Справа № 580/2029/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року справа № 580/2029/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Панова В.С. від імені ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

27.04.2022 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Панова В.С. (04078, м.Київ, вул.Паркова, 69А) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправним і скасування рішення від 20.10.2021 №2300-0211-8/61434 про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язання зарахувати до пільгового стажу позивача роботу на посадах електрозварника та електрогазозварника у періоди з 18.09.1983 до 29.03.1986, з 01.05.1987 до 15.09.1993, з 29.09.1993 до 24.03.1998 та повторно розглянути заяву від 06.10.2021, яка зареєстрована за №2055, про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Додатково просив стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992,40грн та витрати на правничу допомогу у сумі 6000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

В обґрунтування зазначив, що відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав, що порушує його право на соціальний захист. Рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню. Стверджує, що його загальний трудовий стаж становить 32 роки 9 місяців 14 днів, з них пільгового стажу за Списком №2 13 років 5 місяців 20 днів, що підтверджується даними його трудової книжки.

Ухвалою суду від 02.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів. Вказану ухвалу відповідач та позивач отримали 02.05.2022, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

16.05.2022 та 26.05.2022 від відповідача до суду надійшли відзиви з проханням у задоволенні позову відмовити повністю. Вказує, що страховий стаж становить 21 рік 11 місяців 6 днів. Пільговий страховий стаж відсутній. До пільгового страхового стажу не зараховані періоди роботи з таких підстав: відсутня пільгова довідка за період роботи з 18.08.1983 до 29.03.1986 на посаді електрозварювальника 4 розряду Радіоприборного заводу м.Сміла; відсутні накази про атестацію робочого місця за період роботи з 01.05.1987 до 15.09.1993 на посаді електрогазозварника 5 розряду Смілянського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства; відсутні накази про атестацію робочого місця за період роботи з 29.09.1993 до 24.03.1998 на посаді електрогазозварника 5 розряду в Пурпейському будівельно-монтажному тресті виробничого об`єднання «ПУРНЕФТЕГАЗ» (вахтовий метод праці). Тому позовні вимоги не обґрунтовані і задоволенню не підлягають. Вважає, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правову допомогу є завищеними та не співмірними зі складністю справи, обсягом наданих послуг та тривалістю розгляду справи. Зазначив, що надані документи, а саме договір, ордер про надання правничої (правової) допомоги не місять посилання на адміністративну справу, у межах якої заявлені витрати на відшкодування правової допомоги. У договорі відсутній детальний розрахунок понесених витрат (тариф на складання документів, вартість кожного окремого документа, фактично затрачений час на кожний проект), акт виконаних робіт взагалі відсутній. Вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу 6000,00грн не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджена належними та допустимими доказами.

Всі подані сторонами докази долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з відомостями паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Трудовою книжкою НОМЕР_3 підтверджується, що позивач розпочав трудову діяльність з 16.04.1979 у шахті «Дальній» гірноробочим поверхні І р. (запис №1) (наказ №187 від 19.04.1979). Згідно з записами в трудовій книжці в спірному періоді позивач працював з 18.08.1983 електрозварювальником 4 розряду в Радіоприладному заводі м.Сміла (наказ №676к від 15.08.1983). 29.03.1986 позивач звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №374-к від 29.03.1986) (записи 9-10); з 01.05.1987 переведений електрогазозварником 5 розряду в Комунальному підприємстві «ВОДГЕО» (наказ №57-к від 04.05.1987). 15.09.1993 звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №45 від 15.09.1993) (записи 14-15). 29.09.1993 прийнятий електрогазозварником 5 розряду в Пурпейський будівельно-монтажний трест виробничого об`єднання «ПУРНЕФТЕГАЗ» вахтово-експедиційним методом роботи (наказ №01/125 від 29.09.1993). 01.04.1994 відданий в підлеглі (наказ №59 від 15.03.1994). 24.03.1998 звільнений за ст.31 КЗОТ РФ за власним бажанням (наказ №99-к від 24.03.1998) (записи 16-18).

Архівною довідкою Державної казенної установи Ростовської області «Центр охорони архівних документів в місті шахти Ростовської області» від 25.11.2016 №45-35.3/С-10333 підтверджується, що заробітна плата позивача за час його роботи в шахті «Дальня» п/о «Гуковугіль» у період з 16.04.1979 до 28.10.1980 у відповідності із Законом РФ «Про державні пенсії в РФ» складає:

за 1979 рік: квітень -36-07, травень 75-22, червень - 103-02, липень 83-00, серпень 140-50, вересень 76-38, жовтень 99-69, листопад 110-96, грудень 129-40;-

за 1980 рік: січень 125-98, лютий 113-44, березень 156-85, квітень 184-43, травень 179-45, червень 194-28, липень нарахувань немає, серпень 207-56, вересень 175-34, жовтень 301-60.

Архівною довідкою Державної казенної установи Ростовської області «Центр охорони архівних документів в місті шахти Ростовської області» від 25.11.2016 №45-35.3/С-10333 підтверджується, що заробітна плата позивача за час його роботи в шахті «Дальня» п/о «Гуковугіль» у період з 10.01.1983 до 06.07.1983 у відповідності із Законом РФ «Про державні пенсії в РФ» складає: січень 181-97, лютий 261-21, березень 179-85, квітень 273-00, травень 243-67, червень 346-80, липень 391-75.

Архівною довідкою Державної казенної установи Ростовської області «Центр охорони архівних документів в місті шахти Ростовської області» від 25.11.2016 №45-35. 3/С-10332 підтверджується, що наказом в особовому складі №187-к від 18.04.1979 позивач прийнятий на роботу гірноробочим 1 р. поверхні із тарифною ставкою 4.096 (таб.№1058) із попереднім навчанням в УКК протягом 1 дн. Наказом в особовому складі №427-к від 29.10.1980 з 28.10.1980 позивача звільнено зі вказаної посади за ст.29 КЗОТ РСФСР у зв`язку з призовом до радянської армії.

Архівною довідкою Державної казенної установи Ростовської області «Центр охорони архівних документів в місті шахти Ростовської області» від 25.11.2016 №45-35. 3/С-10332 підтверджується, що наказом в особовому складі №13-к від 12.01.1983 позивач прийнятий на роботу машиністом підземних установок 2 р. за денною тарифною ставкою 8.49 (таб.№417) із попереднім навчанням в УП протягом 5 дн. Наказом в особовому складі №280-к від 12.07.1983 з 06.07.1983 позивача звільнено зі вказаної посади за ст.31 КЗОТ РСФСР за власним бажанням.

Довідкою Комунального підприємства «ВОДГЕО» від 04.01.2017 №09 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтверджується, що позивач працював повний робочий день в Смілянському виробничому управлінні водопровідно-каналізаційного господарства і за періоди: з 24.12.1986 до 30.04.1987 виконував обов`язки машиніста котельні; з 01.05.1987 до 15.09.1993 електрогазозварника 5 р. За вказані періоди роботи атестація робочих місць на підприємстві не проводилась.

Довідкою Державного підприємства Радіоприладний завод «ОРИЗОН» від 22.02.2017 №70 підтверджується, що позивач дійсно працював на вказаному підприємстві. 18.08.1983 прийнятий на виробництво №4 електрозварювальником 4 розряду (наказ №676-к від 15.08.1983). 29.03.1986 звільнений за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗОТ УССР (наказ №374-к від 29.03.1986).

Довідкою Комунального підприємства «ВОДГЕО» від 20.02.2017 №20 про заробітну плату для обчислення пенсії підтверджується, що заробітна плата позивача, яка враховується при обчисленні пенсії за період роботи з 1987 року до 1993 рік склала 5,58277 грн. Зазначено, що довідка видана на підставі особових рахунків за 1986-1993 роки.

Представництво ПАО «Нефтяна Компанія «Роснефть» в Ямало-Ненецком автономному окрузі видало позивачу довідку від 17.03.2017 №П-46, яка уточнює особливий характер роботи або умови роботи, необхідні для дострокового призначення страхової пенсії по старості і підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі. Згідно з довідкою позивач дійсно працював повний робочий день в Пурпейському будівничо-монтажному тресті Виробничого об`єднання «Пурнефтегаз» з 30.04.1993 до 24.03.1998 в якості електрогазозварщика, в т.ч. виконував роботу електрогазозварника, зайнятого різкою і ручною сваркою. Роботу виконував вахтовим методом. Зазначено про особливі умови роботи район Крайньої Півночі, ЯНАО. Стаж роботи за період з 30.04.1993 до 24.03.1998 дає право на дострокове призначення страхової пенсії, яка передбачена позицією 756 розділу №ХХХІІІ «Загальні професії» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 №10 відповідно до п.2 ч.1 ст.30 Федерального Закону від 28.12.2013 №400-ФЗ «Про страхові пенсії». Довідка видана на підставі документів: особова карточка форми Т-2, особисті рахунки із заробітної плати за 1993-1998 роки, накази по особовому складу за 1993-1998 роки, табелі обліку робочого часу за 1995-1998 роки, положення про цехи, характеристика роботи, технологічний процес.

Із листа відповідача від 20.10.2021 №2300-0211-8/61434 суд встановив, що позивач звертався до нього заявою від 06.10.2021 №2055 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У вказаному листі відповідач зазначив. Відділ обслуговування громадян №8 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ Пенсійного фонду України в Черкаській області направляє рішення від 12.10.2021 про відмову в призначенні пенсії згідно з електронною пенсійною справою №92. Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком на пільгових умовах призначаються працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць пенсія за віком призначається після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Страховий стаж позивача складає 21 рік 11 місяців 6 днів. Пільговий стаж відсутній. За результатами розгляду поданих документів до заяви для призначення пенсії:

до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі з 08.04.1986 до 12.11.1986, оскільки відсутня довідка про встановлений мінімум та відпрацьовані вихододні, а також довідка про реорганізацію;-

до пільгового стажу за Списком №2 у зв`язку з відсутністю наказів про атестацію робочих місць не зараховано:

період роботи з 30.04.1993 до 24.03.1998 відповідно до пільгової довідки від 17.03.2017 №П-46, виданої Представництвом ПАТ «Нафтова компанія «Роснафта» в Ямало-Ненецькому автономному окрузі;

період роботи з 24.12.1986 до 15.09.1993 згідно з пільговою довідкою від 04.01.2017 №9, виданою Комунальним підприємством «Водгео».

Вказано, що пільгові довідки потребують перевірки. З огляду на це вирішив відмовити у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи, підтвердженого у встановленому законом порядку.

Тому позивач звернувся в суд з позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Для єдності умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих 5 листопада 1991 року Верховна Рада України ухвалила закон №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII).

Статтею 2 вказаного Закону передбачено види державних пенсій: трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років.

Згідно зі ст.12 Закону №1788-XII право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах передбачені в ст.13 зазначеного Закону.

Оскільки позивач звертався у спірних правовідносинах до відповідача з метою призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, суд урахував.

Відповідно до пункту «б» ч.1 ст.13 Закону №1788-XII працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Водночас принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій регулює закон України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV). Питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників врегульоване в ст.114.

Зокрема, відповідно до частини першої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

50 років - по 31 березня 1965 року включно;

50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року;

51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року;

51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;

52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року;

52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;

53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року;

53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;

54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року;

54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року;

55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Вказані вище норми чинні у зв`язку з ухваленням 3 жовтня 2017 року Верховною Радою України Закону №2148-VIII, що доповнив Закон №1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону №1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом №213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, Рішенням №1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

У зв`язку з цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 55 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Суд врахував, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на дату звернення до позивача мав повних 59 років, тобто досяг віку який дає право на призначення пенсії за віком.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду під час розгляду як зразкової справи №360/3611/20 в рішенні від 03.11.2021 дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»). Отже, у вказаній справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи, що у спірних правовідносинах відповідач не визнає достатнім і підтвердженим пільговий стаж позивача (13 років 5 місяців 20 днів) за періоди його роботи з 18.08.1983 до 29.03.1986, з 01.05.1987 до 15.09.1993 та з 29.09.1993 до 24.03.1998 суд врахував.

Відповідно до ст.101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Стаття 102 вказаного Закону передбачає, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до абзацу першого ст.103 Закону №1788-ХІІ суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, особа, яка має намір отримати статус пенсіонера, не несе відповідальності за правильність оформлення її роботодавцем довідок щодо роботи, за винятком дій, що підпадають під ознаки злочинів.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637).

Відповідно до п.1 вказаного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, архівні довідки необхідні за умови доцільності підтвердити відомості про роботу особи, якщо відсутня трудова книжка або відповідні записи у ній.

Дослідивши трудову книжку позивача, суд установив наявність у ній записів про роботу позивача у спірні періоди (записи №№9-10, №№14-15 та №№16-18). Щодо записів зазначені повні реквізити наказів, на підставі яких вони вчинені, скріплені штампом підприємства, підписами працівника відділу кадрів та печаткою такого відділу підприємства. Підчищень, виправлень не допущено. Вказані періоди і посади повністю відповідають відомостям згаданих вище довідок. Отже, доводи відповідача про сумніви у достовірності відомостей пільгових довідок безпідставні.

Основним документом трудовою книжкою позивача підтверджується зазначений трудовий стаж.

Згідно з п.2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У спірних правовідносинах відповідач не перевірив показами свідків свої сумніви у достовірності отриманих від позивача документів.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості:

стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції;

стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування;

стосовно жінок, які працюють на вирощуванні, збиранні та післязбиральному обробленні тютюну, - про зайнятість на перелічених роботах протягом повного сезону.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Тобто, уточнюючі довідки необхідні, якщо відсутні необхідні відомості в записах у трудовій книжці.

Реквізити наказів щодо вказаних вище записів трудової книжки позивача відповідають зазначеним наказам. Докази підробки таких документів відсутні. Чинне законодавство не передбачає права органу Пенсійного фонду України не приймати до відома відповідні довідки у разі підтвердження відповідних періодів і посад безпосередньо відомостями трудової книжки. Тому не врахування відповідного пільгового стажу позивача відповідачем безпідставне, доводи відповідача не обґрунтовані.

Щодо відсутності наказів про атестацію робочого місця позивача за періоди його роботи: з 01.05.1987 до 15.09.1993 та з 29.09.1993 до 24.03.1998 суд врахував.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442. Пунктом 4 передбачено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

Тобто, проведення атестації, збереження відповідних первинних документів щодо її проведення та відповідальність за дотримання вказаних вимог законодавством покладена виключно на роботодавця. Як наслідок, ризики неналежного дотримання зазначених обов`язків не можуть бути повністю перекладені на працівника.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 1811.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Отже, період роботи позивача з 01.05.1987 до 21.08.1992, який відповідач в порушення вказаної вище норми не врахував до пільгового страхового стажу через відсутність наказів про атестацію, підлягав врахуванню. Тому відповідач не обгрунтовано вимагав від позивача наказів про атестацію робочих місць. Щодо іншого періоду роботи позивача суд урахував, що в матеріалах адміністративної справи міститься довідка від 17.03.2017 №П-46, в якій зазначено, що стаж роботи з 30.04.1993 до 24.03.1998 дає право позивачу на дострокове призначення пенсії за Списком №2. Отже, доводи відзиву не обгрунтовані та не підлягають врахуванню судом.

Згідно з п.4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Отже, відповідач після надходження заяви позивача щодо призначення йому пенсії зобов`язаний прийняти відповідне обґрунтоване рішення.

Встановлені обставини підтверджують протиправність неврахування стажу роботи позивача за періоди з 18.08.1983 до 29.03.1986, з 01.05.1987 до 15.09.1993 та з 29.09.1993 до 24.03.1998 як пільгового, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Позивач у позовній заяві просить суд визнати протиправним і скасувати рішення відповідача з реквізитами від 20.10.2021 №2300-0211-8/61434 про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, що відповідає реквізитам листа відповідача. Доказів наявності рішення акту владно-розпорядчого характеру з реквізитами, вказаними у позовній заяві, не підтверджено. Тому в цій частині позов не обгрунтований.

Відповідач, прийнявши рішення від 12.10.2021 (зазначене у його листі від 20.10.2021 №2300-0211-8/61434) про відмову у призначенні пенсії за віком, не дотримався вказаних вище вимог законодавства, чим порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що саме рішення відповідача від 12.10.2021 порушує безпосередньо заявлене право позивача та є протиправним. Тому на виконання ч.2 ст.9 КАС України суд вирішив вийти за межі позовних вимог, визнавши його протиправним і скасувавши його та зобов`язавши відповідача повторно розглянути заяву позивача від 06.10.2021, яка зареєстрована за №2055 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, зарахувати до пільгового стажу позивача роботу на посадах електрозварника та електрогазозварника у періоди з 18.09.1983 до 29.03.1986, з 01.05.1987 до 15.09.1993, з 29.09.1993 до 24.03.1998.

Отже, позовні вимоги обґрунтовані у вказаних вище частинах та підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд урахував.

Згідно з вимогами ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 27.04.2022 №7381-0600-1872-7475 в сумі 992,40грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позову половина суми.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 вказаної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною п`ятою вказаної статті КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, компенсації за рахунок іншої сторони підлягає не будь-яка правова допомога, а саме професійна правнича, виконавцем якої є адвокат.

Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд врахував, що відповідач подав клопотання щодо відсутності підстав для стягнення вказаної позивачем суми витрат на правничу допомогу, оскільки вона не підтверджена належними та допустимими доказами.

З приводу професійної правничої допомоги суд установив, що згідно з ордером від 27.04.2022 на надання правничої (правової) допомоги позивачу на підставі договору про надання правової допомоги від 19.11.2021 №39 (далі Договір) у Черкаському окружному адміністративному суді правову допомогу надає адвокат Панов В.С. Вказано, що договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

Предметом вказаного Договору згідно з підп.1.2 п.1 визначено правову допомогу: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Особливі умови: справа щодо визнання неправомірної відмови Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області у призначенні пенсії на пільгових умовах. Відповідно до піпд.2.1. п.2 Договору за надання правової допомоги сторони встановили фіксовану оплату з розрахунку 6000,00UAH за складання і подачу позовної заяви в першу інстанцію. Згідно з підп.2.3. п.2 Договору клієнт оплачує юридичну допомогу на підставі виставленого Рахунку (рахунків). Підпунктом 2.5. п.2 Договору встановлено, що за наслідками його виконання (окремих його етапів) сторони підписують Акт виконаних робіт (наданих послуг).

У позовній заяві зазначено, що попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу складає 6000,00грн, які підлягають сплаті з відповідача. Додатково зазначив, що детальний опис і докази сплати будуть надані в суд під час провадження у справі відповідно до ст.143 КАС України.

Однак оплата витрат на професійну правничу допомогу на час вирішення спору не підтверджена жодним належним, допустимим і достовірним доказом і позивач не повідомив суд щодо перешкод надати такі докази до часу вирішення спору.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено правову позицію: "Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Тому суд дійшов висновку про недоведеність понесення позивачем фактичних витрат на професійну правничу допомогу та відсутність підстав для її стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов адвоката Панова В.С. (04078, м.Київ, вул.Паркова, 69А) від імені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) від 12.10.2021 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 06.10.2021, яка зареєстрована за №2055, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, зарахувати до пільгового стажу його роботу на посадах електрозварника та електрогазозварника у періоди з 18.09.1983 до 29.03.1986, з 01.05.1987 до 15.09.1993, з 29.09.1993 до 24.03.1998.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в розмірі 496,20грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 01.06.2022.