Справа № 600/1361/22-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

31 травня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/1361/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григораша В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кучерявої А.В.,

представника позивача Чепишки Д.В.,

представника відповідача Книговського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі за позовом Державного підприємства "Берегометське лісомисливське господарство" до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2022 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства "Берегометське лісомисливське господарство" (позивач) до Державної екологічної інспекції Карпатського округу (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції Карпатського округу щодо проведення позапланової перевірки додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державного підприємства "Берегометське лісомисливське господарство" в період з 08 жовтня 2021 року по 18 жовтня 2021 року, за результатами якої складений акт від 18.10.2021 року №193/03.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 08 жовтня 2021 року по 18 жовтня 2021 року посадовими особами Державної екологічної інспекції Карпатського округу на підставі наказу від 05.10.2021 №602 та направлення на перевірку від 05.10.2021 №539 було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державного підприємства "Берегометське лісомисливське господарство", яке розташоване за адресою: 59233, смт. Берегомет, вул. Центральна, 55, Вижницький район, Чернівецька область.

18 жовтня 2021 року посадовими особами Державної екологічної інспекції Карпатського округу, які здійснювали дану позапланову перевірку, був складений Акт №193/03, в якому зазначено порушення вимог законодавства у межах Долішньо-Шепітського лісництва.

Позивач вважає дії посадових осіб Державної екологічної інспекції Карпатського округу щодо проведення позапланової перевірки протиправними і такими, що порушують його права, оскільки відомості вказані у акті від 18.10.2021 №193/03 та доданих до нього документах, використовуються, як докази для стягнення з позивача збитків, заподіяних внаслідок незаконної рубки дерев у рамках справи №926/5315/21.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідно до численної практики та висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, у постанові від 24.09.2013 року (справа №21-255а 13), у постанові Великої палати Верховного суду від 23.01.2019р. у справі №822/3345/17, Верховний Суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта (в тому числі дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору випадку можливого використання такого акта, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що адміністративний позов Державного підприємства "Берегометське лісомисливське господарство" до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання протиправними дій не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою суду від 21.03.2022, беручи до уваги склад учасників справи, характер спірних правовідносин, а також враховуючи інші критерії, визначені частиною третьою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою суду від 05.04.2022 суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 19.04.2022.

Судове засідання призначене на 19.04.2022 відкладено на 28.04.2022, у зв`язку з неявкою представника відповідача.

Судове засідання призначене на 28.04.2022 відкладено на 24.05.2022, у зв`язку з неявкою представників сторін.

Судове засідання призначене на 24.05.2022 відкладено на 31.05.2022, у зв`язку з неявкою представника позивача.

Усною ухвалою суду від 31.05.2022, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про призначення експертизи.

Усною ухвалою суду від 31.05.2022, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

Представник позивача судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних, зазначив про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Заслухавши вступні промови сторін, суд поставив на обговорення питання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав закриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до таких висновків.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Вимоги до позовної заяви визначені правовими нормами ст.160 КАС України.

Частиною 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Приписами ч. 3 ст. 19 КАС України встановлено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з цим обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

Як убачається з матеріалів справи, позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що дії посадових осіб Державної екологічної інспекції Карпатського округу щодо проведення позапланової перевірки є протиправними і такими, що порушують його права, оскільки відомості та висновки вказані у акті від 18.10.2021 №193/03 та доданих до нього документах, використовуються, як докази для стягнення з позивача збитків, заподіяних внаслідок незаконної рубки дерев у рамках справи №926/5315/21, яка перебуває на розгляді Господарського суду Чернівецької області.

У даній справі спір фактично стосується не стільки правомірності дій щодо проведення перевірки відповідачем (чи здійснені вони у межах повноважень, у спосіб, з дотриманням порядку, що передбачені чинним законодавством), скільки висновків акту перевірки від 18.10.2021 року №193/03, на підставі яких відповідачем пред`явлено до позивача позов про стягнення збитків, заподіяних внаслідок незаконної рубки дерев, який розглядається Господарським судом Чернівецької області у рамках справи №926/5315/21.

Суд зазначає, що акт перевірки та його висновки не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота яких перевірялася, а тому не можуть бути оскаржені у суді.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 10.09.2013 №21-237а13, Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 29.11.2021 № 520/1782/19, які є обов`язковими для врахування судом при розгляді справи.

Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових чи посадових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення в ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору де буде застосовано такий акт перевірки.

За таких обставин проведення перевірки, акт перевірки, а також дії по проведенню перевірки, у разі допуску посадових осіб контролюючого органу до її проведення, не породжують правових наслідків для суб`єкта господарювання, оскільки акти є носіями доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог природоохоронного законодавства, на підставі яких приймається відповідне рішення контролюючого органу, а оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо складання актів та проведення перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі актів, чи де буде застосовано такий акт перевірки.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

В той же час, при вирішенні спору про стягнення сум збитків, в основу яких покладені результати перевірки та складені розрахунки, позивач не позбавлений можливості посилатись на порушення вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність висновків контролюючого органу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року по справі № 826/4278/14 та від 20 лютого 2018 року по справі № 803/1130/17 і постанові від 25 січня 2019 року у справі № 823/1154/18 та у постанові від 26 березня 2019 року у справі № 815/4691/16, які є обов`язковими для врахування судом при розгляді справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що даний спір не носить характеру публічно-правового та не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, у зв`язку з чим провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України наявні правові підстави для закриття провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись статтями 238, 241, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у адміністративній справі за позовом Державного підприємства "Берегометське лісомисливське господарство" до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання протиправними дій, - закрити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя В.О. Григораш

Ухвалу в повному обсязі складено 02 червня 2022 року.