Справа № 580/8005/21
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року справа № 580/8005/21
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними, скасувати рішення та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №12 від 16.09.2019 року щодо утримання надміру виплачених сум пенсій;

- стягнути на користь позивача із ГУПФ в Черкаській області кошти в розмірі 24172,93 грн. як незаконно утриманні в рахунок надміру виплаченої пенсії, а також сплачені кошти в рахунок судового збору.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що прийняте відповідачем рішення про стягнення з неї, виплаченої їй пенсії є необгрунтованим та порушує її права, оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №2-а-5425/11 визнано протиправним стягнення з позивача виплачених сум пенсії з огляду на те, що вина позивача у зловживаннях або поданні недостовірних даних, при призначенні пенсії, не доведена пенсійним органом. Також, звернула увагу, що на підставі спірного рішення з неї протиправно утримується 20% пенсії щомісячно, в зв`язку з чим, з жовтня 2019 року стягнуто 24172,93 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.11.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

29.12.2021р., в межах строку встановленого судом, до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що за період з 01.07.2005р. до 28.02.2011р. позивач отримувала пенсію, призначену на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку. Рішенням Комісії про призначення пенсії при управлінні Пенсійного фонду України в Кам`янському районі від 01.06.2011р. №4 виплату пенсії, призначеної на пільгових умовах, ОСОБА_1 припинено, оскільки вона призначена на підставі поданих недостовірних документів. Сума зайво виплачених коштів за період з 01.07.2005р. до 28.02.2011р. становить 83 984,72 грн. Крім того, звернуто увагу, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №2-а-5425/11 не скасовано пункт 1 Рішення від 01.06.2011р. №4 «припинити виплату пенсії гр. ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що вона призначена на підставі поданих заявником недостовірних документів та рішення Головного управління про утримання надміру виплачених сум пенсій від 16.09.2019 №12.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Кам`янським районним судом Черкаської області від 14 липня 2020 року у рішенні у справі №2-а-5425/11 встановлено, що позивачу призначено пенсію, починаючи з 01.07.2005 року, за Списком №1 на пільгових умовах.

Проте, 01.06.2011 року рішенням комісії при Управлінні Пенсійного Фонду України позивачу припинено виплати пенсії по віку, у зв`язку з наданням нею при оформленні документів на отриманні пенсійних виплат довідок №134 та 135 від 04 жовтня 1984 року Військової частини № НОМЕР_1 з явно недостовірними відомостями про період роботи, необхідний для призначення пенсії.

Пунктами вказаного рішення визначено:

1) припинити виплату пенсії гр. ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що вона призначена на підставі поданих заявником недостовірних документів;

2) повідомити гр. ОСОБА_1 суму безпідставно виплаченої пенсії за період з 01.07.2005 по 28.02.2011 та запропонувати гр. ОСОБА_1 добровільно відшкодувати вказану у повідомленні суму;

3) оскільки виплата пенсії гр. ОСОБА_1 припинена по постійній причині і погашення переплати шляхом відрахувань з пенсії неможливе, одночасно готувати матеріали щодо відшкодування виплати пенсії в судовому порядку.

16.09.2019р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області прийнято Рішення №12, яким встановлено переплату позивачу пенсії за віком за період з 18.07.2005р. по 28.02.2011р. у розмірі 83984,72 грн., у зв`язку із наданням довідки для призначення пенсії за віком по списку №1, яка не підтверджена первинними документами. Зазначений розмір переплати відповідно до вказаного рішення підлягає поверненню позивачем, а в разі не надходження коштів у добровільному порядку, підлягає утриманню в розмірі 20% пенсії щомісячно.

Вважаючи зазначене рішення №12 від 16.09.2019р. протиправним, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1058-IV).

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно статті 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно п. 4.1 та 4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. За № 1566/11846, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Механізм повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. №6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003р. за №374/7695.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із ст.50 Закону № 1058-IV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до положень ч.2 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

На підставі ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

За приписами ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Разом з тим, статтею 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону №1058-IV та статтею 103 Закону №1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.

Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 16.06.2020р. у справі №756/6984/16-а, від 25 жовтня 2016 року у справі №686/26486/14-а Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17(2-а/173/41/2017).

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - внаслідок зловживань з їх боку, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

При вирішення даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №2-а-5425/11 від 21.07.2021р. встановлено, що позивачу призначено пенсію, починаючи з 01.07.2005 року, за Списком №1 на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 8 років.

Виконуючи свої функції, пенсійним органом встановлено, що в трудовій книжці позивачки запис про період роботи, який дає право на зарахування пільгового стажу, зазначено сумарно, тобто при заповнені не було вказано: номера запису, номера наказу про прийняття та звільнення з роботи, немає запису керівника та печатки Військової частини, при призначенні виду пенсії були враховані довідки №134 та №135 від 04.10.1984 року, надані позивачем одночасно з документами про призначення пенсії.

Як зазначено в довідці №134 від 04.10.1984 року (СПРАВКА №57)(мовою оригіналу) позивач працювала на підприємствах, передбачених Списком №1 та №2 затверджених постановою Ради Міністрів СССР № 1173 від 22.08.1956 року та від 12.02.1964 № 134-49, починаючи з 18.09.1976 року по 02.10.1984 року (а.с.121).

Згідно довідки №135 від 04.10.1984 року позивач працювала у Військовій частині НОМЕР_1 з вересня 1976 року (наказ №194 від 17.09.1976) по жовтень 1984 року (наказ № 211 від 01.10.1984) (а.с.122).

З метою підтвердження належності наданих довідок, пенсійним органом скеровано уточнюючі запити до Російської Федерації.

Як вбачається з відповіді Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 03.12.2010 року №2/12631, в особистих картках Форми Т-2 робітників і службовців за 1949-1994 роки, наказах про призначення та звільнення робітників і службовців за 1976-1984 роки Військової частини НОМЕР_1 громадянки позивач не значиться (а.с.125).

На підставі отриманої відповіді, 01.06.2011 року рішенням комісії при Управлінні Пенсійного Фонду України позивачу припинено виплати пенсії по віку, у зв`язку з наданням нею при оформленні документів на отриманні пенсійних виплат довідок №134 та 135 від 04 жовтня 1984 року Військової частини НОМЕР_1 з ознаками фіктивності про період роботи, необхідний для призначення пенсії.

За вказаним фактом було відкрито кримінальне провадження №0000224 відносно позивачки.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31.01.2019 року закрито кримінальне провадження №0000224 за обвинуваченням позивача за частиною 4 статті 358 КК України, в ході якого факт підроблення вказаних вище довідок не знайшов свого підтвердження. Дана ухвала вступила в законну силу.

Відповідно до ч. 4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом також враховано, що Шостим апеляційним адміністративним судом у справі №2-а-5425/11 у постанові від 21.07.2021р. досліджено висновок експерта №801/802/803/804 від 27 липня 2016 року, з якого вбачається, що довідки № 134 та 135, по яким у пенсійного органу виникли сумніви в достовірності, не містять доказів підроблення їх особисто позивачем.

Правовими нормами ст. 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У рішенні Конституційного суду України від 14.12.2011 року №19-рп/2011, справа 1-29/2011 року зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України) (254к/96-ВР). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією (254к/96-ВР) і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Крім того, до повноважень органу, що призначає пенсію, згідно Порядку №22-1 належить перевірка копій відповідних документів, фіксація й засвідчення виявлених розбіжностей (невідповідностей). Орган, що призначає пенсію, також має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Разом з тим, доказів здійснення органом пенсійного фонду перевірки відповідностей даних вказаних у довідках №134 та 135, з огляду на відсутність належних записів у трудовій книжці позивача про підтверджений ними період роботи позивача, при призначенні пенсії, до суду не надано.

При цьому судом враховано, що аналіз вищенаведених правових положень та обставин справи дає підстави суду дійти висновку, що вина позивача у зловживаннях або поданні недостовірних даних, під час призначення їй пенсії за Списком №1, не доведена пенсійним органом.

Крім того, судом враховано, що Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №2-а-5425/11 від 21.07.2021р. визнано протиправними та скасовано пункти 2 і 3 рішення Комісії по призначенню пенсії при управлінні Пенсійного фонду України в Кам`янському районі оформлене у вигляді протоколу №4 від 01.06.2011 року, якими запропоновано відшкодування позивачем у добровільному порядку безпідставно виплаченої пенсії за період з 01.07.2005р. по 28.02.2011р. в розмірі 83984,72 грн.

З урахуванням зазначеного, судом не вбачається підстав для стягнення 83984,72 грн., в якості надміру виплачених сум пенсії за період з 18.07.2005р. по 28.02.2011р. з позивача, у зв`язку із чим суд доходить висновку про протиправність Рішення відповідача №12 від 16.09.2019р. про утримання надміру виплачених сум пенсій, за період з 18.07.2005р. по 28.02.2011р. у розмірі 83984,72 грн., в розмірі 20% від розміру пенсії, починаючи з 01.10.2019р., щомісячно до повного погашення переплати та необхідність його скасування.

З приводу позовних вимог щодо стягнення на користь позивача із відповідача кошти в розмірі 24172,93 грн. як незаконно утриманні в рахунок надміру виплаченої пенсії, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно розрахунку наданого пенсійним органом (а.с.45) у ЕПС №66, розмір відрахованих із позивача сум пенсії згідно рішення №12 від 16.09.2019р. за період з жовтня 2019 року по грудень 2021 року складає 29066,45 грн.

При цьому, з огляду на встановлену протиправність рішення №12 від 16.09.2019р. та висновок суду про необхідність його скасування, суд доходить висновку, що відраховані суми пенсії на виконання вказаного рішення відповідача належить стягнути із відповідача на користь позивача. При цьому, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог на підставі ст. 9 КАС України, та для повного захисту порушених прав позивача, стягнути із відповідача на користь позивача - 29066,45 грн. відрахованих сум пенсії згідно рішення №12 від 16.09.2019р. станом на грудень 2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність прийнятого рішення, у зв`язку із чим суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що належить задовольнити.

Згідно частин 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позов належить задовольнити, а позивачем понесено судові витрати із сплати судового збору у сумі 908,00 грн, що підтверджується оригіналом квитанції від 01.10.2021р. №0.0..1 наявної у матеріалах справи, суд дійшов висновку про стягнення понесених позивачем судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №12 від 16.09.2019 року про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, код ЄДРПОУ - 21366538) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) утриману, на виконання Рішення №12 від 16.09.2019 року, суму пенсії за період з жовтня 2019 року по грудень 2021 року в розмірі 29066 (двадцять дев`ять тисяч шістдесят шість) грн. 45 коп., а також судові витрати із сплати судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО