Справа № 420/11587/21
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

02 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши у порядку письмового провадження питання про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю АННЕЛЬ УКРАЇНА до Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби України, про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю АННЕЛЬ УКРАЇНА з адміністративним позовом до Одеської митниці Держмитслужби, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2021/00200 від 29 березня 2021 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2021/000051/2 від 29 березня 2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року адміністративний позов задоволено. Суд вирішив: Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2021/00200 від 29 березня 2021 року. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2021/000051/2 від 29 березня 2021 року. Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю АННЕЛЬ Україна (; 65069, м. Одеса, вул. Дунаєвського, буд. 1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9 700, 04 грн. (дев`ять тисяч сімсот гривень 04 коп.).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.

У прохальній частині позовної заяви позивачем також заявлено про стягнення з Одеської митниці Держмитслужби на користь ТОВ «АННЕЛЬ Україна» судових витрат у розмірі 30 806, 00 грн. (тридцять тисяч вісімсот шість гривень), у тому числі: судовий збір у розмірі 9700, 00 (дев`ять тисяч сімсот гривень), витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 18 000,00 грн. (вісімнадцять тисяч), витрати, пов`язані із залученням перекладача, у розмірі 3106,00 грн. (три тисячі сто шість гривень).

З огляду на зазначене, судом ініційовано питання про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1, ч. 4, ч. 5 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що судове рішенні ухвалене в порядку письмового провадження, питання щодо ухвалення додаткового судового рішення суд також вирішує в порядку письмового провадження.

У позовній заяві в обґрунтування вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат зазначено, що 09 квітня 2021 року між ТОВ «АННЕЛЬ УКРАЇНА» та Адвокатським об`єднанням «Едвайзерс» укладений договір № 8 про надання правової допомоги та додаткова угода №1 до нього.

Сторони погодили вартість надання правової допомоги у фіксованому розмірі у додатковій угоді №1 до договору № 8 від 09 квітня 2021 року, враховуючи складність справи, кваліфікацію і досвід адвоката, а також фінансовий стан клієнта.

28 квітня 2021 року ТОВ «АННЕЛЬ УКРАЇНА» на користь АО «Едвайзерс» було сплачено 18 000, 00 грн. за надання правової допомоги, що підтверджується платіжним дорученням №6 від 28 квітня 2021 року, випискою з особового рахунку АО «Едвайзерс» за 28 квітня 2021 року.

Посилаючись на те, що визначення розміру гонорару здійснюється за домовленістю сторін, позивач вважає, що заявлені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 18 000, 00 грн. є обґрунтованими та пропорційними предмету спору.

Окрім витрат на правничу допомогу позивачем заявлені витрати, пов`язані із залученням перекладача, у розмірі 3106, 00 грн.

Так, позивач зазначає, що на виконання ст.15 КАС України, з метою забезпечення рівності прав учасників судового процесу за мовною ознакою та доведення свої позиції, ТОВ «АННЕЛЬ УКРАЇНА» замовлено переклад документів, поданих до суду разом з позовною заявою, у ФОП ОСОБА_1

ФОП ОСОБА_1 здійснено переклад 8 (восьми) документів з англійської та китайської мов, а саме:

1) Пакувальний лист № PLHTWH-2001 від 01.08.2020 р.

2) Рахунок - фактура HTWH -2001 від 01.08.2020 р.

3) Коносамент №ZIMUSHH30391926 від 28.01.2021 р.

4) Сертифікат про походження товару G90002 від 25.02.2021 р.

5) Пакувальний лист PLHTWH-2002 від 10.08.2020 р.

6) Рахунок - фактура HTWH -2002 BG від 10.08.2020 р.

7) Митна декларація країни відправлення 40101148 від 18.01.2021 року;

8) Сертифікат страхування від 28.01.2021 р..

Підпис перекладача засвідчений нотаріусом.

Розрахунок послуг ФОП ОСОБА_1 відображений у акті прийому - передачі №66 від 20.05.2021 року та сплачений згідно платіжного дорученням №14 від 03.06.2021 року.

Посилаючись на те, що матеріалами справи (документами, що перекладені на українську мову) та актом прийому-передачі виконаних робіт підтверджується обсяг виконаних перекладачем робіт та їх вартість, позивач вважає, що заявлені ним витрати обґрунтованими та справедливими.

Розглянувши питання про розподіл судових витрат, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем заявлено вимоги щодо розподілу судових витрат та подані доказі в їх обґрунтування разом із поданням позовної заяви.

13 вересня 2021 року представником позивача через канцелярію суду також подано клопотання про залучення доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а саме підписаний акт прийому-передачі наданих послуг від 10 вересня 2021 року (а.с. 99-100).

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Щодо витрат професійну правничу допомогу

Відповідно до чч. 1-4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

При цьому, за приписами ч. 7 ст. 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі.

У свою чергу, неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що належать розподілу між сторонами.

24 вересня 2021 року та 07 жовтня 2021 року до суду від Одеської митниці Держмитслужби надійшли клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (а.с. 116-121, 126-130).

Відповідач вважає, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 18000 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для позивача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності та співрозмірності.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 09 квітня 2021 року між ТОВ «АННЕЛЬ УКРАЇНА» (Замовник) та Адвокатським об`єднанням «ЕДВАЙЗЕРС» (Виконавець) укладено Договір №8 про надання правової допомоги (а.с. 78-81).

Відповідно до умов цього Договору, Виконавець, на підставі звернення Замовника, приймає на себе зобов`язання з надання наступної правової допомоги Замовнику, зокрема, 1.1.1. Представляє у встановленому законом порядку інтереси Замовника перед державними органами на сій території України, в тому числі, але не виключно у судових органах усіх інстанцій, органах Антимонопольного комітету України, органах ДФС України, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях - без обмежень (пп. 2.1.1 п. 2.1 розд. 2 Договору).

Також 09 квітня 2021 року сторонами Договору про надання правничої допомоги №8 від 09 квітня 2021 року укладено Додаткову угоду № 1 до цього Договору, відповідно до якої Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу по представництву інтересів Замовника у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції у справі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Держмитслужби від 29.03.2021 року №UА500020/2021/000051/2 та картки відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2021/00200 від 29.03.2021 року (а.с. 82).

Сторони домовилися, що вартість послуг Виконавця за даною Додатковою угодою за представництво інтересів Замовника у суді першої інстанції складає 18 000 грн. (вісімнадцять тисяч) грн. (п. 2.1.).

Вказану в п. 2.1 даної Додаткової угоди суму Замовник сплачує Виконавцеві шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі виставленого рахунку - фактури на умовах 100% передоплати.

На підтвердження оплати послуг з правової допомоги до суду надано рахунок-фактуру №36 від 09 квітня 2021 року на суму 18 000, 00 грн., платіжне доручення №6 від 28 квітня 2021 року на суму 18 000, 00 грн., сплачену ТОВ «АННЕЛЬ УКРАЇНА» на користь АО «Едвайзерс», а також виписку з особового рахунку АО «Едвайзерс» за 28 квітня 2021 року (а.с. 83-85).

Також позивачем надано до суду підписаний сторонами Договору №8 від 09 квітня 2021 року Акт прийому-передачі наданих послуг від 10 вересня 2021 року (а.с. 100).

Отже, позивачем заявлено для розподілу суму витрат на надання правової допомоги у фіксованому розмірі 18 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного Суду по справі №640/18402/19 від 28.12.2020 року розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Водночас, вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами заявленої суми витрат на правову допомогу, суд вважає, що розмір цих витрат не є співмірним із складністю справи і наданими адвокатом послугами.

Суд враховує, що даний спір не занадто є складним, не потребує значного витрачання часу для підготовки правової позиції, складання відповідних процесуальних документів та інших заяв по суті справи.

У відповідності з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На підставі викладеного, суд вважає, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 18 000, 00 грн. не відповідають критерію розумності їхнього розміру, а тому в даному випадку відсутні підстави для стягнення всієї заявленої суми витрат на правничу допомогу з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АННЕЛЬ УКРАЇНА».

Суд вважає, що обґрунтованим та розумним розміром витрат за надання правової допомоги у цій справі є сума 9000, 00 грн., оскільки такий розмір гонорару є співмірним зважаючи на складність справи, якість/кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час.

На підставі викладеного, враховуючи досліджені докази, вимоги чинного процесуального законодавства щодо справедливого вирішення спорів та дотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру судових витрат.

Отже, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, згідно ст.ст. 134, 139 КАС України, суд присуджує позивачу судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000, 00 грн.

Щодо витрат, пов`язаних із залученням перекладача

Судом встановлено, що ТОВ «АННЕЛЬ УКРАЇНА» замовлено переклад документів, поданих до суду разом з позовною заявою, у ФОП ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 організовано здійснення перекладу документів з англійської та китайської мов, а саме:

1) Пакувальний лист № PLHTWH-2001 від 01.08.2020 р.;

2) Рахунок - фактура HTWH -2001 від 01.08.2020 р.;

3) Коносамент №ZIMUSHH30391926 від 28.01.2021 р.;

4) Сертифікат про походження товару G90002 від 25.02.2021 р.;

5) Пакувальний лист PLHTWH-2002 від 10.08.2020 р.;

6) Рахунок - фактура HTWH -2002 BG від 10.08.2020 р.;

7) Митна декларація країни відправлення 40101148 від 18.01.2021 року;

8) Сертифікат страхування від 28.01.2021 р.

Підпис перекладача у всіх вищенаведених документах засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиної Л.О. (а.с. 24-51).

Про виконання робіт з перекладу вищенаведених документів ТОВ «АННЕЛЬ УКРАЇНА», як Замовник, та ФОП ОСОБА_1 , як Виконавець, підписали Акт від 20 травня 2021 року №66 прийому-передачі робіт на суму 3106, 20 грн. (а.с. 88).

На підтвердження оплати послуг з перекладу до суду надано рахунок №67 від 20 травня 2021 року та платіжне доручення №14 від 03 червня 2021 року на суму 3106, 20 грн., сплачену ТОВ «АННЕЛЬ УКРАЇНА» на користь ФОП ОСОБА_1 (а.с. 86-87).

Отже, позивачем заявлено для розподілу суму витрат, пов`язаних із залученням перекладача, у розмірі 3106, 20 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 КАС України, розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 137 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 8 ст. 137 КАС України).

У постанові 31 березня 2020 року по справі №160/7049/19 Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат, пов`язаних із залученням перекладача. Суд констатував: «… що переклад документів замовлений позивачем вже під час розгляду справи в суді першої інстанції та наданий суду з метою доведення своєї позиції, а понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи.».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи (документами, що перекладені на українську мову) та актом прийому-передачі виконаних робіт підтверджується обсяг виконаних перекладачем робіт; понесені позивачем витрати на здійснення перекладу документів безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, розмір цих витрат є співмірним зі складністю виконаних робіт та її обсягом, а тому заявлені вимоги щодо розподілу витрат, пов`язаних із залученням перекладача, у розмірі 3106, 20 грн. є обґрунтованими.

Отже, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, згідно ст.ст. 137, 139 КАС України, суд присуджує позивачу судові витрати, пов`язані із залученням перекладача, у розмірі 3106, 20 грн.

Що стосується розподілу судових витрат зі сплати судового збору

Суд зазначає, що рішенням від 31 травня 2022 року стягнуто з Одеської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АННЕЛЬ Україна» (; 65069, м. Одеса, вул. Дунаєвського, буд. 1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9 700, 04 грн. (дев`ять тисяч сімсот гривень 04 коп.).

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 77, 132, 134, 137, 139, 143, 252, 255, 293 КАС України,

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення в адміністративній справі № 420/11587/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю АННЕЛЬ УКРАЇНА до Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби України, про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю АННЕЛЬ Україна (; 65069, м. Одеса, вул. Дунаєвського, буд. 1) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000, 00 грн. (дев`ять тисяч гривень).

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю АННЕЛЬ Україна (; 65069, м. Одеса, вул. Дунаєвського, буд. 1) судові витрати, пов`язані із залученням перекладача, у розмірі 3106, 20 грн. (три тисячі сто шість гривень 20 коп.).

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Глуханчук