Справа № 460/14830/21
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2022 року м. Рівне №460/14830/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромоторс Груп» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромоторс Груп» (далі позивач) до Рівненської митниці (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати: Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2021/00057, Рішення про коригування митної вартості товарів від 14.09.2021 №UA204060/2021/000001/2.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивачем подані до митного органу декларації з метою оформлення товарів разом з документами, які підтверджують митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору). Проте, митний орган надіслав декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів із зазначенням про наявність у поданих документах розбіжностей та неточностей. Позивач вказує, що жодних розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не було, а тому вимога митного органу про надання додаткових документів є необґрунтованою та безпідставною. У подальшому митним органом сформовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та Рішення про коригування митної вартості 14.09.2021 №UA204060/2021/000001/2, відповідно до яких скориговано митну вартість товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості. Позивач вказує, що такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки до митного оформлення декларант надав усі без винятку належні документи щодо заявленої ціни товарів. Просив задовольнити позов повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що подані позивачем до митного оформлення товару документи містили розбіжності та митний орган володів інформацією щодо іншого цінового рівня товарів. Вказане було безумовною підставою для витребування у декларанта додаткових документів, які надані у повному обсязі не були. Тому митний орган прийняв Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та Рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості товару, які вважає правомірними та обґрунтованими. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 03.11.2021 позовна заява залишена без руху.

Ухвалою суду від 14.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 15.03.2022.

Ухвалою суду від 15.03.2022 розгляд адміністративної справи відкладено, наступне підготовче засідання у справі призначено на 28.04.2021.

Ухвалою суду від 28.04.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання від 28.04.2022), закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 31.05.2022.

Ухвалою суду від 28.04.2022 замінено неналежного відповідача у справі на належного Рівненську митницю.

Ухвалою суду від 31.05.2022 постановлено провадити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Євромоторс Груп здійснює діяльність у сфері оптової торгівлі деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний КВЕД 45.31).

03 вересня 2021 року між фірмою «RIGOTTI F.LLI SRL» (Італія) (Продавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу товарів №4/2021, предметом якого згідно з пунктом 1.1 є товар запасні частини, номерні агрегати та аксесуари до автомобілів.

Відповідно до п. 2.1 Договору, ціна за товар встановлюється у євро та зазначається у інвойсах по кожній окремій поставці. Пунктом 2.2 Договору визначені умови поставки товарів FCA TRENTO Італія. Згідно з пунктом 2.4 загальна сума контракту становить 14280,10 Євро. Відповідно до Розділу 4 Договору Покупцем здійснюється 100% передоплата за товар до відвантаження згідно проформи-інвойсу.

На виконання умов Договору сторонами опрацьовано комерційну пропозицію до контракту від 25.08.2021, 03.09.2021 погоджено ціну шляхом укладання Протоколу узгодження ціни контракту. В подальшому 07.09.2021 року складено інформаційну специфікацію до інвойсу №1001/В.

Платіж за вказані товари проведений у безготівковому порядку шляхом SWIFT - транзакції NJBKLL97055DOYT. Відповідно до рахунку-проформи Продавця №232 від 03.09.2021 за платіжним дорученням №18JBKLL9 Покупцем перераховано 14280,10 євро на рахунок Продавця.

Відповідно умов Договору за повною передоплатою та відповідно до комерційної пропозиції від 25.08.2021 товар був відправлений Покупцеві, а саме: частини до легкових автомобілів, бувші у вжитку, які вимагають ремонту, не готові до експлуатації, а саме: двигуни дизель в зборі з КПП двигуни бензин в зборі з КПП, двері передні ліві в зборі, двері задні ліві в зборі, двері задні праві в зборі, двері бокові в зборі, двері задні в зборі, двері передні праві в зборі, кришки багажника в зборі в зборі, крило переднє праве, крило переднє ліве, бампер передній в зборі, бампер задній в зборі, торпедо в зборі.

З метою митного оформлення придбаного товару за вказаним Договором декларантом подані до митного оформлення митну декларацію №UA204060/2021/018953 від 13.09.2021 за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору).

Разом з декларацією декларантом подані до митного оформлення такі документи: митну декларацію країни відправлення №21ITQTIE4 від 09.09.2021, зовнішньоекономічний договір (контракт) №4/2021 від 03.09.2021, рахунок-проформу №232 від 03.09.2021, рахунок-фактуру №1001/B від 07.09.2021, декларацію про походження товару №1001/B вiд 07.09.2021, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №953 від 10.09.2021, комерційну пропозицію б/н від 25.08.2021, протокол погодження ціни 4/202 від 03.09.2021, банківський платіжний документ №18JBKLL9, договір про перевезення від 25.11.2019, прибуткову накладну №83 від 15.03.2021, бухгалтерську інформацію формування ціни б/н від 07.09.2021, інформаційний лист покупця від 07.09.2021, які містяться у матеріалах справи.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідачем зроблено висновок, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) згідно зі статтею 58 Митного кодексу України, у зв`язку з наявністю розбіжностей та неточностей у поданих до митного оформлення документах. Враховуючи цю обставину, митний орган зобов`язав позивача у разі наявності надати додаткові документи: висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; комерційну пропозицію від 25.08.2021 б/н; протокол погодження ціни від 03.09.2021 №4/2021; бухгалтерську документацію формування ціни №1001/В від 07.09.2021; інформаційний лист покупця до інвойсу №1001/В від 07.09.2021; цінову інформацію для застосування методів визначення митної вартості на підставі положень статей 59-63 Митного кодексу України.

Листом від 14.09.2021 у відповідь на вказане повідомлення декларантом позивача повторно надано з розбивкою на частини, а також інші документи на підтвердження заявленої митної вартості: комерційну пропозицію б/н від 25.08.2021, протокол погодження ціни 4/202 від 03.09.2021, інформаційну специфікацію до інвойсу №1001/В, бухгалтерську інформацію формування ціни б/н від 07.09.2021, рахунок-проформу №232 від 03.09.2021, заявку на транспортні перевезення №06-09, досилка від 06.09.2021, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №953 від 10.09.2021, SWIFT №18 від 07.09.2021, лист товариства митниці №14 від 14.09.2021. Поміж тим, повідомлено, що у зв`язку з великим обсягом прикріплених документів до митної декларації, об`єм вкладених файлів при надсиланні декларації на митницю, перевищує припустимий максимальний обсяг єдиного авторизованого повідомлення встановленого програмою митниці - розмір до 20мб, тому об`ємні документи, які не приймає митна база були надані на митний пост "Сарни" на флеш носії, для прикріплення в ручному режимі інспектором. Вказаним листом також повідомлено, що інші документи до митного оформлення надаватися не будуть та декларант просив прийняти рішення на підставі поданих до митного оформлення документів.

Рівненською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 14.09.2021 №UA204060/2021/000001/2 (далі Рішення UA204060/2021/000001/2), яким здійснено коригування митної вартості товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості товарів.

В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що:

І. Митна вартість імпортованих товарів №№1-35 не може бути визнана за ціною за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 1. Подані до митного оформлення документи містять розбіжності і неточності: 1.1. У відповідності до інформації з мережі Інтернет фірма «RIGOTTI F.LLI SRL», логотип якої наявний на бланку інвойсу від 07.09.2021 №1001/B, та продавець «RIGOTTI F.LLI SRL» за контрактом від 03.09.2021 №24/2021 займаються видаленням особливих, безпечних небезпечних відходів і утилізацією брухту чорних металів у провінції Тренто і на всій території Північно-Східної Італії. Будь-якої інформації щодо діяльності продажу товарів в мережі Інтернет не значиться, що викликає сумніви про здійснення даної зовнішньоекономічної операції з купівлі-продажу товарів. 1.2. Банківський платіжний документ, що стосується товару від 07.09.2021 №18JBKLL9 містить реквізити банку одержувача платежу «JP MORGAN CHASE BANK», що суперечить реквізитам банку відправника товару, що зазначені в контракті від 03.09.2021 №4/2021, а саме «CASSE Rurale di Trento». 1.3. До графи 44 МД заявлено Комерційну пропозицію від 25.08.2021 б/н, Протокол погодження ціни від 03.09.2021 №4/2021, Бухгалтерська інформація формування ціни 1001/в від 07.09.2021, інформаційний лист Покупця до інвойсу 1001/в від 07.09.2021, однак електронні копії яких до МД не подані. 1.4 В Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 10.09.2021 №953 містить неточні відомості, щодо дати завантаження транспортного засобу, а саме: зазначено 08.09.2021. Однак CMR A №078503 від 09.09.2021. Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення недостовірних відомостей стосовно вартості товарів. 2. Не наданні усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

ІІ. Митниця володіє інформацією стосовно митної вартості аналогічних товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби: за переліком МД та рівнями митної вартості, що надсилалися митним органом згідно повідомлення.

III. Заявлена декларантом митна вартість товарів може бути визнана митницею, за умови надання додаткових документів: висновку про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій, щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість товарів №№1-35 скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартостi згiдно з положеннями статті 64 Митного кодексу України, з розрахунку у національній валюті України та валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення: товар 31,5843 №1 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*4103кг*26,6782UAH/USD = 410586,92 UAH або 12999,71 EUR №2 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*1191кг*26,6782UAH/USD = 119183,28 UAH або 3773,50 EUR №3 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*310kr*26,6782UAH/USD = 31021,68 UAH або 982,19 EUR №4 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*283кг*26,6782UAH/USD = 28319,79 UAH або 896,64 EUR №5 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*3309кг*26,6782UAH/USD = 331131,39 UAH або 10484,05 EUR №6 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*1835кг*26,6782UAH/USD = 183628,32 UAH або 5813,91 EUR №7 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*1566кг*26,6782UAH/USD = 156709,51 UAH або 4961,63 EUR №8 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*758кг*26,6782UAH/USD = 75853,01 UAH або 2401,60 EUR №9 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*336кг*26,6782UAH/USD = 33623,50 UAH або 1064,56 EUR №10 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*292кг*26,6782UAH/USD = 29220,42 UAH або 925,16 EUR №11 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*2606кг*26,6782UAH/USD = 260782,23 UAH або 8256,70 EUR №12 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*637кг*26,6782UAH/USD = 63744,54 UAH або 2018,23 EUR№13 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*429кг*26,6782UAH/USD = 42930,00 UAH або 1359,22 EUR №14 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*174кг*26,6782UAH/USD = 17412,17 UAH або 551,29 EUR№15 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг*161кг*26,6782UAH/USD = 16111,26 UAH або 510,10 EUR №16 МД від 14.06.2021 №UA500300/2021/001910 3,85USD/кг* 570кг*26,6782UAH/USD = 58545,31 UAH або 1853,62 EUR №17 МД від 14.06.2021 NUA500300/2021/001910: 3,85USD/кг*416кг*26,6782UAH/USD = 42727,81 UAH aбо 1352,82 EUR №18 MД від 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 3,85USD/кг* 281кг*26,6782UAH/USD = 28861,81 UAH або 913,80 EUR №19 MД від 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 3,85USD/кг*236кг*26,6782UAH/USD = 24239,81 UAH aбо 767,46 EUR №20 МД вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 3,85USD/кг*137 кг*26,6782UAH/USD = 14071,42 UAH або 445,52 EUR №21 MД вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 3,85USD/кг*132кг*26,6782UAH/USD = 13557,86 UAH aбо 429,26 EUR №22 MД вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 35USD/кг*22кг*26,6782UAH/USD = 2259,64 UAH aбо 71,54 EUR №23 MA вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 3,85USD/кг* 8кг*26,6782UAH/USD = 821,69 UAH aбо 26,02 EUR №24 MД від 14.06.2021 NoUA500300/2021/001910: 5,42USD/кг* 87кг* 26,6782UAH/USD = 12579,84 UAH aбо 398,29 EUR №25 МД вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 5,42USD/кг*78кг* 26,6782UAH/USD = 11278,48 UAH a60 357,09 EUR №26 МД від 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 5,42USD/кг*37кг* 26,6782UAH/USD = 5350,05 UAH aбо 169,39 EUR №27 МД вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 5,42USD/кг*13кг*26,6782UAH/USD = 1879,75 UAH aбо 59,52 EUR №28 МД вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910:5,42USD/кг*25кг*26,6782UAH/USD = 3614,90 UAH aбо 114,45 EUR №29 MД вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 5,42USD/кг* 5кг*26,6782UAH/USD = 722,98 UAH aбo 22,89 EUR.

Митним органом прийнято Картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2021/00057, якою відмовлено у митному оформленні товарів за МД №UA204060/2021/018953 від 13.09.2021.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних Рішення №UA204060/2021/000001/2 та Картки відмови, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

За приписами частини першої статті 1 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 (далі МК України), законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини перша, друга статті 51 МК України).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (частина перша, друга статті 52 МК України).

Відповідно до частин восьмої одинадцятої статті 52 МК України, у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи (частина третя статті 53 МК України).

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи (частина четверта статті 53 МК України).

Тобто, стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи:

(1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

(2) у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

У першому випадку вимагається надання документів згідно переліку: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У другому випадку: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Так, судом встановлено, що митний орган надсилав повідомлення про необхідність надання декларантом додаткових документів, у якому як підставу для витребування таких документів зазначено: митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) згідно зі статтею 58 Митного кодексу України, у зв`язку з наявністю розбіжностей та неточностей у поданих до митного оформлення документах, а також у зв`язку з тим, що митниця володіє ціновою інформацією з урахуванням положень статті 64 МК України щодо вартості товарів подібних за призначенням та технічними характеристиками.

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає Митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така позиція суду, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі №809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Суд констатує, що посилання у Повідомленнях на володіння митним органом інформацією щодо іншого цінового рівня товарів з посиланням на інші МД не являється та не може являтися обґрунтованою правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого Позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також необхідно врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також Інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 21.02.2018 у справі №820/17417/14 та від 04.09.2018 у справі №818/1186/17.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Окрім цього, відповідно до п. 2.1. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, в разі здійснення коригування митної вартості за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів і за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Однак, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням ч. 2 ст. 55 МК України.

Зазначена позиція відповідає висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21.01.2020 у справі №813/5405/15, від 31.01.2020 у справі № 804/7761/16.

При цьому, наявність у митного органу інформації щодо іншого рівня товарів, заявлених до митного оформлення, є лише підставою для поглибленого вивчення документів, поданих декларантом до митного оформлення. Але не є самостійною правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Щодо покликань митного органу про наявність розбіжностей і неточностей у поданих до митного оформлення документах, зокрема, у реквізитах банку одержувача у платіжному документі від 07.09.2021 №18JBKLL9, то такі спростовуються матеріалами справи, позаяк позивач у листі від 14.09.2021 №14/09 у відповідь на вимогу-повідомлення митниці від 13.09.2021 надавав пояснення з даних питань.

Так, позивачем роз`яснено, що Продавець RIGOTTI F.LLI SRL здійснює продаж товарів автозапчастин б/у для легкових автомобілів в мережі інтернет за електронною адресою: www.autodemolizioni-rigotti-trento.it та має соціальну сторінку в Facebook.com, де також міститься інформація про продаж автозапчастин б/у. Вказано, що банківський платіжний документ №18JBKLL9 вiд 07.09.2021, що стосується товару згідно проформи-інвойсу №232 вiд 03.09.2021 та поширюється на заявлену партію товару - який містить реквізити банку IT38 N083 НОМЕР_1 «CASSA RURALE TRENTO filiale Ravina», що зазначений в контракті №4/2021 від 03.09.2021, де міжнародним посередником виступає «JP MORGAN CHASE BANK», для зарахування коштів згiдно з правилами міжнародних переказів. У зв`язку з цим, позивачем відповідачу надано також міжнародний платіж SWIFT № (MUR)18 вiд 07.09.2021, де вказані дані реквізити. Також повідомлено, що по даній оплаті перед відправленням коштів по даному контракту, банк АК КБ «ПриватБанк» здійснює фінансовий моніторинг та перевіряє точність реквізитів по даному контракту для відправлення коштів.

Також суд враховує роз`яснення АТ КБ «Приватбанк» про відповідність нормам чинного законодавства України проведення розрахункових операцій із використанням рахунків банків-посередників та перевірку дійсність платежу банком-респондентом (у даному випадку АТ КБ «Приватбанк», який є на 100% державним банком) із проведенням обов`язкового фінансового моніторингу. Аналогічно формування банківського платіжного документу, зокрема і в частині вказання дати переведення коштів та відмітки банку є сферою відповідальності державного банку, при чому здійснення самого платежу відповідачем не оспорювалась та не спростована. Відповідно суд вважає доведеним факт належної оплати товару згідно умов Договору та вимог законодавства України.

Твердження митного органу, що до графи 44 МД декларантом заявлено комерційну пропозицію від 25.08.2021 б/н, протокол погодження ціни від 03.09.2021 №4/2021, бухгалтерську інформацію формування ціни 1001/в від 07.09.2021, інформаційний лист Покупця до інвойсу 1001/в від 07.09.2021, однак електронні копії яких до МД не подані, суд також не бере до уваги, оскільки такі документи були подані позивачем до митного оформлення, про що повідомлено листом від 14.09.2021 №14/09.

Зауваження відповідача, що Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 10.09.2021 №953 містить неточні відомості щодо дати завантаження транспортного засобу, а саме: зазначено 08.09.2021, однак CMR A №078503 від 09.09.2021, суд також оцінює критично, позаяк відповідачем не доведено жодними доказами як вказана обставина вплинула на митну вартість заявленого до митного оформлення товару.

Суд звертає увагу на те, що митний орган повинен (за наявності підстав) витребувати від декларанта лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості товару, а не усі документи, які визначені переліком статті 53 МК України.

Ненадання повного переліку документів може бути підставою для визначення митної вартості товару не за основним методом лише тоді, коли подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїх сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими та чому з наданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого числового показника.

Вказане вище свідчить про те, що митний орган не мав жодних правових підстав для зобов`язання декларанта надавати додаткові документи.

Згідно з частиною першою статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини другої статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Про що також наголосив Верховний Суд у постанові від 13.07.2021 у справі № 200/6521/20-а.

Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 57 МК України, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста статті 57 МК України).

З даного приводу суд зазначає, що оскаржувані Рішення №UA204060/2021/000001/2 не містить жодного опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товарів почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх почергового використання.

За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 55 МК України).

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

Суд зазначає, що при зверненні до митного органу щодо оформлення товарів позивачем були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товарів. Натомість відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів у заявленій митній вартості товарів.

Положення статті 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни товару, вказаної у документах, які самі по собі вже підтверджують митну вартість товару.

Така позиція суду, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі №809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №826/25605/15 міститься правовий висновок про те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

В ході судового розгляду справи, відповідачем не дотримано процедури при обранні методу визначення митної вартості товару, що є порушенням прав декларанта.

Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Водночас, судом не встановлено, а відповідачем не зазначено конкретних обставин, що стали підставою для коригування митної вартості, зокрема, що відомості про митну вартість товарів є неповними та/або недостовірними, або невірно визначено митну вартість товарів.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу відповідачем не спростовано.

Вказане свідчить про недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Наслідком таких протиправних дій є безпідставне, в порушеннястатті 58 Митного кодексу України, здійснення відповідачем визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням другорядного методу, який застосовано без достатніх на те підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного Рішення №UA204060/2021/000001/2 та Картки відмови у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними і скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 8116 (вісім тисяч сто шістнадцять) грн 64 (шістдесят чотири) коп, сплачена відповідно до платіжних доручень від 29.10.2021 №767 та від 14.12.2021 №814, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромоторс Груп» (вулиця Чехова, 4-І, місто Ірпінь, Київська область, 08205; ) до Рівненської митниці (вулиця Соборна, 104, місто Рівне, 33028; ) про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати: Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2021/00057 та Рішення про коригування митної вартості товарів від 14 вересня 2021 року №UA204060/2021/000001/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромоторс Груп» суму судового збору у розмірі 8116 (вісім тисяч сто шістнадцять) грн 64 (шістдесят чотири) коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 01 червня 2022 року

Суддя К.М. Недашківська