Справа № 336/4030/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року

м. Київ

справа № 336/4030/17

адміністративне провадження № К/9901/27/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 (колегія у складі суддів Дадим Ю.М., Уханенка С.А., Богданенка І.Ю.)

у справі № 336/4030/17

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням положень ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 59,25%, починаючи з 29.11.2016, з дати призначення пенсії за віком;

- стягнути з відповідача судові витрати, а саме 640.00 грн судового збору та 1500, 00 грн витрат на правову допомогу.

2. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2017 у задоволенні позову відмовлено.

3. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2017 скасовано та ухвалено нову про часткове задоволення позовних вимог:

- визнано протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 59.25% починаючи з 01.07.2017;

- присуджено на користь сплачений судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 640 грн за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя;

- стягнуто з Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 704 гривень.

4. 15.12.2017 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

5. Ухвалою Верховного Суду від 26.12.2017 відкрито касаційне провадження.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 до 2016 року отримував пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

7. 29.11.2016 позивач звернувся до Запорізького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

8. З 29.11.2016 позивачу було призначено пенсію за віком, яку розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

9. Не погодившись з вказаними діями пенсійного органу, позивач звернувся до суду.

10. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2017 визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в розрахунку позивачу пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя провести перерахунок позивачу пенсії за віком з 29.11.2016 відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 роки) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

11. 21.06.2017 позивач звернувся до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням підвищення, передбаченого ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію, починаючи з 29.11.2016, тобто з моменту звернення за призначенням пенсії з особистою заявою, встановленого зразка, з урахуванням різниці, що була виплачена.

12. Листом Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 03.07.2017 №193/К-1 в задоволенні заяви було відмовлено.

13. Вказана відмова була обґрунтована тим, що при переведенні з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію за віком згідно із Законом №1058 не має підстав застосовувати п. 1 ст. 29 Закону №1058, у зв`язку з тим, що позивач вже перебував на обліку та отримував пенсію на день досягнення 60 років.

14. Не погодившись із вказаними висновками Пенсійного органу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

15. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що пенсія за віком йому призначена з 29.11.2016, тобто на 79 місяців після досягнення ним пенсійного віку. До цього жодного виду пенсії, передбаченої положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» йому не призначалося, а тому вважає, що пенсія має бути перерахована з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 цього Закону, тобто має бути підвищена.

16. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність його дій.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що умовами для нарахування підвищення до пенсії у відповідності до положень ст. 29 Закону України № 1058 є у сукупності: настання пенсійного віку, наявність страхового стажу після досягнення пенсійного віку та звернення за пенсією з більш пізнього віку, ніж встановлений чинним законодавством.

При цьому статтею 29 Закону № 1058 не вказано, що умовою для нарахування підвищення є бажання особи одержувати з більш пізнього віку пенсію, яка призначена саме за цим Законом, а тому право на підвищення пенсії виникає у особи, яка виявила бажання з більш пізнього віку отримувати будь-яку пенсію, яка призначається у відповідності до норм усіх Законів України, зокрема і Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», та деяких інших осіб».

18. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що призначена позивачу з 19.10.1997 пенсія за вислугу років, визначена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», передбачала інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком з 29.11.2016 позивач звернувся вперше.

Окрім того, як вбачається з трудової книжки позивача, після виходу на пенсію за вислугу років він продовжував працювати на різних посадах.

Виходячи з того, що пенсійний вік для отримання пенсії за віком становить 60 років, то з заявою про призначення пенсії за віком він звернувся на 79 місяців пізніше, а тому виходячи з положень ст.29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач має право на підвищення розміру пенсії на 59.25%.

Позивач із заявою про перерахунок пенсії звернувся 21.06.2017, то перерахунок пенсії має бути проведений з 01.07.2017.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19. У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

20. Скаржник зазначає про те, що позивач набув право на призначення пенсії за віком 23.04.2010, проте за призначення пенсії за віком не звертався, а продовжував отримувати пенсію за вислугу років, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для підвищення розміру пенсії за віком відповідно до ст. 29 Закону № 1058 на 0,75% за кожен повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Зазначає, що для підвищення розміру пенсії за віком відповідно до ст. 29 Закону № 1058 є не одержання жодного виду пенсії після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058, однак позивач отримував пенсію по вислузі років з 19.10.1997 по 29.11.2016, що не заперечувалося самим позивачем.

Відповідач також посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом.

21. Позивач відзиву на касаційну скаргу не подав.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.

23. У касаційній скарзі відповідач заперечує проти підвищення розміру пенсії за віком відповідно до ст. 29 Закону № 1058, оскільки позивач після досягнення пенсійного віку отримував пенсію по вислузі років.

24. Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

25. Зокрема у постановах від 25.09.2018 у справі 686/10709/17 та від 11.12.2018 у справі № 752/13469/16-а, Верховний Суд дійшов висновку про те, що для підвищення пенсії на підставі ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідна сукупність умов, а саме: звернення за призначенням пенсії за віком з більш пізнього віку, ніж передбачено абзацом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; не одержання жодного виду пенсії після досягнення пенсійного віку; наявність страхового стажу після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

26. Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається.

27. Відтак, враховуючи сформовану практику Верховного Суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач реалізував право виходу на пенсію у 1997 році, оформивши пенсію за вислугу років, то його звернення із заявою про призначення пенсії за віком у 2016 році у віці 66 років не може вважатись відстроченням виходу на пенсію за віком, оскільки з 1997 року по 2016 рік він отримував пенсію за вислугою років.

28. Доводи скаржника про пропуск позивачем строку звернення до суду є безпідставними, оскільки позивач звернувся до суду з позовом в межах строку, передбаченого КАС України.

29. Враховуючи вищезазначене, Суд вважає, що висновки суду апеляційної інстанції є помилковими, тоді, як висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими.

30. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

31. У зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що рішенням суду апеляційної інстанції скасоване рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, тому постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 необхідно скасувати, а постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2017 - залишити в силі.

32. Рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, а тому перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року скасувати.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2017 року у справі № 336/4030/17 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб