Справа № 120/2424/22-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 червня 2022 р. Справа № 120/2424/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Тетяни Михайлівни, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, (далі відповідач) та просив:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 48 від 29.09.2021 року про призначення пенсії по віку позивачу згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із урахування показника середньої заробітної плати по Україні за 2013-2015 роки;

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплачувати позивачу з 24.09.2021 року пенсію по досягненню пенсійного віку згідно ст. ст. 26, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із урахування показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 48 від 29.09.2021 року призначено позивачу пенсію по віку згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із урахування показника середньої заробітної плати по Україні за 2013-2015 роки.

Позивач вважає таке рішення протиправним, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 02.03.2022 року даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

У зазначений строк позивач вимоги вказаної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху виконав.

Ухвалою суду від 25.03.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Цією ж ухвалою витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію оскаржуваного рішення № 48 від 29.09.2021 року про відмову у призначенні пенсії по віку позивачу.

15.04.2022 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що відповідно до статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було визначено індивідуальний коефіцієнт страхового стажу, він складає 0,47813 (з урахуванням кратності 1,35). Стаж позивачу зарахований по 31.07.2016 року.

Позивачу ОСОБА_1 в розрахунок середньомісячного заробітку врахована заробітна плата за період, починаючи з 01.01.1993 по 31.12.1997 та з 01.07.2000 по 31.07.2016. Індивідуальний коефіцієнт заробітку становить 2,51895, було застосовано до показника середньої заробітної плати по Україні за 2013-2015 роки 3263,44 грн. Відповідно до вищевикладеного, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить: 3263,44 х 2,51895=8220,44 грн.

Розмір пенсії позивача з 29.08.2016 складає 3930,44 (8220,44 х 0,47813).

Оскільки позивач скористався своїм правом на призначення пенсії 29.08.2016 за віком по Списку №2 він помилково вважає, що пенсія за Законом 1058 йому призначається вперше.

На думку відповідача, Головним управлінням було прийнято законне рішення №48 від 29.09.2021 року, відповідно до якого позивачу призначено пенсію з 01.12.2021 довічно в сумі: 5569,75 грн., дане рішення з розрахунками стажу та заробітної плати позивача ОСОБА_1 .

За таких обставин, відповідач вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши інші докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

22.09.2017 року позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно Списку №2 на підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці призначити та виплачувати позивачу пенсію на пільгових умовах згідно Списку №2 на підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 20.01.2017 року.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2017 року у справі № 127/20275/17, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018 року, позов задоволено.

Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно Списку №2 на підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 на підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 22.03.2017 року.

24.09.2021 року позивач по досягненню пенсійного віку звернувся до відповідача із заявою про перехід пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 48 від 29.09.2021 року позивачу призначено пенсію з 01.12.2021 довічно в сумі 5569,75 грн.При цьому застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2013-2015 роки.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спірні правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

За приписами частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Отже, частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентований порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Таким чином, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії на підставі того ж закону має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

У той же час, якщо мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, повинен враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії ( у даному випадку пенсії за віком)

Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постанові від 23.10.2020 (справа № 528/196/17) Верховний Суд зазначив, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, а відтак показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, позивачу у справі № 528/196/17 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше.

Після призначення пенсії за вислугу років він продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

На підставі викладеного, Верховний Суд у справі № 528/196/17 погодився із висновками суду апеляційної інстанції про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком.

Враховуючи наведені норми Закону №1058, висновки Верховного Суду, що позивач продовжував працювати після призначення пенсії за Списком №2 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскаржуване рішення відповідача є протиправними та підлягає скасуванню.

Та відповідно похідна позовна вимога підгягає задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії позивача з 24.09.2021 та виплачувати пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018 - 2020 роки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно до ч. 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, судовий збір підлягають стягненню з відповідача у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 48 від 29.09.2021 року про призначення пенсії по віку ОСОБА_1 згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із урахування показника середньої заробітної плати по Україні за 2013-2015 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 24.09.2021 року пенсію по досягненню пенсійного віку згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із урахування показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки, із урахуванням раніше виплачених коштів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21050)

Повне судове рішення складено та підписано суддею 06.06.2022.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна