Справа № 580/6525/21
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року справа № 580/6525/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Білоноженко М.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Гавазюк С.В. від 22.12.2008 року про відкриття виконавчого провадження ВП №10640154, з примусового виконання виконавчого напису №2376 виданого 20.12.2008року.

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) (код юридичної особи 34903037), понесені нею судові витрати, та витрати на професійну правову допомогу, в сумі 10000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що оскаржувана постанова прийнята у виконавчому провадженні №10640154, відкритому на підставі виконавчого напису №2376 виданого 20.12.2008р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Позивачем зауважено, що за відсутності в матеріалах виконавчого провадження заяви стягувача про початок примусового виконання рішення суду, та самого виконавчого документа (виконавчого напису №2376 від 20.12.2008 року) про стягнення 361534,00 дол. США, та 166741,42 грн, 22.12.2008 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, безпідставно було розпочато виконавче провадження №10640154. Крім того, вказує, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог ст. 24 Закону України Про виконавче провадження, якою передбачено, що державний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Разом з тим, позивач зареєстрований, проживає та отримує пенсію у м. Черкасах, майна на території Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області - не має, в зв`язку із чим місце проживання та майна позивача не відноситься до виконавчого округу, на території якого відповідач здійснює свою діяльність (м. Київ), а виконавчий документ прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.09.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено на 04.10.2021р. та витребувано матеріали ВП №10640154.

У зв`язку із ненадходженням витребуваних доказів, ухвалою суду від 04.10.2021р. витребувано повторно від відповідача належним чином засвідченої копії матеріалів ВП №10640154 та зупинено провадження у справі №580/6526/21 строком на один місяць, для подання витребуваних судом доказів.

01.06.2022р. від відповідача надійшли до суду матеріали ВП №10640154, у зв`язку із чим судом призначено судове засідання на 03.06.2022р., для вирішення питання про можливість поновлення провадження.

03.06.2022р. учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, до суду не прибули, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги достатність в матеріалах справи належних доказів для вирішення справи, суд доходить висновку про доцільність розгляду даної справи у письмовому провадженні.

Ухвалою суду від 03.06.2022р. поновлено провадження у даній справі.

У строк встановлений судом та станом на дату прийняття рішення в даній справі, відзив на позов від відповідача не надходив.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Глушко Л.В. видано виконавчий напис №2376 від 12.12.2008р., яким звернуто стягнення:

на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у селі Івківці Чигиринського району Черкаської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; займає посаду начальника відділу продаж Приватного підприємства Європаплас , місцезнаходження якого: м. Київ, вул. Генерала Наумова, буд. № 23-б; ідентифікаційний номер згідно з Державним' реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів - .

Зазначена квартира АДРЕСА_3 на підставі Іпотечного договору №2706/1107/71-477-z-1 посвідченого приватним нотаріусом: Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. 08 листопада 2007 року за реєстром за №2192, передана в іпотеку Акціонерному комерційному банку ТАС-Комерцбанк, який змінив своє найменування на Відкрите акціонерне товариство „Сведбанк, місцезнаходження якого: м. Київ. вул. Комінтерну, буд. №30. ідентифікаційний код в , к/р НОМЕР_1 в ОПЕРУ по м. Києву та Київській області, МФО 300164 строк платежу за яким настав 11 вересня 2008 року.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири АДРЕСА_3 , які стягуються, за період з 11 грудня 2007 року по 18 вересня 2008 року, запропоновано задовольнити вимоги Відкритого акціонерного товариства Сведбанк (колишня назва - Акціонерний комерційний банк ТАС-Комерцбанк), у розмірі 361534,00 дол. США (триста шістдесят одну тисячу п`ятсот тридцять чотири долари США 00 центів) та 166741,42 гри. (сто шістдесят шість тисяч сімсот сорок одну гривню 42 копійки).

15.12.2008р. ВАТ Сведбанк звернувся до Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області із заявою про примусове виконання по виконавчому напису №2376 від 12.12.2008р.

22.12.2008р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №10640154 з виконання виконавчого напису №2376 виданого 20.12.2008р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ Сведбанк боргу в розмірі 361 534,00 дол. США та 166741,42 грн.

Вважаючи прийняту державним виконавцем постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України Про виконавче провадження від 21.04.1999р. №606-XIV (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №606-XIV).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону №606-XIV примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно п.1 ст. 18 Закону №606-XIV, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Статтею 19 Закону №606-XIV визначено вимоги до виконавчого документа, а саме, що у виконавчому документі зазначаються, зокрема, найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо.

Частинами 1 статті 20 Закону №606-XIV встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 26 Закону №606-XIV, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі: пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або підвідомчістю виконання рішення.

Аналіз вказаних положень Закону №606-XIV дозволяє дійти висновку, що державний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться за місцем або підвідомчістю виконання рішення, в іншому випадку - виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/роботи боржника або за місцезнаходженням майна боржника. За змістом статті 19 Закону №606-XIV, у виконавчому документі обов`язково зазначається адреса місця проживання для фізичних осіб.

З матеріалів справи, зокрема постанови про відкриття виконавчого повадження, вбачається, що у виконавчому написі №2376 виданого 20.12.2008р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, вказано адресу місця проживання боржника (позивача): с. ПП. АДРЕСА_4 .

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Як встановлено вище судом, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження №10640154 прийнята державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області з виконання виконавчого напису №2376 від 20.12.2008р. виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ Сведбанк боргу в розмірі 361 534,00 дол. США та 166741,42 грн.

Також судом встановлено, що вказаний виконавчий напис №2376 від 20.12.2008р. та заява стягувача від 15.12.2008р. про примусове виконання виконавчого напису №2376 від 12.12.2008р. містить відомості про майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 - чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, на момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №2376 виданого 20.12.2008р., у державного виконавця були наявні відомості про місцезнаходження майна боржника, що знаходиться в межах виконавчого округу Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, у зв`язку із чим суд доходить висновку, що спірна постанова прийнята у відповідності до вимог Закону №606-XIV (чинного на дату її прийняття).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 24 Закону №606-XIV, державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред`явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

З урахуванням зазначеного, доводи позивача, щодо неправомірності прийняття відповідачем до виконання виконавчого документа не за місцем проживання, перебування боржника суд вважає необгрунтованими, оскільки його прийнято за місцезнаходженням майна боржника/позивача (квартири).

Доводи позивача про відсутність в матеріалах виконавчого провадження заяви стягувача про початок примусового виконання рішення суду, та самого виконавчого документа (виконавчого напису №2376 від 20.12.2008 року) в якості доводів щодо безпідставності прийняття оскаржуваної постанови, суд вважає не обгрунтованими, оскільки

вказані матеріали надані відповідачем та наявні у матеріалах справи.

З урахуванням зазначеного, судом вбачається, що спірна постанова прийнята відповідачем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», на підставі, в межах та спосіб встановлений Законом.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України доходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити.

Згідно вимог статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО