Справа № 440/18671/21
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/18671/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сич С.С.,
за участю:
секретаря судового засідання Садошенко А.П.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач-1, ГУ ПФУ в Полтавській області), у якій просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №52 щодо розгляду заяви №3013 від 19.10.2021; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 25.04.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України від 28.01.1991 року №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, п.9-1 постанови КМУ від 23.11.2011 року №1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням проведених виплат.
Позовна заява зареєстрована канцелярією суду 29 грудня 2021 року за вх. №87060/21.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 , як військовозобов`язаний, приймаючи участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримавши у зв`язку з цим інвалідність, належить до осіб, на яких поширюється дія статті 59 Закону №796-ХІІ, тому відповідач мав здійснити йому перерахунок пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Однак, пенсійним органом відмовлено позивачу у в перерахунку пенсії з п`ятикратного розмірі мінімальної заробітної плати відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням положень пункту 9-1 Порядку №1210, з посиланням на те, що долученими до електронної пенсійної справи документами не підтверджено, що заявник був призваний на військові збори чи був військовослужбовцем при виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, залучено до участі у справі №440/18671/21 як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (надалі - відповідач-2, ГУ ПФУ в Чернівецькій області), вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази та встановлено строк для їх надання до суду.
19 січня 2022 року до суду надійшов відзив відповідача-1 на позовну заяву /а.с. 30-31/, у якому представник ГУ ПФУ у Полтавській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_2 у період з 04.01.1981 по 03.02.1989 працював в Миргородському АТП-1605 ВАТ Миргородське АТГ "Агропромтранс". Відповідно довідки Миргородського об`єднаного військового комісаріату за №4/63 від 06.10.2019 позивач проходив строкову військову службу з 16.11.1977 року по 03.05.1979 рік. Згідно з довідкою ВАТ Миргородське АТГ "Агропромтранс" від 17.04.1998 №22 у період з 02.05.1986 по 05.05.1986 ОСОБА_2 працював в населених пунктах зони відчуження. Відповідно до витягу із акту МСЕК АВ №0554900 з датою огляду 12.12.2016 ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності з 09.12.2016 з причиною інвалідності - захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безтерміново, з втратою працездатності 70%. У зв`язку з наведеним вище відповідач-1 вважає, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС як працівник підприємства ВАТ Миргородське АТП "Агропромтранс", який був направлений у відрядження, та не має права на перерахунок пенсії за нормами ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням п`ятикратної мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, за період із 25.04.2019 по 31.12.2021. Відповідач-1 пояснює, що з 01.01.2022 було проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та п.9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 у зв`язку з внесеними змінами до цих норм, які набрали чинності 01.01.2022.
28 січня 2022 року до суду надійшов відзив відповідача-2 на позовну заяву /а.с. 77-79/, у якому представник ГУ ПФУ в Чернівецькій області просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії, оскільки з урахуванням положень п. 9-1 Порядку № 1210 до електронної пенсійної справи не долучено документів, які підтверджують, що позивач був призваний на військові збори чи був військовослужбовцем при виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, заявлено клопотання про залишення без розгляду позову у справі №440/18671/21.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року вирішено перейти до розгляду адміністративної справи №440/18671/21 у спрощеному провадженні в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено по даній справі судове засідання.
Позивач у судовому засіданні 01 червня 2022 року позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представники відповідачів у судове засідання 01 червня 2022 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, про причини неявки в судове засідання не повідомили, представник ГУ ПФУ в Полтавській області подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
З огляду на викладене вище, суд вирішив розглядати справу за відсутності представників відповідачів.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про залишення без розгляду позову у справі №440/18671/21.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.
ОСОБА_2 проходив строкову військову службу з 16.11.1977 по 03.05.1979, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 , копія якого приєднана судом в матеріалів справи /а.с. 125-143/.
ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії 1) серія НОМЕР_2 та вкладкою № НОМЕР_3 /а.с. 9, 103/.
ОСОБА_2 з 11.08.2016 вперше встановлено другу групу інвалідності безтерміново, загальне захворювання, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0554430 /а.с. 12/.
ОСОБА_2 з 09.12.2016 повторно встановлено другу групу інвалідності безтерміново, захворювання, пов`язане з роботами по ЛНА на ЧАЕС, що підтверджується випискою до акта огляду МСЕК серії АБ №0554900 /а.с. 47-48/.
Згідно з випискою з акта огляду МСЕК серії АБ №0015521 ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_2 становить 70% /а.с. 49-50/.
З 09.12.2016 позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджено розпорядженням №128652 від 17.01.2017 /а.с. 44/.
Протягом періоду 25.04.2019 - 31.12.2021 ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" /а.с. 97, 98 -101/.
19.10.2021 ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою від 19.10.2021 про перерахунок пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської1 катастрофи, що зареєстрована за №3013 /а.с. 84-86/.
До цієї заяви позивачем було додано паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, що підтверджено розпискою-повідомленням /а.с. 86/.
З урахуванням принципу екстериторіальності заяву про призначення пенсії та документи позивача в електронному вигляді було передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
За результатами розгляду вказаної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення №52 щодо розгляду заяви №3013 від 19.10.2021, яким відмовлено гр. ОСОБА_2 в перерахунку пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської1 катастрофи, з урахуванням положень п. 9-1 Порядку 1210, оскільки долученими до електронної пенсійної справи документами не підтверджено, що заявник був призваний на військові збори чи був військовослужбовцем при виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 18/.
Позивач не погодився з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №52 щодо розгляду заяви №3013 від 19.10.2021 та звернувся до суду з позовом у цій справі.
Надаючи правову оцінку рішенню Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №52 щодо розгляду заяви №3013 від 19.10.2021, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтею 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України №1058-ІV), особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Тобто, вищевказаною нормою встановлюється право особи, яка має право на державну пенсію відповідно до різних законів, вибору одного виду пенсійного забезпечення та отримання пенсії на підставі одного із законів. Тобто особа має право отримувати лише один вид державної пенсії на свій вибір.
Статтею 15 вказаного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28 листопада 1991 року (далі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
Статтею 54 Закону №796-XII визначено державну пенсію особам, віднесеним до категорії 1 та у зв`язку з втратою годувальника, яку було призначено позивачу з 09.12.2016 та яку позивач отримував протягом періоду 25.04.2019 - 31.12.2021.
Виявивши бажання отримати пенсію з 25.04.2019 на підставі частини 3 статті 59 Закону №796-XII з урахуванням пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210, позивач 19.10.2021 звернувся із відповідною заявою про перерахунок пенсії до пенсійного органу.
Статтею 59 Закону №796-XII визначено порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
Частиною 3 статті 59 Закону №796-XII (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року) було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
25 квітня 2019 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019), яким вирішено:
1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;
2) словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.17 №2136-VIII.
Отже, вимога частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25 квітня 2019 року.
Статтею 91 Конституції України встановлено, що Верховна Рада України приймає закони, постанови та інші акти більшістю від її конституційного складу, крім випадків, передбачених цією Конституцією.
Відповідно до частини 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.
Згідно з частиною 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Конституційний Суд України у Рішенні від 9.02.99 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.
Отже, з 25 квітня 2019 року норма частини третьої статті 59 Закону №796-XII має застосовуватись у такій редакції: "Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.".
Відповідно до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П=Зс*Кзс*Кв/100%, де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).
Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс=Зп(мін)*5/Зс1, де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.
Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.
У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Таким чином, необхідною умовою для призначення пенсії на підставі частини 3 статті 59 Закону №796-XII є перебування особи, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, у статусі військовослужбовця або військовозобов`язаного, призваного на військові збори.
Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України №1058-ІV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
За приписами частини 3 статті 45 Закону України №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Згідно з частиною 5 статті 45 Закону України №1058-ІV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (надалі - Порядок №22-1).
Відповідно до положень пунктів 4.1, 4.2 Порядку №22-1 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до приписів підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19.10.2021 ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою від 19.10.2021 про перерахунок пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської1 катастрофи, що зареєстрована за №3013 /а.с. 84-86/.
До цієї заяви позивачем було додано паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, що підтверджено розпискою-повідомленням /а.с. 86/.
У матеріалах пенсійної справи знаходиться подання від 19.05.2004 №1421 на призначення пенсії ОСОБА_2 , яке містить відомості про стаж роботи по трудовій книжці заявника, за змістом якого у період з 01.04.1986 по 02.03.1989 ОСОБА_2 працював у Миргородському спец АТП 1605 виробничого транспортного об`єднання "Агропромтранс" /а.с. 38-43/.
Миргородським спец АТП 1605 виробничого транспортного об`єднання "Агропромтранс" головний інженер Миргородського САТ 1605 Ільяшенко С.М. направлений у відрядження у м. Чорнобиль на 6 днів з 02.05.1986 на підставі наказу №88 від 29.04.1986, що підтверджено копією посвідчення про відрядження №211 /а.с. 111-112/, у якому, зокрема, зазначено, що позивач вибув з м. Миргород 02 травня 1986 року та у подальшому вибув з Богуслава 05 травня 1986 року та прибув в м. Миргород 06 травня 1986 року /а.с. 112/.
Згідно довідки №22 від 17.04.1998, виданої ВАТ Миргородське АТП "Агропромтранс" ОСОБА_2 , за роботу в населених пунктах м. Чорнобиль зони відчуження з 02.05.1986 по 05.05.1986 за місцем роботи в Миргородському САТП 1605 (ВАТ Миргородське АТП "Агропромтранс") по відомостях виплачено заробітну плату в сумі 41,40 крб. з урахуванням коефіцієнта 2 відповідно до постанови /а.с. 113/.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Військовим квитком серії НОМЕР_1 , виданим ОСОБА_2 24.04.1980, підтверджено, що позивач не призивався на військові збори, відомості про призов ОСОБА_2 на військові збори у військовому квитку, оригінал якого суд оглянув у судовому засіданні, відсутні /а.с. 125-143/.
Відтак, у період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_2 не проходив військову службу та не був призваний на військові збори. Натомість, у період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_2 працював у Миргородському спец АТП 1605 виробничого транспортного об`єднання "Агропромтранс", яким і був направлений у відрядження у м. Чорнобиль.
Відомості про видачу мобілізаційного припису у військовому квитку підтверджують виключно факт видачі та дату видачі позивачу - 03.12.1984 мобілізаційного припису, однак, не є доказом того, що у період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (з 02.05.1986 до 05.05.1986 включно) ОСОБА_2 був призваний на військові збори.
Суд не бере до уваги доводи позивача з посиланням на копію довідки Миргородського об`єднаного міського військового комісаріату від 16.10.2019 №4/63 /а.с. 16/, оскільки по-перше: довідка не містить відомостей про те, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини або у цей період був призваний на військові збори; по-друге: в якості підстави для видачі довідки зазначено військовий квиток серії НОМЕР_1 , який не містить відомостей про те, що у відповідний період позивач проходив військову службу чи був призваний на військові збори, по-третє: у довідці зазначено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 02.05.1986 по 09.05.1986, тоді як інші документи містять відомості про участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 02.05.1986 по 05.05.1986; по-четверте: відомості цієї довідки суперечать іншим документам, копії яких містяться у матеріалах справи, згідно з якими у період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_2 працював у Миргородському спец АТП 1605 виробничого транспортного об`єднання "Агропромтранс", яким і був направлений у відрядження у м. Чорнобиль.
Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, враховуючи, що у період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 02.05.1986 по 05.05.1986 включно ОСОБА_2 не проходив службу, зокрема, не був військовослужбовцем та не був призваний на військові збори, а працював у Миргородському спец АТП 1605 виробничого транспортного об`єднання "Агропромтранс", яким і був направлений у відрядження у м. Чорнобиль, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №52 щодо розгляду заяви №3013 від 19.10.2021 прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, підстави для його скасування відсутні.
З огляду на викладене вище, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №52 щодо розгляду заяви №3013 від 19.10.2021, а також похідна від неї вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 25.04.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України від 28.01.1991 року №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, п.9-1 постанови КМУ від 23.11.2011 року №1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням проведених виплат, - необґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 205, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927, вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (ідентифікаційний код 40329345, вул. Кобилянської Ольги, 1/площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 02 червня 2022 року.

Суддя С.С. Сич