Справа № 160/4081/22
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 травня 2022 року Справа № 160/4081/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області яка полягає у не розгляді у встановленому Земельним кодексом України порядку та строк клопотання ОСОБА_1 від 07 червня 2021 року, поданого до Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області через центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Васильківської селищної ради, про надання земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області;

- зобов`язати Васильківську селищну раду Синельниківського району Дніпропетровської області розглянути на пленарній сесії клопотання ОСОБА_1 від 07 червня 2021 року поданого до Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області через центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Васильківської селищної ради, про надання земельної ділянки у користування для ведення Фермерського господарства, яка станом на день звернення із клопотанням 07.06.2021 року мала кадастровий номер: :02:003:0077 та площу 8,9553 згідно викопіювання бажаного місця розташування земельної ділянки зробленого із Публічної кадастрової карти України, та станом на 12.01.2022 року вже поділена на 5-ть земельних ділянок з іншими присвоєними кадастровими номерами та площами: кадастровий номер: :02:003:0082, площею 2.0000 га; кадастровий номер: :02:003:0084, площею 2.0000 га; кадастровий номер: :02:003:0083. площею 2,0000 га; кадастровий номер: :02:003:0081. площею 2,0000 га; кадастровий номер: :02:003:0083, площею 0.9253 га. надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель запасу за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, та прийняти відповідне рішення у передбачені законом строки.

Одночасно із вищезазначеним позовом до суду позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 суд просить постановити Ухвалу, якою заборонити Васильківській селищній раді Дніпропетровської області до ухвалення рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом за результатами розгляду позову ОСОБА_1 , приймати рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки із кадастровими номерами: :02:003:0082; :02:003:0084; :02:003:0083; :02:003:0081; :02:003:0085, приймати рішення про передачу земельних ділянок комунальної форми Власності із кадастровими номерами: :02:003:0082; :02:003:0084; :02:003:0083; :02:003:0081; :02:003:0085, фізичним або юридичним особам у приватну власність або у користування, заборонити Васильківській селищній раді Дніпропетровської області, фізичним та юридичним особам здійснювати реєстрацію права власності або права користування в Державному земельному кадастрі. Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на земельні ділянки комунальної форми власності із кадастровими номерами: :02:003:0082; :02:003:0084; :02:003:0083; :02:003:0081; :02:003:0085.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2022 адміністративний позов було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:

- уточненого адміністративного позову, який містить інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, а також докази його направлення відповідачу у справі;

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

Копію вказаної ухвали направлена засобами поштового зв`язку на адресу позивача, зазначену в позовній заяві, та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано останнім 16.04.2022. Тобто, строк для усунення недоліків до 26.04.2022.

11.05.2022 від позивача до суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом, у якій позивач просив суд:

- поновити ОСОБА_1 по справі № 160/4081/22 пропущений строк звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом до Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області;

- постановити ухвалу про відкриття провадження по справі № 160/4081/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилався на те, що Васильківська селищна рада у місячний строк повинна була прийняти рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 на пленарному засіданні Васильківської селищної ради, та повідомити його про результати розгляду його клопотання, що в свою чергу Відповідачем Васильківською селищною радою зроблено не було. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2021 року № 405 з 17 червня 2021 року продовжено запровадження карантинних заходів по всій території України, направлених на запобігання поширенню на всій території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-СОV-2. Тобто, в червні місяці 2021 року, відповідач не здійснював розгляд земельних питань, в тому числі і клопотання Позивача. Враховуючи викладене, розгляд клопотання Позивача ОСОБА_1 про надання земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства на: комісії з питань земельних відносин, екології та охорони навколишнього природного середовища Васильківської селищної ради; та на сесії Васильківської селищної ради, було відкладено Відповідачем Васильківською селищною радою на інший місяць 2021 року, але на який, Відповідачем Васильківською селищною радою Позивача ОСОБА_1 не було повідомлено.

В якості другої обставини, якою позивач обґрунтовує заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, ОСОБА_1 посилався на те, що на офіційному сайті Васильківської селищної ради в розділі «Діяльність» підрозділі «Рішення ради» було знайдене рішення Васильківської селищної ради від 27 серпня 2021 року № 443, 13 сесії VIII скликання, про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, яким Васильківська селищна рада надала дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земельної ділянки з кадастровим номером: :02:003:0077 (яку прохав надати Позивач ОСОБА_1 ) іншим громадянам. Тобто, про факт не розгляду Відповідачем Васильківською селищною радою клопотання Позивача про надання земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 дізнався після перегляду офіційного сайту Відповідача Васильківської селищної ради. Тобто, строк з якого Позивачу ОСОБА_1 стало відомо про порушене право, обраховується із дати прийняття Відповідачем Васильківською селищною радою на 13 сесії VIII скликання рішення № 443, тобто із 27 серпня 2021 року.

Крім того, позивачем зазначено, що з 04 жовтня 2021 року по 24 жовтня 2021 року ОСОБА_1 знаходився на лікарняному із діагнозом двостороннє запалення легенів (двостороння пневмонія) та із захворюванням на (COVID-19), що підтверджується медичним висновком про непрацездатність (електронними лікарняними листами). Окрім того, захворювання на (COVID-19) дало ускладнення моєму здоров`ю, а саме у мене частково був втрачений зір, загострилася гіпертонічна хвороба та загострилася хвороба на цукровий діабет II типу, а тому, після видужання від захворюванням на (COVID-19) позивач ще проходив лікування та проходив реабілітацію із поновлення зору та лікування гіпертонічної хвороби, та цукрового діабету II типу. У зв`язку із частковою втратою зору, що стало наслідком захворювання на (COVID-19), позивач не міг читати та писати. Позивачем зазначено, що вказані обставини, також стали підставою щодо неможливістю подання позивачем до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративного позову у більш ранній строк, а ніж подання позову в лютому місяці 2022 року.

Оскільки у період з 25.04.2022 по 27.05.2022 головуючий суддя Юхно І.В. перебувала у відпустці, а 28.05.2022-29.05.2022 були вихідними днями, суд вирішує питання про можливість відкриття провадження у справі в перший робочий день 30.05.2022.

Суд звертає увагу, що заяву про поновлення строку подано позивачем з порушенням 10-денного стоку, встановлено судом.

Відповідно до частини 1 статті 120 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч.4 ст.120 КАС України).

В порушення наведених норм позивачем не було надано до суду заяви про поновлення процесуального строку, встановленого судом на усунення недоліків позовної заяви.

Водночас, надаючи оцінку аргументам позивача, що наведені в заяві про поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Щодо клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску позовної заяви, суд виходить із наступного.

Так, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому, позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

У Рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25 січня 2000 року ЄСПЛ зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45).

Тобто, ЄСПЛ сформовано правозастосовчу практику, відповідно до якої право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV є джерелом права під час розгляду справ судом.

Суд також наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Верховний Суд щодо строків звернення до суду з позовом неодноразово вказував (зокрема, постанова від 15 квітня 2020 року у справі № 15/2973/18, постанова від 22 квітня 2020 року у справі № 811/1664/18), що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Наведений висновок узгоджується з неодноразово викладеною правовою позицією Верховного Суду, зокрема у постановах від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19 та від 14.07.2021 у справі № 560/964/17.

Позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду зазначено, що у зв`язку з карантинними обмеженнями в червні 2021 Васильківська селищна рада не здійснювала розгляд земельних питань, у зв`язку з чим розгляд клопотання ОСОБА_1 про надання земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства було відкладено відповідачем на інший місяць 2021 року, але не повідомлено ОСОБА_1 на який саме.

В силу частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про достатність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності обставин, на які посилається позивач у клопотанні про поновлення процесуального строку звернення до суду, покладається саме на позивача.

Суд зазначає, що в порушення вищевказаної норми позивачем до суду не було надано жодних доказів відкладення Васильківською селищною радою розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства від 07.06.2021 на "інший місяць 2021 року" через запровадженні карантинні обмеження.

Суд також вважає безпідставними посилання позивача на те, що ОСОБА_1 стало відомо про порушене право із дати прийняття Відповідачем рішення № 443 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, яким Васильківська селищна рада надала дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земельної ділянки з кадастровим номером: :02:003:0077 (яку прохав надати Позивач ОСОБА_1 ) іншим громадянам, тобто із 27 серпня 2021 року, оскільки такі посилання не спростовує факту того, що про порушення своїх прав на надання земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства, позивач мав дізнатися 07.07.2021 (через місяць після подання клопотання від 07.06.2021), про що вже було зазначено судом в ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, позивач серед іншого посилається на те, що стан його здоров`я унеможливлював подання адміністративного позову до лютого місяця 2022 року.

Проте, з КП «ДСС» судом з`ясовано, що 17.01.2022 ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду вже звертався з даним адміністративним позовом (справа №160/903/22, головуючий суддя Турова О.М.), який заявою від 27.01.2022 просив повернути позивачу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2021 задоволено заяву ОСОБА_1 про відкликання позовної заяви в адміністративній справі №160/903/22 та позовну заяву ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачеві.

При цьому, 27.01.2022 позивачем було подано такий же позов до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа, головуючий суддя Рищенко А.Ю.), який ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 160/1945/22 було повернуто ОСОБА_2 на підставі п. 5 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки станом на 28.01.2022 питання про відкриття провадження у справі №160/903/22 було не вирішено.

Разом із позовними заявами, позивачем були подані також заяви про забезпечення позову ідентичного змісту.

Наведене свідчить, що в січні 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позивач подавав процесуальні документи щодо захисту своїх прав на отримання рішення Васильківської селищної ради з питання надання земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства.

Таким чином, вказні обставини повністю спростовують посилання позивача про неможливість подання ним адміністративного позову до лютого 2022 року через стан здоров`я.

Крім того, частиною 1 статті 45 КАС України встановлено, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями (п.2 ч.2 ст.45 КАС України).

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про неповажність наведених в клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, оскільки до суду на надано доказів поважності причин пропуску зазначеного строку.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, оскільки вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, то відповідно до ч.2 ст.123 КАС України у суду наявні підстави для повернення позовної заяви.

Таким чином, встановлений судом строк, позивач не усунув недоліки позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до частини 6 статті 120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Як вже зазначено судом вище, у зв`язку з перебуванням головуючого суді Юхно І.В. у період з 25.04.2022 по 27.05.2022 у відпустці, з урахуванням того, що 28.05.2022-29.05.2022 були вихідними днями, суд вирішує питання про повернення позовної заяви у перший робочий день 30.05.2022.

З огляду на вищезазначене, враховуючи вищенаведені норми, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 169, 248, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом з матеріалами адміністративного позову.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 КАС України.

Суддя І.В. Юхно