Справа № 1.380.2019.002486
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.002486 пров. № Н-А/857/8409/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

16 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до адміністрації Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнати протиправною відмову адміністрації Державної прикордонної служби України в призначенні йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей»; скасування рішення адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.02.2019 № 33 про відмову йому в призначенні одноразової грошової допомоги; зобов`язання адміністрації Державної прикордонної служби України прийняти рішення про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» з урахуванням права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з урахуванням проведених виплат, та факту подання позивачем усіх документів передбачених законодавством, у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 для видання наказу про виплату йому такої допомоги; зобов`язання адміністрації Державної прикордонної служби України подати звіт про виконання судового рішення протягом 30 днів з дня набрання ним чинності; зобов`язання Львівського прикордонного загону повторно направити документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів - адміністрації Державної прикордонної служби України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову адміністрації Державної прикордонної служби України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей». Скасовано рішення адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.02.2019 № 33 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Зобов`язано адміністрацію Державної прикордонної служби України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» з урахуванням права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з урахуванням проведених виплат, та факту подання позивачем усіх документів передбачених законодавством, у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 . Зобов`язання Львівського прикордонного загону повторно направити документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів - адміністрації Державної прикордонної служби України. У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання адміністрації Державної прикордонної служби України подати звіт про виконання судового рішення протягом 30 днів з дня набрання ним чинності відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року постанову суду першої інстанції скасовано та постановлено нову про відмову в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 25 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року - без змін.

27 квітня 2022 року позивач звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року.

Заява мотивована тим, що рішенням Конституційного суду України від 06 квітня 2022 року справа №3-192/2020 (465/20) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 4 статті 16-3 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII зі змінами. Пункт 4 статті 16-3 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII зі змінами, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року, заяву про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року задовольнити та прийняти нову постанову, якою залишити без змін рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та заяву про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року року за виключними обставинами, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до довідки від 25.09.2014 серії 12ААА № 000077 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності ОСОБА_1 встановлено 20% втрати працездатності. Причиною втрати професійної працездатності - поранення пов`язане із захистом Батьківщини.

Наказом начальника 7 прикордонного загону (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 )) від 30.03.2018 75-ОС старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за станом здоров`я та наказом від 12.04.2018 № 89-ОС виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення.

Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 06.09.2018 серія 12 ААА № 816722 ОСОБА_1 під час первинного огляду встановлено ІІІ групу інвалідності. Причина інвалідності поранення пов`язане із захистом Батьківщини.

07.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до Львівського прикордонного загону із заявою щодо розгляду питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Листом від 01.11.2018 № 11/П-614 Львівським прикордонним загоном повідомлено позивача, що заява разом із доданими документами направлена для прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги до адміністрації Державної прикордонної служби України.

Адміністрації Державної прикордонної служби України листом від 06.02.2019 № 11/П-614 повідомила ОСОБА_1 про те, що заява не розглянута у зв`язку із вивченням випадків неоднакового застосування норм законодавства, що потребує звернення до Міністерства охорони здоров`я.

Відповідно до листа Львівського прикордонного загону від 14.03.2019 № 11/П-614 повідомлено, що рішенням адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.02.2019 № 33 у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу встановлена інвалідність вперше, тому відмова адміністрації Державної прикордонної служби України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» є протиправною, а рішення адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.02.2019 № 33 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції у постанові від 12 вересня 2019 року зазначив, що Згодом, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності з 01.01.2017) пункт 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється». Обидві ці норми пункту 4 статті 16-3 Закону (абз. 1 і 2) передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги, дворічним строком. Дворічний строк обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності. Правовідносини щодо первинного встановлення ступеня втрати працездатності виникли після набрання чинності зазначеним Законом, тому пункт 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII застосовується до позивача. Суд звертає увагу, що на час первинного встановлення ступеня втрати працездатності позивачеві (29.09.2014) правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла. З дня первинного встановлення ступеня втрати працездатності (29.09.2014) до дня встановлення ІІІ групи інвалідності (06.09.2018) минуло понад два роки. Відтак, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі. Відповідно до п. 4 ст. 16-3 Закону № 2011-XII дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. При цьому причина інвалідності (ступеня втрати працездатності) для обчислення строку самостійного правового значення не має.

Рішенням Конституційного суду України від 06 квітня 2022 року справа №3-192/2020 (465/20) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 4 статті 16-3 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII зі змінами. Пункт 4 статті 16-3 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII зі змінами, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення

Відповідно до ч.1, 5 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Наведена стаття КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Ч.2 ст.152 Конституції України передбачає, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно зі ст.91 Закону України Про Конституційний Суд України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У Рішенні від 24 грудня 1997 року №8-зп у справі №3/690-97 Конституційний Суд України зазначив, що частина 2 статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У Рішенні від 30 вересня 2010 року №20-рп/2010 у справі №1-45/2010 за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України Про внесення змін до Конституції України від 8 грудня 2004 року № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, і не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 січня 2019 року (справа №820/2462/17), від 19 листопада 2018 року (справа №755/4893/18 (755/18431/15-а), від 15 травня 2019 року (справа № 640/20317/16-а).

Таким чином, Пункт 4 статті 16-3 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII зі змінами, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, як встановлено статтею 91 Закону України Про Конституційний Суд України, тобто, з 06 квітня 2022 року.

Отже, станом на день звернення позивача до відповідача із заявою про отримання одноразової грошової допомоги, останній діяв відповідно до вимог чинного законодавства, адже на момент вчинення таких дій Пункт 4 статті 16-3 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII зі змінами був чинним.

Оскільки предметом розгляду справи Восьмим апеляційним адміністративним судом були правовідносини, що існували до прийняття рішення Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року справа №3-192/2020 (465/20), а рішення суду, яке позивач просить переглянути за виключними обставинами, не містило вимог зобов`язального характеру, оскільки за наслідком апеляційного перегляду в позові позивача було відмовлено, тому відповідно до п.1 ч.5 ст.361 КАС України відсутня підстава для перегляду рішення суду за виключними обставинами.

Обґрунтовуючи відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з приписів чинних на той час правових норм.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що станом на момент ухвалення судового рішення Восьмим апеляційним адміністративним судом від 12 вересня 2019 року відмова відповідача була правомірною, а тому постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року необхідно залишити в силі, а в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд цього судового рішення за виключними обставинами - відмовити.

Керуючись ст.229, 241, 243, 361, 368, 369 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.002486 відмовити.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.002486 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула