Справа № 460/11387/21
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Недашківська К.М.

18 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/11387/21 пров. № А/857/22625/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Матковської З.М., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі № 460/11387/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та скасування карток відмови у прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2021р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" (далі по тексту ТзОВ "ОТОТРАК") звернувся з позовом до Поліської митниці Держмитслужби, в якому просив суд, визнати протиправними та скасувати:

-картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2021/00114;

-рішення про коригування митної вартості товарів від 22.02.2021р. №UA204020/2021/000009/2;

-картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2021/00113;

-рішення про коригування митної вартості товарів від 22.02.2021р. №UA204020/2021/000010/2;

-картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2021/00125;

-рішення про коригування митної вартості товарів від 26.02.2021р. №UA204020/2021/000012/2;

-картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2021/00112;

-рішення про коригування митної вартості товарів від 22.02.2021р. №UA204020/2021/000008/2;

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19.10.2021р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Поліська митниця Держмитслужби подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19.10.2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ «Ототрак» уклав контракти на поставку автомобільних запчастин із заводами виробника: CM Dis Tic. San. Ve Tic. LTD.STI.Turkey від 17.01.2020р., PROPARTS OTOMOTIV DIS TIKARET A.S. від 25.11.2020р., AKIN ОТО TICARET VE SANAYI LIMITED SIRKETI від 16.01.2020р., YUCE PLASTIK SAN.TIC LTD.STI від 21.01.2020р. ( т.1 а.с. 41, а.с. 195; т.2 а.с. 41, а.с. 156)

22.02.2021р. з метою митного оформлення товару за вищевказаними контрактами декларант ТзОВ «Ототрак» подав до митного оформлення митні декларації: по контрагенту CM Dis Tic.San.Ve Tic.LTD.STI.Turkey - МД №UA204020/2021/005237 від 22.02.2021р; контрагенту PROPARTS OTOMOTIV DIS TIKARET A.S. - МД №UA204020/2021/005252 від 22.02.2021р; контрагенту AKIN ОТО TICARET VE SANAYI LIMITED SIRKETI - МД №UA204020/2021/005256 від 22.02.2021р.; контрагенту YUCE PLASTIK SAN.TIC LTD.STI - №UA204020/2021/005228 від 22.02.2021р. ( т.1 а.с. 36, а.с. 192; т.2 а.с.38, т.2 а.с. 153)

Для підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту (основним методом), разом з митною декларацією МД №UA204020/2021/005256 від 22.02.2021р. (PROPARTS OTOMOTIV DIS TIKARET A.S.) декларант подав наступні документи: контракт №OT20-009-PP-U від 16.01.2020р., специфікація № 1 від 25.11.2021р., специфікація № 2V1 від 25.11.2021р., Commercial invoice №PRO086 від 12.02.2021р., квитанція SWIFT від 10.03.2021р., CMR №659964, прайс лист від 01.02.2021р. до 28.02.2021р., відвантажувальна специфікація від 12.02.2021р., пакувальний лист від 12.02.2021р.,сертифікат походження товару №0295552, митна декларація країни експортера № 21341200ЕХ049396 від 12.02.2021р., E-fatura № PRO086 від 12.02.2021р., лист Вих.№ 2202/2 від 22.02.2021р., договір доручення №19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019р., договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 20.07.2020р. №КО200720, рахунок- фактура №РФ-ОТ00130221 від 19.02.2021р., висновок експерта № 180220213 від 22.02.2021р.

Митна вартість товару вказана у розмірі -4636,50 Дол. США.

З метою митного оформлення товару ТзОВ «Ототрак» разом з декларацією МД №UA204020/2020/023726 від 26.08.2020р. (AKIN ОТО TICARET VE SANAYI LIMITED SIRKETI) декларант подав наступні документи: контракт №OT20-002-AO-U від 16.01.2020р., специфікація №6V1 від 11.02.2021р., Commercial invoice № AKN301 від 11.02.2021р., квитанція SWIFT від 01.03.2021р., CMR №297447, прайс лист від 01.02.2021р. до 28.02.2021р., відвантажувальна специфікація від 11.02.2021р., сертифікат походження товару №0143057, пакувальний лист від 11.02.2021р., митна декларація країни експортера №21341200ЕХ048379 від 12.02.2021р., E-fatura № AKN0301 від 11.02.2021р., лист вих.№ 2602/1 від 26.02.2021р., договір доручення №19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019р., договір № КО200720 на транспортно-експедиційні послуги від 20.07.2020р., рахунок фактура №РФ-ОТ00130221-1 від 19.02.2021р., висновок експерта №18022021 від 22.02.2021р..

Митна вартість товару вказана у розмірі - 19140,50 Дол. США.

Декларант подав до митного оформлення разом з декларацією МД №UA204020/2021/005228 від 22.02.2021р. (YUCE PLASTIK SAN.TIC LTD.STI) наступні документи: контракт №OT20-005-YP-U від 21.01.2020р., специфікація №2VI від 12.02.2021р., Commercial invoice № IHR003 від 12.02.2021р., квитанція SWIFT від 11.03.2021р., CMR №659967, прайс-лист від 01.02.2021р., відвантажувальна специфікація від 12.02.2021р., сертифікат походження товару №0241699, митна декларація країни експортера №21341200НХ048585 від 12.02.2021р., Е-tatura №IHR003 від 12.02.2021р., лист вих. №2202/1 від 22.02.2021р., договір доручення №19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019р., договір № К0200720 на транспортно-експедиційні послуги від 20.07.2020р., рахунок фактура №РФ-ОТ00130221-5 від 19.02.2021р..

Митна вартість товару вказана у розмірі - 3911,00 Дол. США.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту (основним методом), разом з митною декларацією МД №UA204020/2021/005237 від 22.02.2021р. (CM Dis Tic. San. Ve Tic. LTD.STI.Turkey) декларант подав: контракт № OT20-003-CD-U від 17.01.2020р., додаток (специфікація) № 12V1 від 11.02.2021р., Commercial Invoce від 11.02.2021р. № EFA008, платіжне доручення SWIFT від 02.03.2021р., сертифікат походження товару №0347856, CMR №659962, відвантажувальна специфікація від 11.02.2021р., прайс лист від 01.02.2021р. - 28.02.2021, митна декларація країни експортера №21341200ЕХ049785 від 12.02.2021р., E-fatura від 11.02.2021р. №EFA008, пакувальний лист від 11.02.2021р. №EFA008, лист Вих. № 2202/3 від 22.02.2021р., договір доручення №19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019р., договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 20.07.2020р. №КО200720, договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 10.02.2021р. №10/02/21, рахунок фактура № РФ-ОТ00130221-3 від 19.02.2021р., висновок експерта № 180220212 від 22.02.2021р.

Вартість товару заявлена декларантом становить -11433,85 Дол. США.

Щодо МД №UA204020/2021/005237 від 22.02.2021р.

22.02.2021р. Поліською митницею Держмитслужби прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2021/000009/2, яким здійснено коригування митної вартості товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості товарів та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2021/00114, якою відмовлено у митному оформленні товарів за МД №UA204020/2021/005237 від 22.02.2021р.

Щодо МД №UA204020/2021/005252 від 22.02.2021р.

22.02.2021р. Поліською митницею Держмитслужби прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів від №UA204020/2021/000010/2, яким здійснено коригування митної вартості товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості товарів та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2021/00113, якою відмовлено у митному оформленні товарів за МД №UA204020/2021/005252 від 22.02.2021р.

Щодо МД №UA204020/2021/005256 від 22.02.2021.

Поліською митницею Держмитслужби прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів від 26.02.2021р №UA204020/2021/000012/2, яким здійснено коригування митної вартості товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості товарів та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2021/00125, якою відмовлено у митному оформленні товарів за МД №UA204020/2021/005256 від 22.02.2021р.

Щодо МД №UA204020/2021/005228 від 22.02.2021р.

22.02.2021р. Поліською митницею Держмитслужби прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів від №UA204020/2021/000008/2, яким здійснено коригування митної вартості товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості товарів та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2021/00112, якою відмовлено у митному оформленні товарів за МД №UA204020/2021/005228 від 22.02.2021р.

У зазначених вище рішеннях, митний орган встановив невідповідність у поданих документах та відсутність належних відомостей які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості визначеної за основним методом.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ч.2 ст.51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Із змісту ст.52 МК України видно, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

ч.4,ч.5 ст.58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

ч.3 ст.53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Тобто, митний орган має повноваження вимагати додаткові документи у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Крім того, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду в постанові від 19.02.2019р. у справі № 805/2713/16-а.

Відповідно до ч.1-4 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

ч.1,ч.2 ст.53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5,ч.6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно ч.1-3 ст.54 цього Кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

ч.6 ст.54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що обов`язок митного органу зазначати конкретні обставини, які викликали певні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Також, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Згідно правової позиції Верховного Суду яка викладена у постанові від 05.03.2019р. у справі №815/5791/17 основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Поряд з цим, відповідно до норм ст.ст.51-58 МК України самої констатації суб`єктом владних повноважень наявних у нього сумнівів щодо вартості товарів недостатньо для прийняття рішення про коригування такої вартості, вказаний сумнів повинен бути обґрунтований з покликанням на інформацію, яка стала підставою його виникнення.

Отже, під час заявлення товару до митного оформлення за вищевказаними митними деклараціями позивач надав всі вищевказані вичерпні документи, відповідно до вимог ч.1,ч.2 ст.53 МК України, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару, а тому у спірних правовідносинах сумніви митного органу щодо складових митної вартості товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.

При цьому, зі змісту оспорюваних рішень не зрозуміло в чому конкретно виявилася невідповідність поданих документів умовам, наведеним у главі 9 МК України.

Митний орган не навів жодних обставин та не надав доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування додаткових документів, зокрема, що позивач в митних деклараціях зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларацій недостовірні або неточні відомості або що надані митному органу документи містили розбіжності чи ознаки підробки.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, тобто відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Надаючи оцінку доводам апелянта, покладеним в основу прийняття оспорюваних рішень про коригування митної вартості товарів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що за відсутності документів, які б пояснили сумніви, митний орган не мав достатніх та обґрунтованих підстав для невизнання митної вартості товару за ціною договору, враховуючи таке.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Разом з тим, обов`язок органу доходів і зборів обґрунтовувати причини та порядок здійснення коригування митної вартості встановлюється Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 598.

Так, відповідно до п.2.1 вказаних Правил № 598, у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосування резервного методі (ст.64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувались митним органом при її визначенні. Покликання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначені митної вартості відповідно до положень ст.59, ст.60, ст.64 кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційний умов тощо.

Тобто, рішення про коригування митної вартості не може ґрунтуватись на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару.

Проте, з огляду на те, що декларантом позивача надані вичерпні документи на підтвердження митної вартості товару, колегія суддів зазначає, що у митного органу були наявні достатні документи, які підтверджують числові значення всіх складових митної вартості імпортованого товару та відомості щодо ціни товару.

Колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи містяться 4 Повідомлення митного органу про необхідність надання декларантом додаткових документів, у яких зазначені підстави для витребування таких документів: при проведенні у відповідності до положень ст.54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів виявлені окремі неточності:

-(1) згідно наданої до митного оформлення копії митної декларації країни експорту від 22.06.2020р. наявні посилання на фактуру від 11.02.2020р. №226/1, яка не надана декларантом, та реквізити фактур не відповідають реквізитам комерційного інвойсу від 11.02.2021р.;

-згідно наданого висновку експерта №18022021 від 22.02.202р. експертом надані ціни на товари на світовому ринку на умовах FOB (без вказання конкретної країни), однак дана партія товару поставляється на умовах FCA Істамбул;

-згідно договору на транспортно-експедиційні послуги виконавцем договору є ФОП ОСОБА_1 , а перевізником згідно інформації, яка міститься в CMR є ПП ОСОБА_2 , однак договір на перевезення між ФОП ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2 не надано;

-митниця володіє інформацією щодо рівнів митної вартості товарів, схожих призначенням, країною виробництва тощо, що призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів: Товар №1 - МД від 26.01.2021р. №UA204020/2021/2032 - 3,84 Дол. США; Товар №4 - МД від 12.02.2021р. №UA500080/2021/2087 - 3,17 Дол. США; Товар №5 - МД від 18.06.2020р. №UA204020/2020/16537 - 6,17 Дол. США; Товар №6 - МД від 27.11.2020р. №UA204020/2020/35193 - 3,64 Дол. США; Товар №7 - МД від 12.08.2020р. №UA204020/2020/22150 - 2,00 Дол. США;

-(2) згідно наданої до митного оформлення копії митної декларації країни експорту від 12.02.2021 №MRN21341200ЕХ049396 наявні посилання на фактуру від 12.02.2021р. №386/1, яка не надана декларантом, та реквізити фактур не відповідають реквізитам комерційного інвойсу від 12.02.2021;

-згідно договору на транспортно-експедиційні послуги виконавцем договору є ФОП ОСОБА_1 , а перевізником згідно інформації, яка міститься в CMR є ПП ПП ОСОБА_2 , однак договір на перевезення між ФОП ОСОБА_1 та ПП ПП ОСОБА_2 не надано;

-митна вартість імпортованого товару 1, 2, 4 не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом у зв`язку з відмовою у наданні додаткових документів, витребуваних митницею; митниця володіє інформацією щодо рівнів митної вартості товарів, схожих призначенням, країною виробництва тощо, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару: Товар №1 - МД від 21.09.2020р. №UA204020/2020/27050 - 4,25 Дол. США; Товар №2 - МД від 26.08.2020 №UA204020/2020/23824 - 5,05 Дол. США; Товар №4 - МД від 01.05.2020р. №UA204020/2020/12289 - 4,22 Дол. США;

-(3) митна вартість імпортованого товару 1, 2, 3 не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом у зв`язку з відмовою у наданні додаткових документів, витребуваних митницею; митниця володіє інформацією щодо рівнів митної вартості товарів, схожих призначенням, країною виробництва тощо, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару: Товар №1 - МД від 27.11.2020р. №UA204020/2020/035190 - 4,22 Дол. США; Товар №2 - МД від 27.11.2020 №UA204020/2020/035190 - 3,9436 Дол. США; Товар №3 - МД від 31.08.2020р. №UA204020/2020/024527 - 2,3065 Дол. США;

-(4) митниця володіє інформацією щодо рівнів митної вартості товарів, схожих призначенням, країною виробництва тощо, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару: Товар №2 - МД від 19.02.2021р. №UA500080/2021/002460 - 5,80 Дол. США.

Колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта зазначені в самих рішеннях та в апеляційній скарзі, оскільки вказані чотири Повідомлення про витребування додаткових документів у декларанта взагалі не містять будь-яких зазначень щодо наявності у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та неточностей.

Щодо доводів апелянта про наявність у митного органу інформації щодо іншого рівня товарів, заявлених до митного оформлення, колегія суддів звертає увагу на те, що вказані обставини можуть бути лише підставою для поглибленого вивчення документів, поданих декларантом до митного оформлення, однак не можуть бути самостійною правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Щодо доводів апелянта про витребування у декларанта додаткових документів, стосовно транспортно-експедиційних послуг колегія суддів звертає увагу на те що декларант укладає договір на транспортно-експедиційні послуги з конкретним виконавцем, який має право на договірних засадах укладати ряд інших договорів (правочинів) з іншими перевізниками.

Крім того, слід звернути увагу і на той факт, що декларант, не має обов`язку згідно норм МК України надавати додаткові договори, які укладені між виконавцем за договором на транспортно-експедиційні послуги та іншими перевізниками, які залучаються виконавцем до здійснення операцій з надання послуг.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що покликання податкового органу в оспорюваних рішеннях на інші митні декларації, за якими здійснене митне оформлення товарів за іншими ціновими показниками, не може бути підставою для коригування митної вартості товарів, оскільки такі стосуються інших обставин.

ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Поліської митниці Держмитслужби діяв не у спосіб що визначені законами та Конституцією України. Відповідач в порушення вимог ст.77КАС України не довів наявність у нього обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару за ціною договору. Зазначене, в свою чергу, дає підстави вважати, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови є протиправними, які слід скасувати.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постановах від 27.06.2019р. у справі № 803/667/17, від 02.04.2019р. у справі № 809/784/19, від 06.03.2019р. у справі № 809/278/17, від 20.02.2018 р. у справі № 809/1884/1. від 09.10.2018 у справі № 826/24835/15, від 24.01.2019р. у справі № 820/636/17, від 21.01.2020р. у справі № 812/2336/14, від 13.02.2020р. у справі № 810/1175/16, від 26.01.2021р. у справі № 826/13892/16).

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі № 460/11387/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді З. М. Матковська
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 01.06.2022р.