за основу розрахунку, за певних умов може використовуватись ціна одиниці товару, що пройшов переробку, з коригуванням на додану вартість.
На основі додавання вартості. Метод визначення митної вартості, що базується на додаванні вартості передбачає, що за основу береться ціна, розрахована шляхом додавання вартості матеріалів та витрат підприємства-виробника на виробництво цього товару, загальних затрат на транспортування, розвантаження, завантаження, страхування з країни-експортера до перетину митного кордону країни-імпортера, а також прибутку, який звичайно отримує експортер у разі імпорту таких товарів.
Резервний метод. Якщо визначити митну вартість товару переліченими методами не можна, застосовується резервний метод, за яким вона встановлюється з огляду на світову практику. В такому разі не використовуються ціни внутрішнього ринку країни-експортера, ціни країни-експортера на товари, що вивозяться до третіх країн, а також довільно встановлені чи достовірно не підтверджені ціни.
Комітет Верховної Ради України з питань фінансів і банківської діяльності видав Лист від 02.04.2004 № 06-10/10-392 «Щодо застосування окремих положень чинного законодавства з питань визначення митної вартості товарів при їх митному оформленні».
В цьому Листі зокрема дається офіційне роз`яснення того, як потрібно правильно застосовувати різні методи розмитнення товарів. Відповідно до розділу 3 цього Листа, резервний метод оцінки товарів, що імпортуються, застосовується у випадках, коли митна вартість не може бути визначена з допомогою інших методів митної оцінки товарів.
Визначення митної вартості з застосуванням резервного методу полягає у гнучкому застосуванні інших методів визначення митної вартості товарів, передбачених Митним кодексом України.
При застосуванні резервного методу особливо слід звернути увагу на те, що незважаючи на певну гнучкість обов`язковою вимогою до всіх базових цінових даних, які беруться за основу для розрахунків, є їх прив`язка до конкретного товару. Така умова встановлена статтею 273 Митного кодексу України і передбачає, що для визначення митної вартості товарів не може використовуватися довільно встановлена чи достовірно не підтверджена ціна товарів.
Ця норма не допускає використання, як основи для розрахунку митної вартості товару, будь-яких орієнтовних, індикативних, середньоконтрактних та інших цін на товари, що є розрахунковими середніми даними на узагальнені групи товарів.
Тобто ціна, що використовується як основа для обчислення митної вартості товарів має базуватись на реальній, обгрунтованій ціновій інформації на конкретний товар, опис якого містить дані (комерційна назва товару, опис, відомості про виробника, матеріал, технічні характеристики, тощо), що дозволяють його однозначно ідентифікувати.
При використанні як основи для обчислення митної вартості довідкової або прейскурантної ціни на ідентичні чи подібні товари здійснюється коригування такої ціни відповідно до умов поставки товарів, що декларуються, та з дотриманням положень частини другої статті 267 Митного кодексу України.
Іншим суттєвим обмеженням довільного застосування цін, на основі яких здійснюється митна оцінка товарів за резервним методом, є передбачена статтею 273 Митного кодексу України заборона використання більшої з двох альтернативних вартостей.
Це означає, що при визначенні митної вартості товарів за резервним методом за основу має прийматись заявлена декларантом ціна, якщо вона знаходиться у межах цін на ідентичні чи подібні товари, які містяться у базі даних митного органу та використовуються ним при визначенні митної вартості заявлених до митного оформлення товарів і при цьому у митного органу немає підстав не приймати заявлену декларантом митну вартість товарів, що декларуються, з інших причин.
Аналізуючи вказані роз`яснення, суд доходить висновку, що відповідач неправильно застосував резервний метод при визначенні вартості товару, зокрема відповідач не обґрунтував належними та допустимими доказами, які у нього були підстави не приймати заявлену позивачем вартість товару, і чому митниця на порядок збільшила вартість товару, з яких передбачених законом підстав.
Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 4962,00 грн., підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.241-250, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до Одеської митниці про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.09.2021 № UA500500/2021/200101/2.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4962,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська