Справа № 280/1808/22
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2022 року Справа № 280/1808/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
01 лютого 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача, щодо невиплати позивачу грошової компенсації за 241 (двісті сорок одну) невикористану добу вихідних, святкових та неробочих днів, які не використані під час виконання завдань у зоні проведення АТО у Донецькій та Луганській областях та ОТУ «Південь»;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані 241 (двісті сорок одна) добу вихідних, святкових та неробочих днів, які не використані під час виконання завдань у зоні проведення АТО у Донецькій та Луганській областях та ОТУ «Південь», виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день звільнення, у подвійному розмірі (у порядку статті 72 Кодексу законів про працю України).

Ухвалою суду від 07.02.2022 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 , а з 31.08.2021 звільнений з військової служби. При цьому, позивач зазначає, що під час звільнення з ним не було проведено повного розрахунку щодо виплати грошової компенсації за 241 вихідну та святкову (неробочу) добу, які не використані під час виконання завдань у зоні проведення АТО у Донецькій та Луганських областях, ОТУ «Південь» та зоні проведення ООС. Позивач зазначає, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, проте з них такого розрахунку проведено не було, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 31.08.2021 №164, ОСОБА_1 з 31.08.2021 виключено із списків особового складу частини.

Під час звільнення з військової служби з позивачем не було проведено розрахунку щодо виплати грошової компенсації за 241 вихідну та святкову (неробочу) добу, які не використані під час виконання завдань у зоні проведення АТО у Донецькій та Луганських областях, ОТУ «Південь» та зоні проведення ООС, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України розподіл часу здійснюється таким чином, щоб забезпечити у військовій частині постійну бойову готовність і проведення занять з бойової підготовки та створити умови для підтримання порядку, військової дисципліни й виховання військовослужбовців, підвищення їх культурного рівня, всебічного побутового обслуговування, відпочинку та харчування.

Для військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів (слухачів) військових навчальних закладів, навчальних центрів, військових частин) встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. Для військовослужбовців строкової військової служби і курсантів (слухачів) військових навчальних закладів, навчальних центрів, військових частин встановлюється шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. Тривалість робочого тижня встановлюється законом.

Військові навчання, походи кораблів, бойові стрільби та бойове чергування, несення служби у добовому наряді здійснюються у будь-які дні тижня без обмеження загальної тривалості службового часу.

Частиною 2 ст.203 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, відповідний час для відпочинку надається командиром (начальником), як правило, протягом наступного тижня.

Відповідно до пункту 3 розділу II Інструкції про організацію у Збройних Силах України соціального і правового захисту військовослужбовців військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та членів їхніх сімей, працівників Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 19.01.2016 № 27, в умовах особливого періоду на військові частини додатково покладаються, зокрема, такі завдання: надання військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні поза пунктами постійної дислокації військової частини, відповідного часу (іншого дня) для відпочинку, у тому числі з можливістю виїзду до місця проживання сім`ї.

Згідно з пунктом 7 розділу I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2016 №260, за службу понад установлений службовий час, у дні відпочинку, святкові, вихідні та неробочі дні грошове забезпечення військовослужбовцям додатково не виплачується.

Цим же Порядком не передбачена виплата грошової компенсації за вихідні, святкові та неробочі дні, які не використані під час виконання завдань у зоні проведення антитерористичної операції.

Тобто, в умовах особливого періоду передбачено надання військовослужбовцям, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні поза пунктами постійної дислокації військової частини, відповідного часу (іншого часу) для відпочинку, без можливості отримання компенсації за ці дні, яке регулюється спеціальним законодавством.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Оскільки спірні правовідносини щодо ненарахування виплати грошової компенсації за ненадання відповідного часу для відпочинку після виконання службових обов`язків у вихідні, святкові та неробочі дні повністю врегульовані спеціальним законодавством, то відсутні підстави для застосування норм трудового законодавства при вирішенні цього спору.

Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 17 лютого 2015 року у справі № 21-8а15 та від 26 вересня 2019 року у справі №803/1755/16.

Подібної правової позиції притримується і Третій апеляційний адміністративний суд, зокрема у постанові від 13.10.2021 по справі №340/2661/20.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст.2, 9, 139, 241-243, 254-263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Суддя І.В. Новікова