Справа № 120/2855/22-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2022 р. Справа № 120/2855/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Глуховецької селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Глуховецької селищної ради (далі - селищна рада, відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 09.08.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,00 га із земель комунальної власності Глуховецької селищної ради. Однак відповідач, листом від 03.09.2021 повідомив позивача про те, що бажана для позивача земельна ділянка, що розташована на території Глуховецької селищної ради, була роздана учасникам АТО, які проживають на території Глуховецької територіальної громади, у зв`язку з чим селищна рада не може задовольнити подане клопотання.

Позивач вважає, що за наслідком розгляду ініційованого нею земельного питання орган місцевого самоврядування повинен прийняти одне із передбачених нормами ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) рішень: або про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою, або мотивованого рішення про відмову у наданні дозволу. Відсутність належним чином оформленого рішення з даного питання, на переконання позивача, свідчить про те, що відповідачем не прийнято жодного рішення з тих, які останній як орган місцевого самоврядування повинен був прийняти за законом. Відтак, вважаючи свої земельні права порушеними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою від 16.03.2022 судом відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (у письмовому провадженні). Крім того, встановлені сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення. Цією ж ухвалою у відповідача витребувано додаткові докази, необхідні для вирішення справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, 08.04.2022 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву з витребуваними судом доказами. Так, заперечуючи проти позову, відповідач вказав, що за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_1 листом від 03.09.2021 позивача повідомлено про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:005:0145, що розташована на території Глуховецької селищної ради була роздана учасникам АТО які проживають на території Глуховецької територіальної громад та правовстановлюючі документи на вищезаначену ділянку перебувають в стадії оформлення. Крім того відповідач зазначив, що позивача було проінформовано, що вільні земельні ділянки сільськогосподарського призначення на території Глуховецької селищної ради відсутні. За таких обставин відповідач вважає заявлені позовні вимоги безпідставними, а тому в їх задоволенні просить суд відмовити.

Інших заяв по суті справи від сторін спору до суду не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що ОСОБА_1 звернулась до Глуховецької селищної ради із заявою (клопотанням) від 01.08.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га із земель комунальної власності Глуховецької селищної ради. До клопотання долучено копію паспорта заявника, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копію посвідчення учасника бойових дій та викопіювання з публічної кадастрової карти із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

За результатами розгляду цього клопотання відповідачем за підписом селищного голови ОСОБА_2 підготовлена відповідь у формі листа від 03.09.2021 № 536/11, в якому зазначено, що дозвіл на виготовлення проекту землеустрою не може бути надано, оскільки земельна ділянка площею 24,0309 га з кадастровим номером :04:005:0145, що розташована на території Глуховецької селищної ради, була роздана учасникам АТО, які проживають на території Глуховецької територіальної громади. Також цим листом позивача проінформовано, що на території Глуховецької селищної ради відсутні вільні земельні ділянки сільськогосподарського призначення.

Позивач вважає, що по суті її клопотання (заява) розглянуто не було та відповідного рішення із цього питання сесія селищної ради не приймала, що, на її думку, вказує на протиправну поведінку відповідача. А тому, вважаючи свої права та інтереси порушеними, за їх захистом Мельник Ю.В. звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України) та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

За змістом статті 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Конкретні категорії земель визначені у частині першій статті 19 ЗК України, до яких зокрема належать і землі сільськогосподарського призначення.

Згідно з частиною 1 статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Положеннями частини третьої статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Отже, законом передбачено право громадян України на безоплатне набуття у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної та комунальної власності сільськогосподарського призначення.

Порядок набуття відповідного права визначається главою 19 розділу ЗК України.

Так, згідно із статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

В силу положень частини 7 статті 118 ЗК України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. Такі питання вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Отже, аналізуючи вказані норми права, суд наголошує на тому, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або ж мотивовану відмову у його наданні лише у формі рішення, прийнятого на пленарному засіданні відповідної ради.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права наведена у постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 813/481/17, від 25.02.2019 у справі № 347/964/17, від 22.04.2019 у справі № 263/16221/17, від 08.11.2019 у справі № 420/914/19, від 09.10.2020 у справі № 1840/3664/18.

Крім того, суд звертає увагу, що законом визначено конкретний (місячний) строк для розгляду органом місцевого самоврядування клопотання громадянина про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З цією метою частиною п`ятою статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Натомість, як встановлено судом, відповідач отримавши 18.08.2021 за вх. № 1841 заяву позивача від 01.08.2021 не здійснив її розгляд у належний спосіб, адже надіслання позивачу листа відмови від 03.09.2021 № 536/11 не може вважатися вирішенням безпосередньо Глуховецькою селищною радою, як органом місцевого самоврядування, в розумінні положень Земельного кодексу України питання щодо надання або відмову у наданні громадянину дозволу на розробку проекту землеустрою.

До того ж, відповідне рішення має бути прийняте на пленарному засіданні відповідної ради та після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, чого в даному випадку не відбулося.

Тобто, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою має оформлятись розпорядчим індивідуальним правовим актом, у цьому випадку рішенням Глуховецької селищної ради. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

Більше того, за висновками Верховного Суду (постанова від 11.04.2018 у справі № 806/2208/17) відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу або про відмову у наданні такого дозволу після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, незважаючи на надсилання заявнику листа про розгляд його заяви, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Таким чином, оскільки Глуховецькою селищною радою не прийнято рішення відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України за наслідками розгляду заяви (клопотання) позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, тому суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач у своїй поведінці допустив саме бездіяльність (а не дії), яка виходячи із обставин справи є протиправною.

Отже, в цій частині вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у спосіб визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.08.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області.

Додатково слід зазначити, що під час розгляду справи суд не вдається до оцінки правомірності підстав для відмови у наданні позивачеві дозволу на розробку проекту землеустрою, зазначених у листі від 03.09.2021 за № 536/11. Суд враховує, що такий лист не має самостійного правового значення, оформлений всупереч визначеній законом процедурі та не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні положень КАС України.

Щодо наступної позовної вимоги про зобов`язання відповідача розглянути питання про надання позивачу дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо спірної земельної ділянки, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

Вказані вимоги відповідають повноваженням суду при вирішенні справи. Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як вже встановлено судом та зазначалось вище, відповідачем не прийнято відповідного рішення по суті заяви (клопотання) позивача (про надання чи відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою).

Таким чином, встановивши протиправну бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду заяви позивача, достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача розглянути заяву (клопотання) позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Глуховецької селищної ради та прийняти за результатом її розгляду рішення із урахуванням висновків суду в цій справі.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у спосіб, який визначено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку з задоволенням позову, судові витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Глуховецької селищної ради щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.08.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області.

Зобов`язати Глуховецьку селищну раду розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області та прийняти за результатом її розгляду відповідне рішення із урахуванням висновків суду в цій справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Глуховецької селищної ради.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 06.06.22.

Інформація про учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );
Відповідач: Глуховецька селищна рада (вул. Шкільна, 41, смт. Глухівці, Хмільницький район, Вінницька область, 22130, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович