Справа № 240/30024/21
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Житомир справа № 240/30024/21

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент зарахування на службу в управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції вислугу років з 29.08.2011 року по 06.01.2016 року у Державній кримінально-виконавчій службі;

- зобов 'язати Департамент патрульної поліції зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, наявну на момент зарахування на службу в управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції вислугу років з 29.08.2011 року по 06.01.2016 року у Державній кримінально-виконавчій службі.

В обгрунтування позову зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про зарахування до вислуги років служби в поліції проходження служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, однак отримав відмову, яку вважає незаконною. Стверджує, що під час проходження ним служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції. Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань. Вважає, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому повинна зараховуватись до служби в органах внутрішніх справ, а в подальшому до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини 2 статті 78 Закону України «Про національну поліцію».

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі. до суду направив відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заперечуючи стверджує, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України може зараховуватися до стажу служби для призначення пенсії при звільненні. Водночас зарахування стажу роботи в Державній кримінально-виконавчій службі України до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, статтею 78 Закону України "Про національну поліцію" не передбачено. Тому, оскільки законодавцем не включено стаж служби в Державній кримінально-виконавчій службі України до частини 2 статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", якою визначено виключний перелік служб та органів, час роботи в яких зараховується до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, а тому у Департаменту патрульної поліції відсутні правові підстави задовольнити позовні вимоги позивача.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 з 29.08.2011 року по 06.01.2016 року проходив службу у органах Державної пенітенціарної служби України.

12.01.2016 позивач був прийнятий на службу до Національної поліції, де на даний час перебуває на посаді поліцейського в складі Управління патрульної поліції в Житомирській області.

У травні 2021 року позивач звернувся до Департаменту патрульної поліції НПУ про зарахування періоду роботи в органах Державної кримінально-виконавчої служби України до стажу служби в органах Національній поліції.

Листом Департаменту патрульної поліції НПУ №14010/41/4/03-2021 від 23.06.2021 року повідомлено, що відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік органів, установ, періоди роботи в яких зараховуються до стажу служби в поліції. Оскільки до переліку не включено службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, підстави для зарахування такого періоду до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, відсутні.

Позивач вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернувся до суду для захисту своїх прав, свобод та законних інтересів до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступне.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини є Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) , відповідно до якого служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Отже, частина 2 статті 78 Закону №580-VIII містить вичерпний перелік посад (видів служби) та періодів роботи в органах і установах, служба у яких зараховується до стажу служби в поліції.

У вказаному переліку відсутня служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби (Державної пенітенціарної служби України).

Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 31 березня 2020 року у справі № 520/2067/19 з приводу подібних правовідносин, де Суд зазначив, що при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, слід застосовувати приписи частини 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції. При цьому делегування частиною 4 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає останньому права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд відхиляє посилання позивача на ч. 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України, відповідно до якої до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей Закону України «Про міліцію».

Після прийняття у 2003 році Кримінально-виконавчого кодексу України у 2005 році був прийнятий Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", нині діючий, який врегульовує питання проходження служби у органах і установах виконання покарань.

Крім того, слід зазначити, що позивач не був працівником системи органів внутрішніх справи України, не перебував на службі у органах міліції.

Суд критично оцінює доводи щодо того, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України має такий же правовий статус, як служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому повинна зараховуватись до служби в органах внутрішніх справ, а в подальшому і до стажу служби в органах поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 225 «Про затвердження Положення про Державну пенітенціарну службу України», що втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 294 від 26.04.2017, Державна пенітенціарна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції, який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

Станом на час прийняття позивача на службу до органів Національної поліції України діяв Закон №580-VIII, частиною другою статті 78 якого визначений виключний перелік посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми саме цього Закону.

Таким чином, прирівнювання позивачем обох видів служби виходячи лише із характеру окремих виконуваних обов`язків, є помилковим, адже суперечить ст.78 Закону від 02.07.2015 №580-VIII, який є спеціальним, та у якому прямо передбачено та чітко окреслено ті види служби, які враховуються до стажу служби поліцейських в цілях встановлення і виплати надбавки за роботу в органах поліції та під час розрахунку тривалості додаткової відпустки.

Разом з тим, суд звертає увагу, що пунктом 3 розділу ІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС України, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 №260, до вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені ч.2 ст.78 Закону України "Про національну поліцію".

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19 листопада 2019 року по справі №520/903/19.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки слід застосовувати приписи ч.2 ст.78 Закону України "Про національну поліцію", якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції.

При цьому делегування ч. 4 ст. 78 Закону України "Про національну поліцію" Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає останньому права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені ч. 2 ст. 78 Закону України "Про національну поліцію".

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 березня 2020 року по справі №520/2067/19.

Зважаючи на вищевикладене, відмовляючи у зарахуванні до стажу служби в поліції періоду роботи у органах Державної кримінально-виконавчої служби з 29.08.2011 року по 06.01.2016 року, відповідач не вийшов за межі повноважень і не припустився протиправних дій чи бездіяльності, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 250, 255, 257- 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3,м.Київ 48,03048, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа