Справа № 260/992/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позову без розгляду

30 травня 2022 рокум. Ужгород№ 260/992/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Рошко Л.М.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональна група вин України № 1" представник не з`явився;

відповідач Головне управління ДПС у Закарпатській області представник не з`явився,

розглянувши у підготовчому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональна група вин України № 1" до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональна група вин України № 1" (90400, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Колгоспна, буд. 25, корпус Д, ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, ), якою просить суд: "1. Відкрити провадження у адміністративній справі; 2. Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 08.07.2021р. № 6 про застосування фінансових санкцій в сумі 14357,79 грн., прийняте Головним управлінням ДПС у Закарпатській області; 3. Судові витрати покласти на відповідача.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 березня 2022 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року дану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме позивачу необхідно було надати мотивовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

06 травня 2022 року на виконання вказаної ухвали суду позивачем було подано до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування строку звернення до адміністративного суду позивач зазначає, що до даних правовідносин застосуванню підлягає саме шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, оскільки Державною податковою службою України рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення відповідача, яке є предметом оскарження в даній справі, не було прийнято та не вручено позивачу у строки, встановлені законом. Позивач, вважає, що він звернувся 20 серпня 2021 року із скаргою № 20/08/2021/2 на податкове повідомлення-рішення від 08 липня 2021 року № 6, однак результатами розгляду Державною податковою службою України прийнято рішення від 22 грудня 2021 року № 28719/6/99-00-06-03-02-06 про залишення скарги без розгляду поза межами встановлених строків (через три місяці після закінчення 20-ти денного строку), то таке рішення не створює жодних юридичних наслідків, пов`язаних із закінченням процедури адміністративного оскарження. У зв`язку із чим, шестимісячний строк необхідно починати обчислювати з 21 серпня 2021 року, який закінчується 21 лютого 2022 року. Позов подано 18 лютого 2022 року, тобто, в межах шестимісячного строку для звернення до адміні стративного суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року було продовжено розгляд даної справи, та з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та гарантування права на судовий захист, з метою оцінки поважності підстав вказаних позивачем у заяві для поновлення строку, питання щодо пропуску строків звернення до адміністративного суду та поважність причин такого пропуску було постановлено з`ясувати у підготовчому засіданні.

Учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, хоча судом вживалися заходи щодо виклику учасників справи, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

30 травня 2022 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд даної справи без участі позивача та його представника (а.с. 96).

Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, у даному випадку, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для відкладення розгляду справи.

Статтею 181 частиною 2 КАС України визначені причини відкладення судом підготовчого засідання. Зокрема, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку в випадках, визначених статтею 205 частиною 2 пунктами 1-3, 5 КАС України та в інших випадках, коли питання, визначені статтею 180 частиною 2 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті в даному підготовчому засіданні.

Згідно з статтею 205 частини 2 пункту 3 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, враховуючи наявність достатньої кількості доказів у справі, а також скорочені строки розгляду вказаної справи, наявність правової позиції учасників справи щодо спірних правовідносин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутності учасників справи. Відповідна ухвала зафіксована у протоколі судового засідання.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання щодо поважності підстав пропуску строку звернення до суду позивачем з вказаним позовом, суд враховує таке.

Відповідно до статті 122 частини 3 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, що строки звернення до суду можуть бути встановлені й іншими законами України та регламентовано строк звернення до суду, який передбачений відповідним законом.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 цієї статті рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 цієї статті визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Отже, статті 56 пунктом 56.18 Податкового кодексу України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

Водночас, статті 56 пунктом 56.19 Податкового кодексу України визначено, що за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.

Відповідно до статті 56 пункту 56.19 Податкового кодексу України у разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Згідно висновків Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 26 листопада 2020 у справі № 500/2486/19, статті 56 пункт 56.19 ПК України прямо встановлює строк для звернення до суду у разі застосування платником податку досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, і цей строк становить один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини 3 якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Крім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства".

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Норма статті 56 пункту 56.19 ПК України є спеціальною щодо норми статті 122 частини 4КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац 3 пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 26 листопада 2020 року по справі № 500/2486/19).

Дослідження змісту аналізованих приписів статей ПК України та статті 122 КАС України вказує на те, що на сьогодні є підхід, відповідно до якого строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки. При цьому є різні правові режими щодо оскарження податкових повідомлень-рішень і рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань та інших рішень контролюючих органів, що не пов`язані з їх нарахуванням, саме в частині різної тривалості скорочених строків оскарження при попередньому використанні досудового порядку вирішення спору.

Судом встановлено, Головним управлінням ДПС у Закарпатській області проведено фактичну перевірку TOB "Інтернаціональна група вин України №1", за наслідками якої складено акт від 14 травня 2021 року № 4829/16/17/РРО/З6731785 (а.с.а.с. 10, 11).

За результатами перевірки відповідачем та прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08 липня 2021 року № 6 про застосування до TOB "Інтернаціона льна група вин України № 1" суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосу вання реєстраторів в сумі 14 357,79 грн (а.с. 15).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказане податкове повідомлення-рішення позивачем було отримане позивачем 21 липня 2021 року (а.с. 95 (на звороті)).

Не погоджуючись з вказаним податковим-повідомленням рішенням від імені ТОВ "Інтернаціональна група вин України № 1" 20 серпня 2021 року за № 20/08/2021/2 в на адресу Державної податкової служби України адміністративному порядку подана скарга (а.с.а.с. 16-19).

За результатами розгляду Державною податковою службою України прийнято рішення від 22 грудня 2021 року № 28719/6/99-00-06-03-02-06 про залишення скарги без розгляду та повернуто скаржнику, у зв`язку із тим, що директор Львівської філії ТОВ "Інтернаціональна група вин України № 1" Ковшик С.І. неуповноважений представляти інтереси та підписувати від імені керівника товариства Моисеєва Е. документи (а.с. 20).

Отже, за даних фактичних обставин рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято, а відтак застосуванню підлягає саме шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, оскільки Державною податковою службою України рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення відповідача не було прийнято.

Крім того, оскільки скарга від 20 серпня 2021 року за № 20/08/2021/2 від імені позивача була подана не уповноваженою на те особо, то судом зазначається, що досудовий порядок вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу не було використано.

Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20 дійшов висновку, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається у статті 122 частині 2 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вказувалося вище у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення податкове повідомлення-рішення від 08 липня 2021 року № 6 позивачем було отримане 21 липня 2021 року (а.с. 95 (на звороті)).

До Закарпатського окружного адміністративного суду TOB "Інтернаціона льна група вин України № 1" з даним позовом звернувся 18 лютого 2022 року (а.с.а.с. 48, 98).

Таким чином, звернувшись до суду лише 18 лютого 2022 року з позовом про скасування спірного податкового-повідомлення рішення, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду.

Щодо посилання позивача на розгляд ДПС України скарги позивача на спірне податкове повідомлення-рішення поза строком, визначеним статті 56 пунктами 56.9 та 56.16 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків, то суд вважає, що дана обставина стосується саме суті спору та жодним чином не впливає на правомірність застосування судом норм процесуального права щодо наслідків пропуску строку звернення до суду.

Слід зазначити, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Необґрунтованим є твердження позивача, що шестимісячний строк звернення до суду необхідно обчислювати з 21 серпня 2021 року наступного дня, з дати звернення із скаргою до Державної податкової служби України, оскільки ні нормами Податкового кодексу України, ні КАС України не передбачено такої можливості.

Також в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, позивач вказує на наявність карантинних заходів в Україні, які запроваджені з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Однак, клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, не містить посилання на обґрунтовані, поважні причини пропуску строку звернення до суду та взаємозв`язку таких причин із обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Посилаючись на введення в державі карантинних обмежень у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), позивач не надав жодного доказу на підтвердження обставин, пов`язаних із такими подіями, які мали місце у відношенні безпосередньо до нього та перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ("Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Будь-яких поважних причин пропуску строку звернення до суду суд не вбачає, а позивач не заявляє. Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять. Підстави для визнання причин пропуску звернення до суду поважними, відсутні.

Відповідно до статті 240 частини 1 пункту 8 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України, зазначені позивачем в заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними та необґрунтованими, суд вважає за необхідне, залишити позовну заяву без розгляду.

Одночасно, суд вважає за необхідне вказати, що норма 240 частини 1 пункту 8 КАС України є імперативною і у суду існує обов`язок, при встановленні судом факту пропуску строку звернення до адміністративного суду, залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 248 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональна група вин України № 1" (90400, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Колгоспна, буд. 25, корпус Д, ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 30 травня 2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі було виготовлено протягом 03 червня 2022 року.

СуддяС.Є. Гаврилко