Справа № 340/11295/21
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/11295/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Казанчук Г.П., розглянувши за правилом спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - садівниче товариство ''Сосновий бор'' про визнання незаконним та скасування пункту рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВИКЛАД ОБСТАВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконним та скасувати п. 2.2 Рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 30. 09. 2021 року яким ОСОБА_1 відмовлено у погодженні у власність місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га біля с. Олександро-Степанівки Олександрійської міської громади Кіровоградської області, для особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки (кадастровий номер :02:000:9301) та зобов`язати Олександрійську міську раду Кіровоградської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га із земельної ділянки яка розташована на території с. Олександро-Степанівки Олександрійської міської громади Кіровоградської області кадастровий номер: :02:000:9301.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на протиправний пункт 2.2 рішення Олександрійської міської ради щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства від 30.09.2021 року, оскільки згідно інформації про бажану земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9301, вона є землею комунальної власності загальна площа 19.7 га, а тому спірна відмова не мотивована та не відповідає вимогам ч.7 ст.118 ЗК України, оскільки відсутнє будь-яке посилання на номер та дату винесення рішення про передачу СТ ''Сосновий бор'' бажаної земельної ділянки.

Олександрійської міською радою Кропивницького району Кіровоградської області (надалі відповідач) надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач вважає вимоги необґрунтованими та безпідставними з огляду на те, що на бажаній позивачем земельній ділянці знаходиться СТ ''Сосновий бір'', яким здійснюється плата за землю.

Ухвалою від 22.11.2021 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Установлено строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 14.04.2022 року судом заалучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача садівниче товариство ''Сосновний бор'' (28025, Кіровоградська обл., місто Олександрія, село Олександро- Степанівка, ВУЛИЦЯ ЗАРІЧНА, будинок 55).

Вказану ухвалу суду направлено садівничому товариству ''Сосновний бор'' (28025, Кіровоградська обл., місто Олександрія, село Олександро- Степанівка, ВУЛИЦЯ ЗАРІЧНА, будинок 55) шляхом направлення поштового відправлення Укрпоштою 313, проте доказів вручення вказаного поштового відправлення до суду не надходило.

Ухвалою суду від 31.05.2022 року витребувано від Укрпошти інформацію про вручення поштового відправлення СД ''Сосновний бор''.

03.06.2022 року від КТ ''Укрпошта'' надійшов лист про виконання вимог ухвали суду із повідомленням про те, що рекомендований лист на адресу СТ "Сосновий бор" не була вручена, оскільки адресат був відсутній за вказаною адресою.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін), дослідивши заяву по суті справи, надані докази, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до голови Олександрійської міської ради із заявою від 05.07.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2,00 га із земельної ділянки яка розташована на території с.Звенигородка Олексндрійської міської громади, кадастровий номер :02:000:9301, тип власності: комунальна, до якої долучено копію паспорту і ідентифікаційного номера, та графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (а.с. 40-42).

Пунктом 2.2 рішенням дванадцятої сесії восьмого скликання Олександрійської міської ради від 05.10.2021 №301 відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у зв`язку з розташуванням на вказаній земельній ділянці діючого садівничого товариства ''Сосновий бор'' (надалі спірне рішення, а.с.43).

Отже правомірність та законність винесення спірного рішення є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Частинами 1, 4 статті 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Аналіз наведених норм свідчить, що відповідно до статті 118 ЗК України відповідач, отримавши заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, повинна була перевірити цю заяву на відповідність її вимогам статей 116, 118, 121 ЗК України і у місячний строк прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або, у разі виявлення обставин, передбачених ч.7 ст.118 ЗК України, - прийняти рішення про відмову у наданні такого дозволу з наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно підпункту "в" частини 3 статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі пункту "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У той же час, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України.

Так, частинами 6, 7 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з абзацом 1 частини 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, громадяни можуть набувати право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності виключно за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Для цього такі громадяни мають звернутись з відповідним клопотанням до уповноважених органів. До клопотання додають визначені документи. Суб`єкт владних повноважень, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до своїх повноважень, розглядає таке клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

При цьому, законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Надаючи правову оцінку правомірності оскаржуваної відмови, суд зазначає, що вказані відповідачем підстави знаходиться поза межами правового полі, з огляду на наступне.

У спірному рішення, як на підставу відмови вказано розташуванням на бажаній земельній ділянці діючого садівничого товариства ''Сосновий бор''.

Спірне рішення мотивоване перебуванням у користуванні садівничого товариства земельної ділянки, яку має намір позивач отримати у власність, тобто ''зайнятість'' бажаної земельної ділянки.

Відповідач у відзиві на позов вказав про відсутність доказів погодження позивача з АТ ''Сосновий бор'' погодження на вилучення частини земельної ділянки, що перебуває у його користуванні.

Позивач, заперечуючи вказані доводи зазначив про те, що згідно інформації розміщеної на Публічній кадастровій карті України, земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:9301 вказана, як комунальна власність.

Отже, предметом доказування в даній справі є доведення законності використання земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9301 СТ ''Сосновий бор''.

Ухвалою суду від 14.04.2022 року судом витребувано у відповідача додаткові пояснення мотивів (детальний опис), наведеної у спірному рішенні підстави як ''у зв`язку з розташуванням на вказаній земельній ділянці діючого садівничого товариства ''Сосновий бор'' (а.с.29-30). Вказаною ухвалою також залучено до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача СТ ''Сосновий бор'' та витребувано у СТ ''Сосновий бор'' інформацію про правові підстави перебування використання земельної ділянки з кадастровим номером с :02:000:9301.

СТ ''Сосновий бор'' вимоги ухвали суду не виконано. Відповідачем пояснення в частині правових підстав користування спірною земельною ділянкою не надано.

Водночас, відповідачем надані документи, які на його думку, свідчать про законність використання бажаної земельної ділянки.

Дослідивши вказані документи, суд дійшов висновку про відсутність жодного документа у правовому полі, який би свідчить про законність використання АТ ''Сосновий бор'' земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9301.

Так, факт сплати земельного податку не свідчить про наявність правових підстав для використання земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9301. Більш того із долучених квитанцій не можливо встановити за яку саме земельну ділянку сплачено податки.

Відповідачем долучено копію рішення про приватизацію земельних ділянок від 28.02.1994 року №5 згідно якого за заявами громадян вирішено передати у приватну власність останній земельну ділянку з наступною видачею Державних актів на право приватної власності громадянам (а.с.48).

Вказаний документ також не встановлює правових підстав для використання земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9301.

Після винесення спірного рішення (після спливу майже двох місяців) відповідач прийняв рішення від 26 листопада 2021 року №351 ''Про земельну ділянку садівничого товариства ''Сосновий бор'', яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під землями загального користування садівницького товариства (під дорогами) шляхом поділу земельної ділянки.

Тобто, відповідач, наділений повноваженням розпорядження земельної ділянки комунальної власності, відмовив позивачу у наданні дозволу фактично з підстав відсутності повноважень щодо розпорядження земельної ділянки, а вже після двох місяців такі повноваження у відповідача знову з`явились. При цьому, суд зауважує, що приймаючи спірне рішення у відповідача були відсутні належні докази об`єктивного та законного користування СТ "Сосновий бор" бажаною земельною ділянкою. Не надано таких доказів і суду.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що ні відповідач, ні третя особа не надала суду жодного доказу правового перебування/використання земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9301 АТ ''Сосновий бор'', а відтак суд вирішує дану справу в межах наданих доказів.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про особисте селянське господарство" встановлено, що особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9301 за Класифікацією видів цільового призначення земель, відноситься до Земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), а відтак суд дійшов висновку про відсутність перешкод у розпорядженні відповідачем вказаної земельної ділянки.

Вищевикладені обставини свідчать про протиправність відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою, що зазначена в оскаржуваному рішенні, а тому пункт 2.2 спірного рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, суд зазначає таке.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Щодо ефективності обраного позивачем способу захисту суд зазначає, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В контексті обставин спору застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Правова оцінка спірного рішення стосувалася лише тих мотивів його невмотивованості, проте, як свідчить спірне рішення, доказів на перевірку заяви на предмет дотримання усіх вимог земельного законодавства, спірне рішення не містить. За таких обставин у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що належним способом захисту, відновлення прав позивача, з огляду на встановлені обставини, необхідно визначити як зобов`язання відповідача повторно розглянути у місячний строк, заяву ОСОБА_1 від 05.08.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Наведений висновок щодо способу захисту узгоджується з позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №420/914/19 (адміністративне провадження №К/9901/22169/19).

Враховуючи висновок суду про протиправність оскаржуваного рішення та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Принагідно, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині рішення суду також зазначаються порядок і строк виконання судового рішення, надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

У зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 ''Про продовження строку дії воєнного стану в Україні'', затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжуно з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Таким чином, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12 травня 2015 року № 389-VIII.

Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07 квітня 2022 року, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.

Так, вказаним законом розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено підпунктом 5 пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Відтак суд доходить висновку про існування обставин, що унеможливлюють виконання відповідачем рішення суду в зобов`язальній частині, а тому відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України дають підстави для відстрочення виконання судового рішення в цій частині до усунення таких обставин.

Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у сумі 908 грн. (а.с.15-16), враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, на користь позивача слід стягнути 605 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Олександрійської міської ради Кіровоградської області (пр. Соборний, 59, м. Олександрія, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28000; ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - садівниче товариство ''Сосновий бор'' (28025, Кіровоградська обл., місто Олександрія, село Олександро- Степанівка, ВУЛИЦЯ ЗАРІЧНА, будинок 55) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2.2 рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 05 жовтня 2021 року №301.

Зобов`язати Олександрійську міську раду Кіровоградської області повторно розглянути, протягом місяця з дня набрання законної сили цим рішенням, заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 05.07.2021 року.

Відстрочити виконання рішення суду в частині зобов`язання до закінчення воєнного стану в Україні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору в сумі 605,33 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Олександрійської міської ради Кіровоградської області.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук