Справа № 240/34733/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Житомир справа № 240/34733/21

категорія 112040201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна-ЮС" про стягнення санкцій та пені,

встановив:

Житомирське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна-ЮС" у якому просить стягнути з відповідача суму адміністративно-господарських санкцій та пені, у розмірі 34098,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що суб`єкт господарювання у спірних правовідносинах допустив порушення положень Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", працевлаштування інвалідів не забезпечив, суму адміністративно-господарських санкцій самостійно не сплатив, а відтак, спірна сума заборгованості підлягає стягненню у судовому порядку.

Ухвалою від 15.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 05.01.2022. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду. Зазначає, що річний звіт за формою №10-ПІ щодо кількості працевлаштованих інвалідів за 2020 рік відповідач повинен був надати позивачу не пізніше 01 березня 2021 року та відповідно розрахувати і сплатити адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів - до 15 квітня 2021 року включно. Отже, з 16 квітня 2021 у позивача виникли підстави для стягнення несплачених санкцій. Верховний Суд у постанові № 160/8707/19 від 06 листопада 2020 року констатував, що відлік строку на звернення до суду для позивача, як суб`єкта владних повноважень, почався не з моменту, коли він дізнався про порушення, як він помилково вважає, а з дня виникнення підстав, що дають право на пред`явлення передбачених законом вимог, тобто з 16 квітня 2021 Відповідно, звернувшись з позовом 26 жовтня 2021 року, позивач пропустив тримісячний строк звернення до адміністративного суду. Просить залишити позов без розгляду.

Ухвалою суду від 04 травня 2022 року позов Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишено без руху та встановлено термін для усунення недоліків шляхом подачі до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

До суду 26.05.2022 надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування строку звернення до суду позивач зазначає, що фактично роботодавець ТОВ «Фортуна-ЮС» зареєструвалося у відділенні Фонду 17 вересня 2021 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію роботодавця за №7422 і в цей же день подало звітність «Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік» форми №10-ПОІ, що підтверджується датою та підписом начальника відділу Покраси С.П. про його отримання саме 17.09.2021. Вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Щодо строків звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, п. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Таким чином, річний звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2020 рік відповідач повинен був подати не пізніше 01.03.2021 та розрахувати і сплатити адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю до 15.04.2021.

Сторонами визнається, що Звітність форми №10-ПОІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідність" за 2020 рік" відповідач подав 17 вересня 2021 року.

Отже, початок перебігу строку звернення до суду почався саме з вересня 2021 року, оскільки відповідач не подавала позивачу звітність у строки, визначені ч. 4 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні".

Із позовною заявою позивач звернувся до суду 27.10.2021.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Щодо спору по суті.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 року № 875-ХІІ (далі - Закон України №875), для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Відповідачем у 2020 році подавалась звітність за лютий до Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів з інформацією про попит на робочу силу (вакансії), про наявність робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за формою № 3-ПН.

У відповідності до ст. 20 Закону України №875, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації, громадські організації інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Частиною 1 ст. 18 Закону України №875 передбачено, що забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Тобто, цією нормою визначено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування здійснюється двома шляхами: безпосереднє звернення інваліда до підприємства або звернення інваліда до державної служби зайнятості (з подальшим його направленням на підприємство, на якому є відповідні вакансії).

Відтак, статтею 18 Закону України №875 не встановлено правил, за якими підприємство було б зобов`язане самостійно здійснювати пошук осіб з інвалідністю для їх працевлаштування на своєму підприємстві.

Разом з тим, ч. 3 ст. 18 Закону України №875 чітко визначені обов`язки підприємства, що використовує найману працю: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067-VI передбачено, що роботодавці зобов`язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

При цьому, у зв`язку з прийняттям даного Закону відмінено норму щодо обов`язкової щомісячної подачі звітів про наявність вільних робочих місць.

У відповідності до п. 5 Розділу І Порядку «Про затвердження форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та Порядку її подання», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 №316 (у редакції від 07.02.2017), форма №3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Згідно з п. 1.1. Інструкції щодо заповнення форми №10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 року №42, форма № 10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів», що заповнюється за рік, поширюється на всі підприємства, установи і організації, у тому числі підприємства громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, у яких працює за основним місцем роботи від 8 і більше осіб.

Отже, вказане свідчить про наявність у роботодавця обов`язку виділяти та створювати робочі місця для осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, а також повідомляти уповноважені органи про наявність вакансій (форма 3-ПН), за наслідками розгляду яких компетентні органи направляють на підприємство осіб з інвалідністю для працевлаштування. Звіт форми №3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, де датою відкриття є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладено новий трудовий договір з найманим працівником.

Доказом, який свідчить про створення відповідачем робочих місць для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальних робочих місць та інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для інвалідів, є звіти форми №3-ПН.

Однак, Житомирський міський центр зайнятості листом №2327/02 від 11.10.2021 повідомив позивача про те, що від відповідача протягом 2020 року згідно Форми 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії) до Житомирського міського центру зайнятості для працевлаштування осіб з інвалідністю не надходили."

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу відповідача у 2020 році становила 9 осіб, про що й відповідач самостійно повідомив Фонд.

Відтак, оскільки середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу відповідача у 2020 році становила 9 осіб, то у останнього виник обов`язок створити 1 робоче місце для працевлаштування осіб з інвалідністю. Однак такий обов`язок ТОВ "Фортуна - ЮС" не виконало.

Суд звертає увагу, що відповідачем порушено саме процедуру створення вільного робочого місця для особи з інвалідністю і завчасного подання звітності до центру зайнятості.

Отже, матеріалами справи підтверджується та обставина, що відповідачем у 2020 році не було своєчасно створено робоче місце та працевлаштовано відповідно до нормативу 1 особу з інвалідністю.

Враховуючи, що ТОВ "Фортуна - ЮС" не виконало вимоги Закону №875-ХІІ щодо працевлаштування однієї особи з інвалідністю, тому суд дійшов висновку, що нараховані адміністративно-господарській санкції за невиконання нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю в сумі 32222,22 грн та пеня в сумі 1875,98 грн підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Домбровського, 38, м.Житомир,10003, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна-ЮС" (майдан Путятинський, 2 офіс, 711,Житомир,10002, ) про стягнення санкцій та пені, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна-ЮС" на користь держави в особі Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарської санкції та пені в загальному розмірі 34098 (тридцять чотири тисячі дев`яносто вісім) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук