Справа № 560/4573/22
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4573/22
РІШЕННЯ

іменем України

03 червня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ), в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійною фонду України в Хмельницькій області, оформлене листом від 31.12.2021 про відмову в зарахуванні до спеціального стажу, що дає право на щомісячне грошове утримання судді у відставці, половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі, періоду проходження строкової військової служби, періоду роботи на посаді начальника Волочиського районного управління юстиції, трьох років стажу роботи у галузі права, та здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці з 50 % до 62 % суддівської винагороди,

- зобов`язати Головне управління Пенсійною фонду України в Хмельницькій області зарахувати з 19.02.2020 до стажу роботи на посаді судді (крім вже зарахованого раніше стажу з 05.03.2002 по 15.11.2017 року - 15 років 8 місяців 10 днів) період проходження строкової військової служби з 14.05.1985 по 23.05.1987 (2 роки 10 днів), половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1989 по 28.06.1994 (2 роки 4 місяці 29 днів), період роботи на посаді начальника Волочиського районного управління юстиції з 04.01.1999 по 04.03.2002 (3 роки 2 місяці), 3 роки стажу роботи (професійної діяльності) за періоди роботи з 01.08.1994 по 23.10.1995, з 23.10.1995 по 01.01.1999 із визначенням 62 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді,

- здійснити перерахунок та виплату з 19.02.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із стажу роботи судді 26 років 3 місяці 19 днів у розмірі 62 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки ТУ ДСА в Хмельницькій області №140 від 16.03.2020 про суддівську винагороду, та у подальшому виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 62 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не погоджується зі змістом відмови, наданої відповідачем на його заяву, оскільки перераховані періоди його навчання, військової служби та роботи (професійної діяльності) підлягають зарахуванню до стажу роботи на посаді судді, отже впливають на відсоток суддівської винагороди, збільшуючи його.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У відзиві відповідач зазначає, що для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання зараховується стаж роботи на посаді судді. Період проходження військової служби, навчання у навчальному закладі, час роботи в органах юстиції до стажу роботи на посаді судді не зараховуються. Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить 15 років, щомісячне довічне грошове утримання обчислене в розмірі 50% суддівської винагороди.

Позивач подав відповідь на відзив, де заперечує щодо доводів пенсійного органу.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Позивач до 14.11.2017 обіймав посаду голови (судді) Волочиського районного суду Хмельницької області, 31.10.2017 звільнений у відставку рішенням Вищої Ради правосуддя № 3509/о/15-17. З часу звільнення перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, отримуючи щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Не погоджуючись із неврахуванням йому до суддівського стажу відповідних періодів роботи, навчання та служби, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою, у якій просив зарахувати до стажу роботи на посаді судді період проходження строкової військової служби з 14.05.1985 по 23.05.1987, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1989 по 28.06.1994, період роботи на посаді начальника Волочиського районного управління юстиції з 04.01.1999 по 04.03.2002 та період роботи (професійної діяльності) з 01.08.1994 по 23.10.1995 на посаді завідуючого юридичним відділом Волочиського райвиконкому, з 23.10.1995 по 01.01.1999 на посаді керівника юридичного відділу Волочиської райдержадміністрації.

Відповідач листом №13064-12029/Ч-03/8-2200/21 від 31.12.2021 відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на положення ч.1 ст.137 Закону №1402 ( позивач отримав повідомлення 10.01.2022)

Вирішуючи спір, суд враховує таке.

На момент виходу позивача у відставку 14.11.2017 питання обчислення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регулювались Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 №1402-VIII (надалі - Закон №1402).

За цим законом щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Статтею 137 Закону передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Відповідно до абз. 4 пункту 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

До набрання чинності Законом №1402-VIII правила обчислення стажу роботи судді були врегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI.

Згідно із вимогами ст. 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Водночас, відповідно до п. 11 Перехідних положень Закону №2453-VI (в редакції чинній до 28 березня 2015), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 № 2862-ХІІ "Про статус суддів"

Абзацом 2 частини 4 статті 43 Закону №2862-ХІІ було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Окрім цього, згідно з п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Указом Президента України Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів від 10.07.1995 № 584/95 було передбачене зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та періоду проходження строкової військової служби.

Отже, оскільки стаж роботи позивача на посаді судді перевищує 10 років, положення вищенаведених актів підлягають застосуванню до спірних правовідносин, тому відповідачем протиправно не зараховано ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді перiод проходження ним військової строкової служби з 14.05.1985 по 23.05.1987, та половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1989 по 28.06.1994.

Вказані періоди підлягають зарахуванню позивачу до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання.

Що стосується зарахування 3 років роботи ( професійної діяльності) в галузі права, законом передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом, та надає право для призначення на посаду судді (частина 2 статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 №1402-VIII, яку було доповнено Законом №2509-VIII від 12 липня 2018, що набрав чинності з 05 серпня 2018).

Як вже зазначалось, абзацом 4 п. 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Отже, зазначені норми пов`язують визначення законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи на посаді судді, із часом призначення на посаду або часом обрання на посаду судді.

На час призначення позивача на посаду судді був чинним Закон України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 №2862-XII, питання визначення стажу було врегульоване статтею 7 цього закону. Згідно з ч. 1 статті 7 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою. Отже, нормою, яка була чинною на час призначення позивача на посаду судді, визначалось, що суддею міг бути громадянин України, який мав стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

Оскільки з 01.08.1994 по 23.10.1995 позивач працював на посаді завідуючого юридичним відділом Волочиського райвиконкому, з 23.10.1995 по 01.01.1999 на посаді керівника юридичного відділу Волочиської державної адміністрації, робота на яких є роботою в галузі права, і тривалість такої роботи становить понад 4 роки, позивачу до стажу роботи на посаді судді потрібно зарахувати частину від цього періоду, яка становить 3 роки.

Щодо періоду роботи позивача на посаді начальника Волочиського районного управління юстиції з 04.01.1999 по 04.03.2002, суд виходить з того, що станом на час зайняття цієї посади діючим був Закон України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 №2862-XII.

Як вже зазначалось, абз. 2 ч. 4 статті 43 Закону №2862-ХІІ було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України (...) зараховується також час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях (...) за умови наявності у зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

У той же час, у справі відсутні належні докази того, що перебуваючи на вказаній посаді у період з 04.01.1999 по 04.03.2002, позивач виконував роботу, пов`язану з керівництвом та контролем за діяльністю судів. Зважаючи на це, судом не встановлені підстави зарахування зазначеного періоду до стажу роботи на посаді судді. У разі наявності відповідного підтвердження виконання позивачем такої роботи на вказаній посаді, він не позбавлений права надати докази щодо цього до органу Пенсійного фонду для проведення відповідного перерахунку.

Відтак, зважаючи на встановлені обставини суд вважає, що відповідач повинен провести перерахунок стажу роботи позивача на посаді судді із урахуванням того стажу, який зараховується за цим рішенням (строк військової строкової служби, половина періоду навчання у ВНЗ, три роки роботи в галузі права) та відповідно збільшити відсотковий розмір довічного грошового утримання позивача, провівши перерахунок розміру виплат та здійснивши виплату коштів.

У зв`язку з прийняттям 18.02.2020 рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020, позивач набув право на перерахунок розміру довічного грошового утримання.

Враховуючи те, що під час попередніх перерахунків розміру довічного грошового утримання позивачу не враховувалась частина стажу до стажу роботи на посаді судді, розмір виплат також був проведений некоректно (занижений), відтак зазначений розмір довічного грошового утримання позивача підлягає перерахунку з 19.02.2020 з виплатою недоплаченої різниці.

У той же час, оскільки суд безпосередньо не проводить перерахунок усього наявного стажу роботи позивача на посаді судді, включаючи той стаж, який підлягає зарахуванню, встановлення судом конкретного відсоткового розміру довічного грошового утримання позивача не здійснюється. Зазначені дії повинен вчинити відповідач, до повноважень якого належить і зарахування стажу в цілях виплати довічного грошового утримання, і проведення відповідних перерахунків. Зважаючи на це, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді:

- період проходження строкової військової служби з 14.05.1985 по 23.05.1987,

- половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1989 по 28.06.1994,

- три роки стажу роботи (професійної діяльності) в галузі права (у періоди з 01.08.1994 по 23.10.1995, з 23.10.1995 по 01.01.1999)

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді:

- період проходження строкової військової служби з 14.05.1985 по 23.05.1987,

- половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1989 по 28.06.1994,

- три роки стажу роботи (професійної діяльності) в галузі права (у періоди з 01.08.1994 по 23.10.1995, з 23.10.1995 по 01.01.1999)

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести на користь ОСОБА_1 перерахунок усього стажу роботи на посаді судді, включаючи той, який зараховується за цим рішенням.

Вирішити питання збільшення/підвищення відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з урахуванням збільшення кількості років роботи на посаді судді згідно з цим рішенням, та провести на користь ОСОБА_1 з 19.02.2020 перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ( з урахуванням висновків суду та раніше проведених виплат) виходячи з розміру суддівської винагороди, вказаної у довідці ТУ ДСА в Хмельницькій області № 140 від 16.03.2020, без обмеження його граничним розміром.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 990 грн. (дев`ятсот дев`яносто гривень) за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 червня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,м. Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя І.С. Козачок