Справа № 580/10635/21
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року справа № 580/10635/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області про визнання протиправними та скасування актів та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати Акт ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 15.11.2021 за формою Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 02.12.2001 о 13 год., із капітаном міліції ОСОБА_1 , за висновком якого «нещасний випадок настав в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків».

- визнати протиправним та скасувати Акт № 17 ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 15.11.2021 за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався 02.12.2001 о 13 год., із капітаном міліції ОСОБА_1 , за висновком якого «нещасний випадок настав в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків».

- зобов`язати ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області () за фактом нещасного випадку, що стався 02.12.2001 о 13 год., із капітаном міліції ОСОБА_1 , скласти Акти за формою Н-5* та Н-1*, з висновком: «нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків» та взяти зазначений випадок на облік.

В обгрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві, зазначено, що відповідачем під час розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 02.12.2001р. встановлено, що вказаний нещасний випадок стався в період проходження служби, тобто встановлено ті обставини, які підпадають під дію п.п. 3.9, 3.10 Порядку, у зв`язку з чим, відповідач зобов`язаний скласти Акти за формою Н-5* та Н-1*, з висновком: «нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків», та взяти зазначений випадок на облік. Проте, як зазначає позивач, відповідач проігнорував фактичні обставини нещасного випадку і вимоги п.п. 3.9 та 3.10 Порядку та незаконно і безпідставно прийшов до висновку, що отримані позивачем травми підпадають під дію п. 3.11 Порядку, та сталася унаслідок вчинення мною дисциплінарного проступку, а саме порушення вимог п. 12.3 ПДР України. Позивач зазначає, що Дисциплінарного проступку не вчиняв, будь-який наказ керівництва УМВС України в Черкаській області з цього приводу не виносився, а за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яке мало місце 02.12.2001р. стосовно позивача протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, в т.ч. за порушення п. 12.3 ПДР України та до адміністративної відповідальності він не притягувався. Більш того, позивач вказує, що під час ДТП він не порушував правила дорожнього руху, а причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди стали порушення ПДР водієм тролейбуса, про що зазначає Відповідач у своїх актах. Позивач вказав, що для застосування вимог п. 3.11 Порядку необхідно рішення суду, яким би позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, однак, це рішення відсутнє, оскільки, він не вчиняв вказане адміністративне правопорушення. З приводу відсутності даних щодо ремонту службового автомобіля після ДТП, позивач вказав, що у той період часу, через неналежне бюджетне фінансування, ремонт службових автомобілів здійснювався за спонсорські кошти.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.12.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

06.01.2022р., до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не обгрунтовані та зазначено про доцільність відмови в їх задоволенні, зазначивши при цьому, що під час проведення повторного розслідування нещасного випадку комісією перевірено всі обставини та затверджено акти Н-5* від 15.11.2021 та НТ* №17 від 15.11.2021 згідно яких, нещасний випадок який стався з капітаном міліції ОСОБА_1 02.12.2001 внаслідок вчинення останнім дисциплінарного проступку, а саме: порушення ОСОБА_1 вимог п.12.3 ПДР України, що призвело до ДТП, тому обставини розслідування нещасного випадку підпадають під дію п.3.11 Порядку №1346 визнано таким, що настав в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Представником відповідач вказано, що з огляду на те, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, що підтверджується висновком за матеріалами службової перевірки по факту ДТП за участю старшого інспектора ДПС взводу супроводу та ескортування при УДАІ капітана міліції Іванова Д.М. затвердженого 03.12.2001р. генерал-лейтенантом міліції О.Д. Кочегаровим комісія прийшла до висновку про затвердження актів форми НТ* та Н-5.

19.01.2022р. позивачем подано додаткові пояснення, в яких вказав, що порушення трудової дисципліни та вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, є надуманими та безпідставними, оскільки ні наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, ні постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності відповідач до суду не надав, оскільки вони не виносилися, а зазначене правопорушення позивач не вчиняв. Для застосування вимог п. 3.11 Порядку необхідно рішення суду про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, однак це рішення відсутнє з вищевказаних причин. Крім того, обґрунтування актів Н-5* та НТ* від 15.11.2021 висновком службової перевірки від 03.12.2001р. є незаконним, оскільки вказаний висновок ніким не підписаний та не затверджений, та не може вважатися належним документом.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 08.10.1990р. по 31.10.2010р. проходив службу в органах внутрішніх справ, в УМВС України в Черкаській області.

22.07.2021р. позивач звернувся із заявою до відповідача про проведення службового розслідування за фактом отримання травми позивачем 02.12.2001р.

15.11.2021р. відповідачем за наслідками розслідування нещасного випадку, що стався внаслідок ДТП 02.12.2001 близько 13 години в м. Черкаси по проспекту Хіміків біля будинку 74 (навпроти тролейбусної зупинки « 3-я черга Хімволокно»), з одним потерпілим, без загиблих, складено Акт форми Н-5*, відповідно до якого Комісією встановлено:

В грудні 2001 року ОСОБА_1 проходив службу:

- у Придніпровському районному відділі УМВС України в Черкаській області на посаді виконуючого обов`язки помічника начальника відділу --оперативного чергового чергової частини штабу (відповідно до листа ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 18.08.2021 № 14/7-225);

- у ДПС взводу супроводу при УДАІ УМВС України в Черкаській області на посаді старшого інспектора в спеціальному званні капітан міліції (відповідно до висновку за матеріалами службової перевірки від 03.12.2001).

Як вказано у висновку за матеріалами службової перевірки від 03.12.2001, копія якого надана із архівної особової справи Іванова, ОСОБА_2 листом ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 18.08.2021 № 14/7-225, 02.12.2001 близько 13 години капітан міліції ОСОБА_1 , знаходячись на службі, в цивільному одязі, керуючи автомобілем ТОYОТА RAV-4, д.н. НОМЕР_1 , який належить автогосподарству УМВС, рухався по проспекту Хіміків від вул. Рябоконя (теперішня Симиренківська) в напрямку вул. Першотравневої (теперішня Героїв Холодного Яру) в м. Черкаси. Не доїжджаючи до кінцевої тролейбусної зупинки « 3-я черга Хімволокно», капітан міліції ОСОБА_1 побачив, як із зупинки на проспект Хіміків раптово почав виконувати розворот тролейбус № 353, який повністю перегородив рух. З метою запобігання зіткненню капітан міліції ОСОБА_1 вжив заходів для зменшення швидкості, але у зв`язку з тим, що автомобіль потрапив на ділянку ожеледиці, не впорався із керуванням і здійснив наїзд на електроопору.

Описані вище події підтверджуються поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 .

Згідно з висновком за матеріалами службової перевірки від 03.12.2001:

- «... В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 тілесних ушкоджень не отримав»;

- «... в діях водія ОСОБА_1 вбачаються порушення вимог п. 12.3 ПДР України»;

- «... За порушення вимог ПДР України, що призвели до скоєння ДТП заслуговує суворого покарання ОСОБА_1 ».

«... автомобіль «Тойота RAV-4» державний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження». Проте факт пошкодження службового автомобіля не вдалося підтвердити, оскільки листом АТВ ЦЗ ГУНП в Черкаській області від 18.08.2021 № 3744 повідомлено про відсутність інформації щодо проведення ремонтів за наслідками ДТП та технічного обслуговування згаданого ТОYОТА RAV-4.

Листом КПП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» від 30.08.2021 №2259 повідомлено про те, що ОСОБА_1 «... 02.12.2001 р. звертався в приймальне відділення за допомогою внаслідок ДТП. Був оглянутий лікарем нейрохірургом. Встановлений діагноз: Забій м`яких тканин голови. Забій м`яких тканин правого колінного суглобу. Стаціонарно не лікувався».

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» від 05.08.2021, наданою потерпілим, в період з 03.12.2001 по 29.12.2001 капітан міліції ОСОБА_1 перебував на лікуванні, діагноз: струс головного мозку, астено-вегетативний синдром; забій і ссадна лобно-тім`яної області голови; забій правого колінного суглобу.

У висновку вказано, що причини нещасного випадку (у тому числі поранення), організаційні причини: порушення правил дорожнього руху.

Висновок Комісії:

Комісія з повторного розслідування дійшла висновку, що нещасний випадок стався з капітаном міліції ОСОБА_1 02.12.2001 внаслідок вчинення останнім дисциплінарного проступку, а саме: порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3 ПДР України, що призвело до ДТП, тому обставини розслідуваного нещасного випадку підпадають під дію п. 3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом від 27.12.2002 № 1346 (із змінами), нещасний випадок стався унаслідок порушення потерпілим капітаном міліції ОСОБА_1 службової (трудової) дисципліни і визначається таким, що настав в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

По підсумку повторного розгляду матеріалів нещасного випадку скласти акт за формою НТ*.

15.11.2021р. відповідачем затверджено Акт №17 форми НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, відповідно до висновків якого, Комісія з повторного розслідування дійшла висновку, що нещасний випадок стався з капітаном міліції ОСОБА_1 02.12.2001 внаслідок вчинення останнім дисциплінарного проступку, а саме: порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3 ПДР України, що призвело до ДТП, тому обставини розслідуваного нещасного випадку підпадають під дію п. 3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом від 27.12.2002 № 1346 (із змінами), нещасний випадок стався унаслідок порушення потерпілим капітаном міліції ОСОБА_1 службової (трудової) дисципліни і визначається таким, що настав в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Вважаючи зазначені висновки викладені в Актах форма Н-5* та форми НТ* №17 протиправними, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України Про охорону праці від 14.10.1992 № 2694-ХІІ (далі Закон №2694).

Статтею 1 Закону №2694 визначено поняття охорони праці як систему правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

За приписами ст. 22 Закону №2694, встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України є Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за № 83/7404 (далі - Порядок №1346), який розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

У відповідності до п. 2.1 Порядку №1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.

Пунктом 2.2 зазначеного Порядку №1346 визначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Згідно п.2.4 Порядку №1346, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Відповідно до п. 3.8 Порядку №1346, комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

За змістом п. 3.9 Порядку №1346, комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків, якщо він трапився в період проходження служби під час, зокрема:

- виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні;

- перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час;

- проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору.

Відповідно до п. 3.11 Порядку №1346, комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався:

- за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків;

- унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком;

- під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду;

- у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування;

- унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

З аналізу вказаних положень вбачається, що п. 3.11 Порядку №1346 визначено вичерпний перелік підстав за наявності яких комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків".

При вирішенні даного спору по суті суд зазначає наступне.

Як встановлено вище судом із матеріалів службового розслідування, Комісія дійшла висновку, що нещасний випадок стався з капітаном міліції ОСОБА_1 02.12.2001 внаслідок вчинення останнім дисциплінарного проступку, а саме: порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3 ПДР України, що призвело до ДТП, тому обставини розслідуваного нещасного випадку підпадають під дію п. 3.11 Порядку №1346, нещасний випадок стався унаслідок порушення потерпілим капітаном міліції ОСОБА_1 службової (трудової) дисципліни і визначається таким, що настав в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

При цьому, як вбачається судом із оскаржуваних Актів, їх висновки Комісією сформовано з посиланням на висновок службової перевірки від 03.12.2001р., оскільки за строками давності наразі відтворити обставини події є неможливим.

Так, при вирішенні питання щодо правомірності спірних Актів, в ході судового розгляду необхідно дослідити підтвердженість встановленого відповідачем порушення позивачем вимог п. 12.3 ПДР України, що призвело до ДТП.

Відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (в редакції чинній станом на дату нещасного випадку) у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Судом враховано, що службовим розслідуванням встановлено, що 02.12.2001р. близько 13 години капітан міліції ОСОБА_1 , знаходячись на службі, в цивільному одязі, керуючи автомобілем ТОYОТА RAV-4, д.н. НОМЕР_1 , який належить автогосподарству УМВС, рухався по проспекту Хіміків від вул. Рябоконя (теперішня Симиренківська) в напрямку вул. Першотравневої (теперішня Героїв Холодного Яру) в м. Черкаси. Не доїжджаючи до кінцевої тролейбусної зупинки « 3-я черга Хімволокно», капітан міліції ОСОБА_1 побачив, як із зупинки на проспект Хіміків раптово почав виконувати розворот тролейбус № 353, який повністю перегородив рух. З метою запобігання зіткненню капітан міліції ОСОБА_1 вжив заходів для зменшення швидкості, але у зв`язку з тим, що автомобіль потрапив на ділянку ожеледиці, не впорався із керуванням і здійснив наїзд на електроопору.

Описані вище події підтверджуються поясненнями ОСОБА_1 відібраними у ході службового розслідування.

Крім того, згідно пояснень ОСОБА_3 від 09.08.2021р., відібраних у ході службового розслідування, останній, 02.12.2001р., перебуваючи на посаді старшого інспектора ДПС ДАІ, ніс службу по забезпеченню безпеки дорожнього руху у м. Черкаси. Отримавши від чергового повідомлення про ДТП, виїхавши на місце події, встановив, що водій автомобіля Тойота RAV-4, старший інспектор супроводу ОСОБА_1 , перебуваючи на службі, на слизькій ділянці дороги, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на електроопору. ДТП сталася внаслідок створення аварійної ситуації водієм тролейбуса. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

Крім того, у висновку службової перевірки від 03.12.2001р. також вказано, що ДТП сталася внаслідок порушення, в тому числі, водієм тролейбуса №353 ОСОБА_4 , 1950 р.н.

Вказані обставини вказують на те, що до виникнення дорожньо-транспортної пригоди призвели сторонні обставини, а саме раптовість виконання розвороту водієм тролейбуса №353, який повністю перегородив рух по напряму руху позивача. При цьому, матеріали перевірки підтверджують, та в свою чергу, відповідачем не заперечується, що позивач, з метою запобігання зіткненню вжив заходів для зменшення швидкості, проте не впорався із керуванням і здійснив наїзд на електроопору, у зв`язку з тим, що автомобіль потрапив на ділянку ожеледиці. Вказана обставина вказує на те, що позивач дотримався вимог п. 12.3 ПДР України, оскільки після виникнення небезпеки для руху, вжив заходів для зменшення швидкості, однак уникнути ДТП не вдалося саме у зв`язку із погодніми умовами та станом дорожнього покриття.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає необгрунтованими висновки відповідача у спірних Актах, що до нещасного випадку, який стався з капітаном міліції ОСОБА_1 02.12.2001р. призвело вчинення останнім дисциплінарного проступку, а саме: порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3 ПДР України, що призвело до ДТП.

Суд зазначає, що відповідач, вказуючи на порушення позивачем вимог п. 12.3 ПДР України, не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач не вжив заходів для зменшення швидкості, маючи таку можливість. При цьому, відповідачем, у службовому розслідуванні не враховано погодні умови та стан дорожнього покриття, що мали безпосередній вплив на можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Судом також враховано, що доказів притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем до суду не надано, у зв`язку із чим доводи відповідача, викладені у висновках службового розслідування про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, суд вважає необгрунтованими.

Підсумовуючи вказане, суд зазначає, що підстави, визначені п. 3.11 Порядку №1346 для віднесення нещасного випадку, що стався з позивачем до "нещасного випадку, що трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків" відсутні, оскільки висновки службового розслідування про допущенням позивачем дисциплінарного проступку (порушення службової дисципліни), а саме: порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3 ПДР України, в ході розгляду даної справи не підтверджено.

При цьому із положень п.3.9 Порядку №1346, вбачається, що Комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час, зокрема: виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору;

З огляду на встановлені обставини справи, суд доходить висновку про протиправність Актів від 15.11.2021р. форма Н-5* та форми НТ* №17 та про доцільність їх скасування, у зв`язку із чим позовні вимоги у цій частині суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

З приводу позовних вимог щодо зобов`язання відповідача за фактом нещасного випадку, що стався 02.12.2001р. о 13 год., із капітаном міліції ОСОБА_1 , скласти Акти за формою Н-5* та Н-1*, з висновком: «нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків» та взяти зазначений випадок на облік, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до ч.4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд також враховує висновки Верховного Суду висловлені у постанові від 31 березня 2020 року у справі №823/1281/18, згідно яких, у випадку визнання судом протиправним службового розслідування чи акту, прийнятого за його наслідками, відновлення порушеного права особи можливе тільки шляхом проведення повторного розслідування з метою встановлення всіх обставин нещасного випадку з урахування висновків суду.

Зважаючи на те, що судом встановлено неправомірність оскаржуваних Актів від 15.11.2021р. форма Н-5* та форми НТ* №17, суд доходить висновку про необхідність зобов`язати відповідача провести повторне розслідування з метою встановлення всіх обставин нещасного випадку з урахування висновків суду, що є належним способом захисту та поновлення порушеного права позивача, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині належить задовольнити частково.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити частково.

Згідно положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень ст. 5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295. КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 02.12.2001 близько 13 години, із капітаном міліції ОСОБА_1 , від 15.11.2021р. форми Н-5*.

Визнати протиправним та скасувати Акт ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області форми НТ* від 15.11.2021р. №17 про нещасний випадок невиробничого характеру.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, код ЄДРПОУ - 08592537) провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 02.12.2001р. близько 13 години, із капітаном міліції ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), з урахування висновків суду в даному рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО