Справа № 460/16618/22
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Борискіна С.А., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області , Головного управління ДФС у Рівненській області , Державного архіву Рівненської області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління ДФС у Рівненській області, Державного архіву Рівненської області, в якому просила суд:
-визнати протиправними дiп та рiшення Головного управління ДПС у Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рiвненській області, Державного архіву Рівненської області в частині вилучення для знищення облікової справи платника податків і зборів та особової справи платника внесків до Пенсійного фонду України;
-зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Рiвненській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період підприємницької діяльності з 20.11.1992 по 31.12.2003 (11 рокiв 1 місяць i 12 днів).
Згідно з п.3, 5 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Відповідно до п.4, 5 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Зміст адміністративного позову - це адресоване адміністративному суду прохання позивача процесуально-правового характеру задовольнити його вимогу до відповідача.
Частина 1 статті 5 КАС України визначає формулювання позовних вимог, що можуть становити зміст адміністративного позову. За суттю, це бажаний для позивача спосіб захисту адміністративним судом прав, свобод чи інтересів, які він вважає порушеними. Тому вимагається точності та дотримання вимог, встановлених законом.
Зі змісту адміністративного позову судом встановлено, що позивач не погоджується із вилученням для знищення облікової справи платника податків і зборів та особової справи платника внесків до Пенсійного фонду України та просить суд визнати протиправними відповідні дії, а також рішення Головного управління ДПС у Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Державного архіву Рівненської області. Проте, які самі рішення суб`єктів владних повноважень позивачем не конкретизовано, що унеможливлює належний захист прав позивача в ході судового розгляду.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про невідповідність даної позовної заяви вимогам п.4, 5 ч.5 ст.160 КАС України.
Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі Закон України "Про судовий збір") судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 установлено в розмірі 2481,00 грн.
За змістом приписів ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, згідно з ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Позивачем до матеріалів позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору в сумі 992,40 грн.
Разом з тим, суд позбавлений можливості визначити необхідну до сплати судового збору, оскільки така безпосередньо пов`язана від кількості заявлених позовних вимог.
За правилами ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).
Згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесуальному праві сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює їхніх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналізуючи зміст ст.122 КАС України, очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.
Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зі змісту наведених правових норм також вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Водночас норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Іншими словами, для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню з адміністративним позовом, у зв`язку з чим позивач має довести суду їхню наявність і непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків, а також принцип res judicata.
З даним адміністративним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду 24.05.2022, тобто з пропуском встановленого КАС України шестимісячного строку.
Поряд з цим, у позовній заяві ОСОБА_1 повідомляла, що про порушення своїх прав та законних інтересів в частині знищення первинних документів про сплату обов`язкових платежів до бюджету вона дізналася у 2017 році, і з того часу до липня 2021 року (отримання відповіді з ЄСПЛ) намагалася захистити своє право на пенсію в судовому порядку.
Вказувала, що на свої публічні запити до відповідачів вона отримувала відповіді з 11.08.2021 по 25.11.2021, а з 24.02.2022 в Україні був запроваджений воєнний стан.
З врахуванням наведеного, позивач вважала, що шестимісячний строк звернення до суду може бути визнаний судом пропущеним з поважних причин та просила поновити такий строк.
Як встановлено судом, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 у справі №460/4162/19, що набрало законної сили 09.07.2020, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинення певних дій - відмовлено повністю.
При цьому, предметом розгляду такої справи була правомірність дій та рішень відповідача в частині не зарахування до страхового стажу позивача, зокрема, періоду підприємницької діяльності з 20.11.1992 по 31.12.2003 (11 років 1 місяць і 12 днів).
В межах даної справи судом встановлено, що згідно з листом Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 21.07.2017 №4873/17-16-07-09 ОСОБА_1 повідомлено, що надати інформацію про сплату нею єдиного внеску на загальнообов`язкове пенсійне страхування за період з 20.11.1992 по 31.12.2003 є неможливим, оскільки строк зберігання особових рахунків платників податків в яких відображена ця інформація становить 5 (п`ять) років і такі документи за 1990-2009 роки наразі знищені.
26.04.2018 листом архівного відділу виконавчого комітету Рівненської міської ради від 26.04.2018 №О-16/12/14 позивача повідомлено про те, що документи, які стосуються сплати нею податків за період її підприємницької діяльності на зберігання до них надходили, а тому вони не розпорядниками такої інформації.
Отже, станом на час розгляду та вирішення адміністративної справи №460/4162/19, як і до того, позивачу було достеменно відомо про знищення первинних документів про сплату обов`язкових платежів до бюджету за період з 20.11.1992 по 31.12.2003.
Отримання позивачем в подальшому листів відповідачів у відповідь на її заяви, що стосуються заявлених спірних правовідносин, не змінює момент, з якого позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав, та свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.
В будь-якому випадку, суд зазначає, що листи від Головного управління Пенсійного фонду України датовані 11.08.2021, 19.08.2021 та 29.10.2021, від Головного управління ДФС у Рівненській області та Головного управління ДПС у Рівненській області 21.07.2017 та 13.08.2021, а тому навіть врахування таких листів не змінить факт пропуску звернення до суду в травні 2022 року з позовними вимогами до відповідних відповідачів.
Листи Державного архіву Рівненської області, зокрема, лист від 25.11.2021 №О-17/01-27/21 також є лише підтвердженням вчинення ОСОБА_1 активних дій з метою отримання додаткових документів, що стосуються вже відомих позивачеві обставин вилучення та знищення первинних документів з відомостями про сплату страхових внесків.
Щодо запровадження воєнного стану в Україні, то суд зазначає, що воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, запроваджений лише 24.02.2022, а відтак, в позивача було достатньо часу для звернення до суду за відповідними позовними вимогами в строк, передбачений КАС України.
З огляду на наведене, у суду відсутні підстави вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду з наведених ОСОБА_1 причин.
За приписами ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на наведене, позовну заяву слід залишити без руху.
Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:
-належним чином оформленої позовної заяви із точним викладом змісту позовних вимог та викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також доказами, що підтверджують вказані обставини (з примірником для відповідача);
-документа про сплату судового збору у розмірі відповідно до сформованих позовних вимог або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;
- заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням інших підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску.
Керуючись статтею 169 КАС України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області , Головного управління ДФС у Рівненській області , Державного архіву Рівненської області , про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя С.А. Борискін