Справа № 260/1832/22
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

03 червня 2022 рокум. Ужгород№ 260/1832/22

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Луцович М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Берегівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Берегівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, згідно якого просив: "1. Визнати незаконним дії Берегівського РТЦК та СП м. Берегово, Закарпатської області відносно відмови ОСОБА_1 в звільнені від призову на військову службу під час мобілізації. 2. Зобов`язати Берегівський РТЦК та СП м. Берегово, Закарпатської області звільнити ОСОБА_1 від призову на військову службу під час мобілізації з підстави, яка визначена в п.15 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 3. Зобов`язати Берегівський РТЦК та СП м. Берегово, Закарпатської області виключити ОСОБА_1 з військового обліку з підстави, яка визначена в п.6 ч. 6 ст.37 Закону Україна «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №с 2232-ХІІ (зі змінами)."

02.06.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову. Так, згідно поданої заяви позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову наступним шляхом, а саме: "1. З метою забезпечення адміністративного позову по справі № 260/1832/22 та забезпечення безпосередньої участі позивача при розгляді справи в суді для надання ним пояснень та доказів, зобов`язати військове керівництво ТРО ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , чи інше військове керівництво ЗСУ, яке правомочне віддавати накази чи розпорядження, відрядити військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця розташування ТРО ЗСУ в/ч НОМЕР_1 в м. Берегово, Берегівський район, Закарпатської області. 2. Після повернення військовослужбовця ОСОБА_1 до місця розташування ТРО ЗСУ в/ч НОМЕР_1 в м. Берегово, Берегівський район, Закарпатської області, заборонити військовому керівництву ТРО ЗСУ в/ч НОМЕР_1 чи іншому військовому керівництву ЗСУ, на час розгляду справи відряджати військовослужбовця ОСОБА_1 в інші військові угрупування розташовані за межами розташування ТРО ЗСУ в/ч НОМЕР_1 в м. Берегово, Берегівський район, Закарпатської області. 3. У разі відсутності військового керівництва ЗСУ, повноважного вирішувати питання, щодо відрядження військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або у разі відмови йому у відряджені з будь-яких підстав до місця розташування ТРО ЗСУ в/ч НОМЕР_1 в м. Берегово, Берегівський район, Закарпатської області, для подальшої участі в судовому засіданні 20.06.2022 року о 15.30 в Закарпатському окружному адміністративному суді, заборонити військовому керівництву ТРО ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , чи іншому військовому керівництву Збройних сил України, працівникам органів Прокуратури України, Служби безпеки України, Національної поліції України, Державного бюро розслідування України чинити перешкоди військовослужбовцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час пересування до Закарпатського окружного адміністративного суду на підставі повістки про виклик до суду."

Подану заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що вважає, що в результаті протиправних та оманливих дій відповідача він був зарахований до ТРО ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , та в подальшому всупереч закону, був відправлений в зону бойових дій. Позивач зазначає, що вчинені протиправні дії відповідача, та в подальшому дії військового керівництва ТРО ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , на сьогодні привели до істотного порушення його прав та свобод, тому на його думку, має вагомі підстави вважати, що в разі невжиття заходів по забезпеченню позову буде завдано не виправну шкоду його правам та свободам, та унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення судом мого позову.

Згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи терміновість заявленого клопотання, суд вважає за можливе розглянути його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Стосовно посилання позивача на наявність очевидних ознак протиправності дій відповідача, то суд зазначає, що на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності дій відповідача без дослідження доказів та заслуховування позиції відповідача. Зокрема, оцінка діям відповідача може бути надана тільки з урахуванням всіх належних та допустимих доказів у їх сукупності та при дотриманні принципу змагальності сторін у наданні до суду доказів.

Статтею 151 ч. 1 КАС України визначено види забезпечення позову.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору.

При цьому, статтею 151 ч. 1 КАС України не передбачено такого виду забезпечення позову, як зобов`язання вчинити дії.

Натомість, забезпечення позову у спосіб, який вказує позивач спрямоване виключно на зобов`язання інших осіб, які не є стороною у справі, вчинити дії (заборонити вчинити дії) з метою реалізації права позивача бути присутнім особисто в судовому засіданні щодо розгляду справи, за його позовом до Берегівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

При цьому суд констатує, що ухвалою суду про відкриття провадження у справі, особиста явка позивача до суду для надання ним пояснень - обов`язковою не визнавалася.

Крім того позивач реалізовує своє право на захист шляхом укладення договору про надання правової допомоги адвокатом Сєчин Я.М. (а.с. 28-30).

Таким чином спосіб забезпечення позову, який вказує позивач у своїй заяві жодним чином не співвідноситься з предметом спору у даній справі в контексті заявлених позивачем вимог спрямованих до Берегівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У зв`язку з наведеним, виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про її необґрунтованість, а тому не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Берегівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 256 КАС України. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі, якщо ухвалу було оскаржено та не скасовано судом апеляційної інстанції, така ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя М.М. Луцович