Справа № 320/698/22
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/698/22 Суддя першої інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб при Міністерстві у справах ветеранів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) через представника - адвоката Лутковської Валерії Володимирівни, звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб при Міністерстві у справах ветеранів України (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Відповідача від 30 вересня 2021 про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати Відповідача повторно розглянути заяву про надання Позивачу відповідного статусу, з урахуванням висновків суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 позовну заяву ОСОБА_1 , підписану адвокатом Лутковською В.В., повернуто у Позивачеві. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що ордер про надання правової допомоги, який приєднано до матеріалів позовної заяви, видано адвокатським об`єднанням «Лутковська та Лук`яненко», але в порушення вимог Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги він не містить відтиску печатки об`єднання адвокатів, а тому адвокат Лутковська В.В. не мала повноважень на підписання позовної заяви від імені ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду і направити позовну заяву на розгляд суду першої інстанції. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права та створює перешкоди Позивачу у доступі до правосуддя, оскільки відповідно до ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», п. 12.12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, адвокатське об`єднання, як юридична особа може діяти без печатки, відповідно відбиток печатки на ордері не є його обов`язковим реквізитом. Крім того, наголошує, що адвокатське об`єднання «Лутковська та Лукяненко» працює без печатки, і відповідно, відбиток печатки відсутній також і на договорі про надання правової допомоги №114-2021 від 17.12.2021, який наявний в матеріалах справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу Відповідач просить залишити ухвалу суду першої інстанції. В обґрунтування своєї позиції зазначає, оскільки ордер не містить відтиску печатки адвокатського об`єднання, то адвокат Лутковська В.В. не мала повноважень на підписання позовної заяви від імені ОСОБА_1 , на підтвердження чого посилається на висновок Верховного Суду у справі №826/16433/18.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву адвоката Лутковської Валерії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 було повернуто Позивачеві на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України оскільки ордер про надання правової допомоги, який приєднано до матеріалів позовної заяви, видано адвокатським об`єднанням «Лутковська та Лук`яненко», але в порушення вимог Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, він не містить відтиску печатки об`єднання адвокатів, а тому адвокат Лутковська В.В. не має повноважень на підписання позовної заяви від імені ОСОБА_1 .

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).

Згідно ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За правилами ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).

Пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону № 5076-VI передбачено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2)довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 5076-VI ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Пунктом 10 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 (далі - Положення №41), передбачено, що ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи.

Проте, згідно ч. 3 ст. 15 Закону № 5076-VI адвокатське об`єднання має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням.

23.11.2017 Господарський кодекс України було доповнено ст. 58-1, згідно ч. 1- ч. 3, якої суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Відбиток печатки не може бути обов`язковим реквізитом будь-якого документа, що подається суб`єктом господарювання до органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Копія документа, що подається суб`єктом господарювання до органу державної влади або органу місцевого самоврядування, вважається засвідченою у встановленому порядку, якщо на такій копії проставлено підпис уповноваженої особи такого суб`єкта господарювання або особистий підпис фізичної особи - підприємця. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування не вправі вимагати нотаріального засвідчення вірності копії документа у разі, якщо така вимога не встановлена законом. Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Отже, нормами ГК України та Закону № 5076-VI, як актами вищої юридичної сили по відношенню до Положення №41, не передбачено такого обов`язкового реквізиту документу як печатка.

Пунктом 12.12. Положення №41 передбачено, що ордер містить наступні реквізити, зокрема, підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням.

Отже, такий реквізит ордеру, як відбиток печатки, є обов`язковим виключно у випадку її наявності в адвокатському об`єднанні.

У розрізі наведеного судова колегія звертає увагу що, як вбачається з апеляційної скарги, Адвокатське об`єднання «Лутковська та Лук`яненко» було створено 17.12.2018, згідно ст. 15 Закону № 5076-VI. Об`єднання, за його твердженням, працює без печатки, оскільки, як було зазначено вище, її використання не є обов`язковим.

Крім того, колегія судів наголошує на тому, що відповідно рішення Ради адвокатів України від 21.09.2019 № 118 підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, може бути скріплений відтиском печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання за її наявності. Вимоги щодо обов`язкового використання печатки не передбачені Положенням №41 та відповідно до чинного законодавства є незаконними.

Таким чином, твердження суду першої інстанції про те, що відсутність на ордері відбитку печатки адвокатського об`єднання має своїм наслідком про підписання позовної заяви від імені Левчука В.О. особою, що не має відповідних повноважень, не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Судовою колегією враховується, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для Суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

У рішеннях від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини зазначив про порушення п. 1 ст. 6 Коневенції, яке виявилося в надто суворому тлумаченні внутрішніми судами процесуальної норми, що позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

Отже, системний аналіз положень Конвенції, практики Європейського суду з прав людини та національного законодавства, дають підстави для висновку, що безпідставно постановлена оскаржувана ухвала зумовила утворення перешкод особі у доступі до правосуддя, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про повернення позовної заяви було порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 169, 242-244, 250, 308, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року - скасувати.

Справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено та підписано 01 червня 2022 року.