Справа № 580/9637/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9637/21 Суддя першої інстанції: Рідзель О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позиву від 24.12.2021 року просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 18.10.2021 року №152-ос «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити позивача на посаді начальника відділу містобудівної діяльності та містобудівного кадастру Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації;

- визнати протиправними дії директора Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації Лапіна А.С. щодо непродовження позивачу терміну проходження державної служби на посаді начальника відділу містобудівної діяльності та містобудівного кадастру Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації після досягнення ним 65-річного віку;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.10.2021 року по дату ухвалення рішення суду з відрахуванням з даної суми всіх необхідних податків і обов`язкових платежів.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації щодо непродовження ОСОБА_1 терміну проходження державної служби на посаді начальника відділу містобудівної діяльності та містобудівного кадастру Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації після досягнення ним 65-річного віку.

- визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації від 18.10.2021 року №152-ос «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновлено ОСОБА_1 з 21.10.2021 року на посаді начальника відділу містобудівної діяльності та містобудівного кадастру Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації;

- стягнуто з Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації (18000, м.Черкаси, вул. Хрещатик, буд.223, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.10.2021 року до 21.01.2022 року в сумі 49760,04 грн. (сорок дев`ять тисяч сімсот шістдесят гривень 04 коп.) з відрахуванням обов`язкових податків і зборів;

- допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за 1 місяць;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Департамент будівництва Черкаської обласної державної адміністрації звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що досягнення позивачем 65-річного віку не є безумовною підставою для припинення його державної служби, оскільки, як зазначено вище, законодавцем передбачено наявність можливості її продовження до досягнення особою 70 років за рішенням суб`єкта призначення, при цьому, відсутність законодавчого регулювання підстав прийняття рішення щодо продовження/непродовження особі терміну державної служби після досягнення 65-річного віку, на переконання суду, не може бути підставою для свавільного звільнення державних службовців, зокрема, позивача у справі, без надання будь-якої обґрунтованої оцінки його заяві про намір продовжити перебування на державній службі.

Колегія суддів вважає вищевказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи та даних трудової книжки ОСОБА_1 останнім 09.03.1995 року прийнято присягу державного службовця.

Розпорядженням від 12.05.2009 року №59-к позивача з 13.05.2009 року призначено на посаду начальника управління містобудування та архітектури Черкаської обласної державної адміністрації.

Розпорядженням від 29.04.2016 року №93-к позивач переведений на посаду заступника директора департаменту - начальника управління містобудування та архітектури Черкаської обласної державної адміністрації.

Згідно з наказом від 05.05.2021 року позивач переведений на посаду начальника відділу містобудівної діяльності та містобудівного кадастру.

18.10.2021 ОСОБА_1 подав директору Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 заяву (вх.№138/02.02.01-15), в якій просив розглянути питання про продовження йому терміну перебування на державній службі.

До заяви додав клопотання Української академії архітектури, Академії будівництва України, Національної спілки архітекторів України, голови обласної депутатської фракції політичної партії «Слуга Народу».

Втім, наказом директора Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації А. Лапіна від 18.10.2021 року №152-ос позивача з 20.10.2021 року звільнено з посади начальника відділу містобудівної діяльності та містобудівного кадастру Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації відповідно до п.7 ч.1 ст.83 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з досягненням ним 65-річного віку.

Також, листом від 20.10.2021 року №1657/02.02.02-16 позивача повідомлено, що рішення щодо продовження строку перебування на державній службі після досягнення державним службовцем 65-річного віку приймається виключно суб`єктом призначення.

Вважаючи звільнення з державної служби протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

За змістом статті 5 Закону України «Про державну службу» правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Положеннями ст. 83 Закону № 889-VIII передбачено підстави для припинення державної служби, якою, згідно п. 7 вказаної статті є у разі виходу державного службовця на пенсію або досягнення ним 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом.

У той же час, частиною 4 ст. 83 Закону № 889-VIII передбачено, що у зв`язку з потребами служби державний службовець за рішенням суб`єкта призначення може бути залишений на державній службі після досягнення 65-річного віку за його згодою. Рішення про продовження строку перебування на державній службі приймається суб`єктом призначення щороку, але не більш як до досягнення державним службовцем 70-річного віку.

Отже, з диспозиції даної статті вбачається, що залишення державного службовця на посаді після досягнення ним 65-річного віку можливе виключно за рішенням суб`єкта призначення та у випадку потреби служби.

У той же час, такі фактори як бажання особи продовжити службу після досягнення нею 65-річного, клопотання інших структур не є підставами для продовження державної служби після досягнення особою граничного віку перебування на службі, про що вірно зазначає відповідач.

Відповідно до роз`яснення Національного агентства України з питань державної служби від 15.03.2021 року № 131 «Щодо призначення на посаду державної служби та продовження строку перебування на державній службі особи, яка досягла 65-річного віку» Законами України від 15 грудня 2020 року № 1081-IX «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України» та від 23 лютого 2021 року № 1285-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення проведення конкурсів на зайняття посад державної служби та інших питань державної служби» внесено зміни до Закону України «Про державну службу» (далі - Закон), згідно з якими виключено обмеження щодо вступу на державну службу особи, яка досягла 65-річного віку, передбачено умови вступу на державну службу, а також проходження державної служби особами після досягнення 65 років.

Відповідно до частини четвертої статті 83 Закону у зв`язку з потребами служби державний службовець за рішенням суб`єкта призначення може бути залишений на державній службі після досягнення 65-річного віку за його згодою. Рішення про продовження строку перебування на державній службі приймається суб`єктом призначення щороку, але не більш як до досягнення державним службовцем 70-річного віку.

Державний службовець звільняється з посади в останній день цього строку відповідно до пункту 2 частини першої статті 83 та частини першої статті 85 Закону.

З огляду на викладене, продовження проходження служби такого державного службовця, на відміну від особи, яка була призначена на державну службу після досягнення 65-річного віку, може бути здійснено за рішенням суб`єкта призначення без звільнення такого державного службовця.

З огляду на вказане вище, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача щодо неправомірності прийняття наказу про звільнення, адже останній виданий відповідним органом на підставі та у строк, що передбачений чинним законодавством.

Колегія суддів вважає також необґрунтований висновок суду першої інстанції, щодо того, що відповідачем наказ про звільнення прийнято без розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.10.2021 року, в якій останній просив розглянути питання про продовження йому терміну перебування на державній службі, адже нормами чинного законодавства, як нормами КЗпП України так і Закону України «Про державну службу» не передбачено необхідності приймати окреме рішення щодо заяви про намір продовжити державну службу, більше того, на переконання колегії суддів, сам наказ про звільнення і є результатом розгляду вищевказаної заяви позивача, про що позивача додатково було повідомлено також листом від 20.10.2021 року № 1657/02.02.02-16.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації - задовольнити, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 31 травня 2021 року.