Справа № 440/10741/21
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/10741/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Жукова А.Є.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Гавриленка О.В.,

представника відповідача - Роман А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання незоканним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2021 року ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області) про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління ДПС у Полтавській області №7-с від 13 серпня 2021 року "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог зауважив на своєчасне повідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів, а саме з моменту коли він дізнався про наявність останнього. По-друге, не зважаючи на повідомлення про наявність конфлікту інтересів, наявність договірних відносин позивача із ФГ "Доля Нова" не зумовлює виникнення приватного інтересу для позивача, що виключає наявність потенційного конфлікту інтересів. Також зазначав про відсутність у відповідача повноважень на встановлення наявності чи відсутності у позивача потенційного конфлікту інтересів. Відтак в діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до судового розгляду та провадження у справі за даним позовом відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

21 жовтня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позову, наголошував на незабезпеченні позивачем своєчасного повідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів. Так, за результатами розгляду дисциплінарної справи встановлено наявність вини у вчиненні дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону №889, що виразилось у неналежному виконанні пунктів 1, 2 частини 1 ст. 28 Закону № 1700 та підпункту 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку №226, а саме невжитті заходів щодо недопущення виникнення потенційного конфлікту інтересів та порушення терміну повідомлення безпосереднього керівника про наявність потенційного конфлікту інтересів у зв`язку з укладенням договору оренди землі із ФГ "Доля Нова", яке перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області /а.с. 68-70/.

25 жовтня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача, наполягаючи на задоволенні позову, наголошував на раніше наведених аргументах /а.с. 157-159/.

22 листопада 2022 року до суду надійшли пояснення представника відповідача на виконання вимог суду /а.с. 170-171/.

25 листопада 2022 року до суду надійшли письмові пояснення представника позивача на виконання вимог суду /а.с. 180-182/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року вирішено продовжити строк підготовчого провадження у справі на 30 календарних днів. Витребувані протокольною ухвалою суду від 30 листопада 2021 року документи та письмові пояснення сторонам визначено надати безпосередньо до суду до 24 грудня 2021 року. Підготовче засідання відкладено на 10:30 11 січня 2022 року.

23 грудня 2022 року до суду надійшли пояснення представника відповідача на виконання вимог суду /а.с. 191-192/.

В ході підготовчого засідання, призначеного на 01 лютого 2022 року, позивачем долучено до матеріалів справи додаткові пояснення /а.с. 220-221/.

Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у підготовчому засіданні позов підтримали.

Представник відповідача у підготовчому засіданні проти позову заперечував.

Заслухавши вступне слово позивача та представників сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

20.05.2021 позивачем направлено Повідомлення про потенційний конфлікт інтересів, у зв`язку з перебуванням на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області ФГ «Доля Нова» на ім`я безпосереднього керівника - в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Полтавській області ОСОБА_3 /а.с. 78/.

Відповідно до доповідної записки в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Полтавській області від 20.05.2021 №3791/16-31-07-09-13 та відповідно до статті 33 Закону №1700 та п. 4.5, п. 5.11 Порядку №226 порушено питання стосовно врегулювання конфлікту інтересів шляхом застосування зовнішнього контролю за виконанням ОСОБА_1 відповідних завдань, вчиненням ним певних дій чи прийняття рішень та покладення зовнішнього контролю на в. о. заступника начальника ГУ ДПС у Полтавській області Бондаренка О.В., а у разі його тимчасової відсутності - на заступника начальника ГУ ДПС у Полтавській області, який згідно з розподілом обов`язків здійснює керівництво роботою управління податкового аудиту /а.с. 79/.

Наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 20.05.2021 №339 "Про врегулювання потенційного конфлікту інтересів" врегульовано конфлікт інтересів шляхом застосування зовнішнього контролю за виконанням заступником начальника управління - начальником відділу планових перевірок платників основних та інших галузей економіки та у сферах матеріального виробництва, торгівлі і послуг управління податкового аудиту ОСОБА_1 повноважень відносно ФГ «Доля Нова» /а.с. 80-81/.

На виконання розпорядження ГУ ДПС у Полтавській області від 16.06.2021 №45-р «Про проведення позапланової невиїзної перевірки» /а.с. 89-90/ відділом з питань запобігання та виявлення корупції проведено перевірку, в ході якої було встановлено наступне.

На виконання службової записки від 17.06.2021 №554/16-31-14-15 /а.с. 91-92/ позивачем надано пояснення (службова записка від 23.06.2021 №4889/16-31-07-09-13 /а.с. 93-95/) щодо даних обставин та зазначено, що з метою проведення дій щодо реалізації права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, було укладено договір доручення з повіреною особою в усній формі, на підставі якого була видана письмова довіреність від 20.01.2021 №130 про представництво інтересів ОСОБА_1 уповноваженою особою ОСОБА_4 .

Також повідомив, що на пропозицію ОСОБА_4 про передачу земельної ділянки в оренду ФГ «Нова Доля» надав згоду та підписав договір оренди землі, який не містив дати складення договору та підпису голови ФГ «Нова Доля».

Відповідно до пояснення позивача, вказано, що про укладення договору про передачу земельної ділянки в оренду від 05.04.2021 та реєстрації його 06.04.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дізнався лише 19.05.2021, коли його про це письмово поінформував представник, про що повідомив в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Полтавській області 20.05.2021.

Окрім того повідомив, що документи (доповідні записки, листи, зустрічні звірки), відносно ФГ «Нова Доля» позивачем не приймалися (не візувалися).

За результатами проведення ГУ ДПС у Полтавській області позапланової невиїзної перевірки складено акт від 05.07.2021 №588/16-31-14-23, висновками якого зафіксовано, що згідно ІС «Управління документами» запити на адресу ФГ «Нова Доля», підготовлені управлінням податкового аудиту, протягом 05.04.2021 - 05.07.2021 не направлялись. Також, згідно ІС «Податковий блок», за період 05.04.2021 - 05.07.2021 управлінням податкового аудиту не вживались заходи щодо здійснення документальних/фактичних перевірок даного платника /а.с. 105-109/.

Ознайомившись з актом позапланової невиїзної перевірки, позивачем надано зауваження (пояснення) від 08.07.2021 №5361/16-31-07-01-11, в яких було зазначено, що, на думку ОСОБА_1 , перевіркою не підтверджено порушення процедури чи порядку врегулювання конфлікту інтересів. Акт перевірки містить лише посилання на недотримання строку повідомлення безпосереднього керівника про наявність потенційного конфлікту інтересів. Також було вказано, що на час підписання проекту договору, договір не набрав чинності і йому не було відомо про конкретну дату набрання ним чинності /а.с. 110-114/.

На підставі викладеного вище, з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, можливо вчиненого згідно з інформацією, що міститься у доповідній записці від 09.07.2021 №604/16-31-14-09 /а.с. 116-117/, відповідно до Закону №889, Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039, видано розпорядження ГУ ДПС у Полтавській області від 15.07.2021 № 50-р "Про порушення дисциплінарного провадження" /а.с. 119/, на підставі якого порушено дисциплінарне провадження, визначено строк його здійснення та утворено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ /а.с. 120/.

За результатами розгляду дисциплінарної справи встановлено наявність вини у вчиненні дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону №889, що виразилось у неналежному виконанні пунктів 1, 2 частини 1 ст. 28 Закону № 1700 та підпункту 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку №226, у зв`язку з чим винесено Наказ Головного управління ДПС у Полтавській області №7-с від 13 серпня 2021 року "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 " /а.с. 150-151/, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення зауваження.

Не погоджуючись з таким наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що принципи, правові та організаційні засади державної служби, умови та порядок реалізації громадянами України права на державну службу визначені Законом України "Про державну службу".

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону України "Про державну службу" за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 65 Закону України "Про державну службу" передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" визначені види дисциплінарних проступків.

Дисциплінарним проступком є зокрема: 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України "Про державну службу" до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Згідно з частиною 4 статті 66 Закону України "Про державну службу" у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Частиною 1 статті 67 Закону України "Про державну службу" передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

У цій статті наведені обставини, що пом`якшують або обтяжують дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 68 Закону України "Про державну службу" дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Згідно з частиною 2 статті 68 Закону України "Про державну службу" дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): 2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Частиною 1 статті 69 Закону України "Про державну службу" передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Відповідно до частин 10, 11 статті 69 Закону України "Про державну службу" результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до статті 71 Закону України "Про державну службу" порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії.

Постановою Кабінету Міністрів України N1039 від 04.12.2019 року затверджено Порядок здійснення дисциплінарного провадження (надалі - Порядок N1039), який визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців.

Відповідно до пункту 4 Порядку N 1039 дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Пунктом 7 Порядку N 1039 передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія.

Згідно з пунктами 19, 22 Порядку N 1039 формою роботи Комісії, дисциплінарної комісії є засідання.

Рішення Комісії, дисциплінарної комісії оформляється протоколом.

Пунктом 31 Порядку N 1039 передбачено, що комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Державний службовець має право: бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 32 Порядку N 1039 про дату, час і місце засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

Відповідно до пункту 33 Порядку N 1039 комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Пунктом 34 Порядку N 1039 передбачено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Згідно з пунктом 35 Порядку N 1039 дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення (керівникові державної служби) пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.

Одночасно із внесенням суб`єкту призначення (керівникові державної служби) пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення (керівнику державної служби) такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення (керівнику державної служби) відповідно до статті 75 Закону.

Таке повідомлення державного службовця здійснюється шляхом вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у встановленому порядку. Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Державний службовець надає письмове пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу.

У разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення (керівником державної служби) рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення.

Згідно зі статтею 73 Закону України "Про державну службу" з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Дисциплінарна справа повинна містити зокрема пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

Статтею 74 Закону України "Про державну службу" передбачені гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення.

Частинами 1, 2 цієї статті установлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Згідно з частиною 4 статті 74 Закону України "Про державну службу" дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Відповідно до частини 5 статті 74 Закону України "Про державну службу" дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Статтею 75 Закону України "Про державну службу" передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Відповідно до статті 76 Закону України "Про державну службу" державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Згідно з частинами 1, 2, 5, 6 статті 77 Закону України "Про державну службу" рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

Верховний Суд у постановах від 09.12.2019 (справа N 813/3820/17), від 31.02.2020 (справа N 201/8902/18), сформулював правовий висновок, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення до державного службовця, який порушив службову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними й поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: Кодексом законів про працю України, Законом України "Про державну службу", правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Особливе значення під час визначення діяння державного службовця як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини державного службовця - певного ставлення особи до своїх протиправних дій і їхніх шкідливих наслідків.

Отже, наказ (розпорядження) про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення й час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Зі змісту подання дисциплінарної комісії та спірного наказу вбачається, що об`єктивна сторона дисциплінарного проступку, вчиненого позивачем, полягала в порушенні ним вимог пункту 5 частин 2 статті 65 Закону України "Про державну службу", а саме невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

За висновками відповідача, ОСОБА_1 несвоєчасно повідомив безпосереднього керівника про наявний потенційний конфлікт інтересів, чим порушив вимоги пунктів 1, 2 частини 1 ст. 28 Закону № 1700 та підпункту 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку №226.

Перевіряючи ці висновки, суд виходив з того, що основні обов`язки державного службовця передбачені статтею 8 Закону України "Про державну службу".

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України державний службовець зобов`язаний зокрема: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 N 1700-VII (далі - Закон N 1700-VII).

За визначеннями, наведеними у статті 1 цього Закону:

- приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

- потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

- реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Абзацом 14 ч. 1 ст. 1 Закону N 1700-VII визначено, що спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Частиною 1 ст. 28 Закону N 1700-VII встановлено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Частиною 3 статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ ініціювання звільнення з посади, протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Національне агентство у випадку одержання від особи повідомлення про наявність у неї реального, потенційного конфлікту інтересів упродовж семи робочих днів роз`яснює такій особі порядок її дій щодо врегулювання конфлікту інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобов`язаний вжити передбачені цим Законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи.

Пунктом 15 частини 1 статті 11 Закону України "Про запобігання корупції" до повноважень Національного агентства віднесено надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.

Суд зазначає, що передбачений пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" обов`язок державного службовця повідомити керівника про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли він дізнався про наявність такого конфлікту, має на меті забезпечення вжиття керівником заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів підлеглої особи шляхом прийняття відповідного рішення у дводенний строк. Момент, коли державний службовець дізнався про наявність у нього конфлікту інтересів, має бути зумовлений об`єктивними обставинами, за яких у сфері його службових повноважень виникає приватний інтерес або приватні інтереси перетинаються зі службовими повноваженнями. Водночас, Закон прямо не вказує на форму такого повідомлення, у якій державний службовець має донести інформацію про конфлікт інтересів до керівника, та не передбачає порядок обліку таких повідомлень в державному органі.

Суд наголошує, що, вирішуючи наявність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , відповідач не встановив, на думку суду, моменту коли в особи вник обов`язок подання повідомлення, протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними й поведінкою особи, що притягається до відповідальності.

Так, наголошуючи на несвоєчасності повідомлення безпосереднього керівника про наявний потенційний конфлікт інтересів, відповідач зазначає, що договір оренди землі між позивачем та ФГ "Доля Нова" укладено 05.04.2021, про що 06.04.2021 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с. 82-85/.

Натомість з`ясовуючи обставини справи повно та всебічно, суд зауважує на наступному.

20.01.2021 між ОСОБА_1 , та адвокатом Осіповим Сергієм Миколайовичем укладено усний договір доручення, на виконання якого позивачем 20.01.2021 надано письмову довіреність посвідчену приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дяченко В.А., відповідно до якої ОСОБА_4 уповноважений бути представником ОСОБА_1 в усіх органах державної виконавчої влади та місцевого самоврядування, органах Держгеокадастру, перед державними кадастровими реєстраторами, перед іншими суб`єктами землеустрою; у всіх судах, правоохоронних органах, органах нотаріату; перед суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень; в Центрах надання адміністративних послуг, в усіх інших підприємствах, установах і організаціях, незалежно від форми власності та відомчого підпорядкування, у стосунках з фізичними особами, з питань приватизації земельних ділянок, будь-якого іншого набуття на його ім`я права власності та інших речових прав на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, в розмірі, встановленому законодавством, з цільовим призначенням та використанням, на території, в межах та на усіх інших умовах за розсудом представника. Дана довіреність зареєстрована в реєстрі за №130 /а.с. 25-26/.

Як наслідок, оформленням відповідної землевпорядної документації та права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення займався адвокат Осіпов С.М. на підставі довіреності, виданої адвокату Осіпову С.М.

В подальшому, як зазначив позивач, адвокатом Осіповим С.М. розроблено та надано позивачу проект договору оренди землі із різними орендарями, оскільки, як пояснив позивач, на той час було не відомо хто з орендарів погодиться на прийняття орендованої земельної ділянки в оренду /а.с. 35-44/.

Зокрема, проект договору із підписом позивача та ФГ "Доля нова", як вказує позивач без заповнення графи дата ним було передано представнику по довіреності з метою погодження та укладення його в подальшому із вказаним орендарем. Суд наголошує на тому, що позивач надаючи пояснення відповідачу під час дисциплінарного провадження самостійно звертав увагу на наступні обставини, зокрема, що позивачем було підписано вищезазначені проекти договорів оренди із можливими орендарями земельної ділянки. При цьому, в момент проставляння ОСОБА_1 підпису на проектах договорів були відсутні дата договору та підпис й печатка орендаря, тобто станом на підписання проекту договору, договір не вважався укладеним, оскільки не містив підпису іншої сторони та дати договору, а також не був зареєстрованим. При підписанні проектів договорів адвокат зазначив, що дата договору буде зазначена орендарем після проставлення підпису та печатки орендаря. Тобто, після того, як той чи інший орендар наддасть згоду на оренду земельної ділянки.

В свою чергу про укладання договору оренди саме з ФГ «Доля Нова» та дату укладання договору Позивач дізнався 19.05.2021, отримавши поштове відправлення зі повідомлення свого представника адвоката Осіпова С.М. про виконання доручення, яким надіслано примірник укладеного договору оренди та витяг про державну реєстрацію речового права /а.с. 28-34, 45-48/.

В той же час, відповідачем під час розгляду дисциплінарної справи жодним чином не враховано зазначені твердження позивача та надані ним документи, зокрема повідомлення адвоката від 17.05.2021 року про виконання доручення, відмітки поштової служби про направлення рекомендованого повідомлення із датою 19.05.2021 року.

Таким чином, після ознайомлення із умовами договору оренди та встановлення особи орендаря, Позивачем невідкладно з дотриманням п. 1 ст. 28 закону № 1700 на наступний робочий день 20.05.2021 року на ім`я в.о. заступника начальника ТУ ДПС у Полтавській області Бондаренка Олександра було направлено повідомлення про потенційний конфлікт інтересів у зв`язку із перебуванням на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області ФГ «Доля Нова».

Окремо суд наголошує, що самим відповідачем згідно акту позапланової невиїзної перевірки з метою встановлення причин та умов, що призвели до вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією від 05.07.2021 №588/16-31-14-23 /а.с. 105-109/ та подання дисциплінарної комісії від 02.08.2021 № 682/16-31-14-15 /а.с. 137-140/ не встановлено шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними й поведінкою особи, що притягається до відповідальності.

В той же час, суд звертає увагу відповідача, що в подані дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ від 02.08.2021 року зазначено, що позивачем було повідомлено про те, що ним документи (доповідні записки, листи, зустрічні звірки) відносно ФГ "Нова Доля" не приймалися (не візувалися). В ході перевірки встановлено, що згідно ІС "Управління документами" запити на адресу ФГ "Нова Доля", підготовлені управлінням податкового аудиту, протягом 05.04.2021-05.07.2021 року не направлялися. Також, згідно ІС "Податковий блок", за період 05.04.2021-05.07.2021 управлінням податкового аудиту не вживалися заходи щодо здійснення документальних/фактичних перевірок даного платника /а.с.139/.

Аналіз вищевказаних положень Закону України "Про державну службу" дає підстави зробити висновок, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинно містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин, а дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця, а також бути застосованим тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Вказані висновки підтверджуються постановою Верховного Суду від 04.04.2018 у справі N 821/935/16, у якій вказано, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Проте, суд акцентує увагу на тому, що у поданні дисциплінарної комісії жодним чином не йдеться про порушення позивачем наведених у процитованій вище нормі обов`язків, норм, наказів тощо. Хоча, за вимогами пунктів 34 -36 Порядку N 1039, у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку у резолютивні частині подання обов`язково зазначається висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку, передбаченого відповідним пунктом частини другої статті 65 Закону та підстави для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином суд доходить висновку, що за відсутності в резолютивні частині подання встановленого дисциплінарною комісією порушення позивачем пункту 5 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу", відсутні й правові підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 65-1 Закону N 1700-VII особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

З метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або невиконанню вимог цього Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, де працює особа, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом наведених норм видно, що перелік підстав для проведення службового розслідування у разі вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення та/або невиконанню вимог Закону N 1700-VII в інший спосіб, є вичерпний та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п.п. в) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону N 1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування;

У відповідності до п. 1 ч. 1 статті 3 Закону N 1700-VII позивач відноситься до суб`єктів відповідальності, на яких поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Приписами ч. 1 ст. 4 Закону N 1700-VII встановлено, що Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 6-1, 15 ч. 1 ст. 11 Закону N 1700-VII до повноважень Національного агентства належать: здійснення моніторингу та контролю за виконанням актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб; надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.

Згідно матеріалів справи оскаржуваний наказ виданий за наслідками призначеного дисциплінарного провадження, призначеного на підставі розпорядження ГУ ДПС у Полтавській області від 15.07.2021 № 50-р "Про порушення дисциплінарного провадження" /а.с. 119/, яке винесено на підставі доповідної записки відділу з питань запобігання та виявлення корупції від 09.07.2021 №604/16-31-14-09.

В той же час, відповідач не надав до суду доказів надходження подання від спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції з вимогою щодо проведення службового розслідування відносно позивача з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України "Про запобігання корупції".

Наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності за результатами службового розслідування у випадку надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства, за умови незастосування судом до особи, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією, покарання або не накладення на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності.

Таке дисциплінарне стягнення відповідно до ч. 2 ст. 65-1 Закону N 1700-VII застосовується у випадку незастосування судом до особи, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією, покарання або не накладення на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі N 1440/2177/18, від 10.06.2020 у справі N 560/1779/19.

У даному випадку, підстави для проведення службового розслідування, предметом якого є виявлення та встановлення реального чи потенційного конфлікту інтересів, що може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, не встановлені.

Крім того, під час розгляду справи по суті відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження незастосування судом до позивача, як особи, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією, покарання або не накладення на нього стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності.

Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед в тому, чи таке рішення прийнято в межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях особи є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) з учиненим особою діянням.

Суб`єкт владних повноважень, у свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами, тобто обґрунтовано з урахуванням всіх обставин, що мають значення для подальшого прийняття рішення за наслідками такого розслідування.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ є протиправним, оскільки відповідач діяв не у межах повноважень, визначених законодавством та прийняв оскаржуваний наказ необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Беручи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн і суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління ДПС у Полтавській області на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код ВП: 44057192) про визнання незаконним та скасування наказу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Полтавській області №7-с від 13 серпня 2021 року "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 ".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код ВП: 44057192) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн /дев`ятсот вісім гривень/.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03 червня 2022 року.

Суддя І.Г.Ясиновський