Справа № 640/12624/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Погрібніченко І.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2022 року Справа № 640/12624/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі Відповідач), в якому просив:

1) визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови при призначенні пенсії Позивачу, визнання і зарахування до його страхового стажу та включення до розрахунку для обчислення розміру його пенсії періоду проходження ним військової служби з 15 червня 2015 року по 28 липня 2016 року та його грошового забезпечення (заробітну плату) у зазначений період у військових частинах польова пошта НОМЕР_1 (ВІТІ, код НОМЕР_2 ) і польова пошта НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 , код НОМЕР_5 ), де він проходив військову службу за призовом його до Збройних Сил України під час часткової мобілізації в умовах особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015;

2) зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві з дня призначення пенсії Позивачу зараховувати до його страхового стажу та включати до розрахунку обчислення розміру його пенсії період проходження ним військової служби з 15 червня 2015 року по 28 липня 2016 року та його грошового забезпечення (заробітну плату) у зазначений період у військових частинах польова пошта НОМЕР_1 (ВІТІ, код НОМЕР_2 ) і польова пошта НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 , код НОМЕР_5 ), де він проходив військову службу за призовом його до Збройних Сил України під час часткової мобілізації в умовах особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015;

3) визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови при призначені пенсії Позивачу визнання і зарахування до його страхового стажу та включення до розрахунку для обчислення розміру його пенсії часу його навчання на денному відділенні в Одеському електротехнічному інституті зв`язку ім. ОСОБА_2 ;

4) зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві з дня призначення пенсії Позивачу зараховувати до його страхового стажу та включити до розрахунку обчислення розміру його пенсії час його навчання на денному відділенні в Одеському електротехнічному інституті зв`язку ім. ОСОБА_2 ;

5) визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо прийняття ним самовільного рішення зміни (перенесення) дати призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій, Позивачу з 07 червня 2017 року на 09 вересня 2016 року;

6) визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо самовільного скасування свого розпорядження від 25 вересня 2017 року №868984 про призначення пенсії Позивачу з 07 червня 2017 року та зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві на підставі зазначеного розпорядження від 25 вересня 2017 року №868984 і розрахунків за показниками станом на 07 червня 2017 року страхового стажу Позивачу здійснити розрахунок і призначити йому розмір щомісячної пенсії за віком, як учаснику бойових дій, станом на 07 червня 2017 року, включив до розрахунку обчислення розміру його щомісячної пенсії період проходження ним військової служби з 15 червня 2015 року по 28 липня 2016 року та його грошове забезпечення (заробітну плату) у зазначений період у військових частинах польова пошта НОМЕР_1 (ВІТІ, код 24978555) і польова пошта НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 , код 26615118), а також час його навчання на денному відділенні в Одеському електротехнічному інституті зв`язку ім. ОСОБА_2 та надалі здійснювати усі потрібні розрахунки розміру сум щодо наступних щомісячних нарахувань і виплат пенсії Позивачу неодмінно враховуючи та на підставі зазначеного розпорядження і без зменшення розміру його пенсії відповідно до Конституції України, чинного пенсійного законодавства України, зокрема Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

7) зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві внести до свого розпорядження від 25 вересня 2017 року №868984 необхідні зміни щодо зарахування станом на 07 червня 2017 року до загального повного страхового стажу Позивачу 35 років 7 місяців 12 днів (427 місяців) та призначення Позивачу розміру щомісячної пенсії за віком як учаснику бойових дій всього у сумі (разом з цільовими доплатами) 4 128,32 грн. з 07 червня 2017 року;

8) зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві на підставі свого розпорядження від 25 вересня 2017 року №868984 та розрахунків за показниками станом на 07 червня 2017 року страхового стажу Позивачу зараховувати станом на 07 червня 2017 року до загального повного страхового стажу Позивачу 35 років 7 місяців 12 днів (427 місяців) і призначити Позивачу розмір щомісячної пенсії за віком як учаснику бойових дій всього у сумі (разом з цільовими доплатами) 4 128,32 грн. з 07 червня 2017 року та надалі здійснювати усі потрібні розрахунки розміру сум щодо наступних щомісячних нарахувань і виплат пенсії Позивачу неодмінно враховуючи та на підставі зазначеного розпорядження і без зменшення розміру його пенсії відповідно до Конституції України, чинного пенсійного законодавства України, зокрема Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

9) зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві відповідно до призначеного станом на 07 червня 2017 року розміру щомісячної пенсії за віком як учаснику бойових дій Позивачу всього у сумі (разом з цільовими доплатами) 4 128,32 грн. здійснити усі необхідні нарахування та виплати Позивачу щодо недоотриманих ним коштів його пенсії за віком як учаснику бойових дій

2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючі таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем здійснено зарахування до страхового стажу Позивача та здійснення розрахунку обчислення розміру його пенсії періоду проходження ним військової служби з 15 червня 2015 року по 28 липня 2016 року та грошового забезпечення (заробітної плати) у зазначений період, а також зарахування часу навчання на денному відділенні в Одеському електротехнічному інституті зв`язку імені ОСОБА_2 .

Крім того, суд зазначив, що за призначенням пенсії Позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві 09 вересня 2016 року, рішенням суду у справі № 761/42951/16-а було скасовано рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 22 вересня 2016 року №23923/09 про відмову Позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком, як учаснику бойових дій, тому Відповідач правомірно здійснив розрахунок пенсії Позивача саме з 09 вересня 2016 року.

Разом з тим, аналізуючи доводи Позивача про протиправність дій Відповідача щодо самостійного скасування розпорядження від 25 вересня 2017 року №868984, відповідно до якого йому призначено пенсію за віком, як учаснику бойових дій, з 07 червня 2017 року, суд зазначив, що пенсія не може бути призначеною двічі, а тому, у даному випадку, у зв`язку зі скасуванням у судовому порядку рішення ГУ ПФУ в м. Києві про відмову у призначенні Позивачу пенсії за віком, як учаснику бойових дій, датою призначення пенсії вважається 09 вересня 2016 року.

При цьому, суд вказав, що Позивач, будучи обізнаним про наявність розпорядження ГУ ПФУ в м. Києві від 25 вересня 2017 року №868984, яким йому призначено пенсію з 07 червня 2017 року, не скористався своїм правом на звернення до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про відкликання позовної заяви.

3. Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог Позивач зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2018 у справі № 761/42951/16-а Відповідача було зобов`язано здійснити нарахування та виплату Позивачу пенсії невиплаченої та недоотриманої пенсії за віком як учаснику бойових дій з 09.09.2016 року по 07.06.2017 року у зв`язку з незаконною відмовою Позивачу у призначенні йому дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій з 09.09.2016 року у відповідності до абзацу 6 пункту 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, Позивач стверджує, що після виконання вказаного рішення суду Відповідачем зменшено розмір його пенсії та роз`яснено, що підставою для такого зменшення стало обчислення пенсії на виконання такого судового рішення за показниками, які б мали застосовуватися у випадку призначення йому пенсії з 09.09.2016 та без урахування пенсійного стажу за період 2015-2016 років.

Втім, на переконання Апелянта, такі дії пенсійного органу є протиправними, оскільки в резолютивній частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2018 у справі № 761/42951/16-а відсутні вимоги щодо скасування рішення Відповідача від 25.09.2017 № 898684 про призначення йому пенсії з 07.06.2017 та зобов`язання Відповідача призначити пенсію саме з 09.09.2016.

Тому, на думку Апелянта, Відповідач виправив свою помилку при прийнятті рішення від 22.09.2016 № 23923/09 (яке було предметом судового розгляду у вказаній справі № 761/42951/16-а), здійснивши зменшення розміру його пенсії.

Втім, на переконання Апелянта, Відповідач не може виправляти допущену помилку, розраховуючи його пенсію з 09.09.2016.

При цьому, Апелянт зазначає, що Відповідач не може скасовувати свої ж рішення, які є актами індивідуальної дії.

Також, Апелянт вказує, що Відповідач протиправно не зарахував при призначенні йому пенсії з 09.09.2016 дані про його страховий стаж та грошове забезпечення за період участі в АТО з червня 2015 року по травень 2016 року, що вплинуло на розмір його пенсії.

Апелянт зазначає, що за відповідних період був сплачений єдиний соціальний внесок у повному обсязі, а тому він мав право на зарахування цього періоду до його страхованого стажу, але суд першої інстанції не взяв до уваги відповідні довідки військових частин, якими це підтверджується.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2022 та від 04.02.2022 відкрито провадження за цією апеляційною скаргою, учасникам справи встановлено строк на подачу відзиву, та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та стверджуючи, що при призначенні Позивачу пенсії з 09.09.2016 на виконання судового рішення у справі № 761/42951/16-а було зараховано період проходження ним служби з червня 2015 року по липень 2016 року та грошове забезпечення (заробітну плату) у вказаний період, а також час навчання в Одеському електротехнічному інституті зв`язку імені Попова О.С.

6. Від Позивача надійшли клопотання про розгляд цієї справи у відкритому судовому засіданні за його участі.

Перевіривши такі клопотання Позивача, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляд на наступне.

Так, колегія суддів установила, що оскаржуване апелянтом рішення суду першої інстанції у цій справі ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Отже, у даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для розгляду судом апеляційної інстанції цієї справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що з клопотання апелянта не вбачається, які конкретно обставини, на його переконання, потребують детального аналізу та висвітлення саме в судовому засіданні.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу на те, що незалежно від виду провадження (письмового або відкритого судового засідання) судом здійснюється аналіз та надається оцінка всім доводам учасників справи, перевіряється рішення суду згідно з приписами статті 308 КАС України.

Водночас, учасники справи, зокрема позивач, не позбавлені можливості скористатися своїми відповідними процесуальними правами, регламентованими статтею 44 КАС України, зокрема щодо можливості надати додаткові докази та/або письмові пояснення.

З приводу доводів Позивача щодо протиправності ухвали суду першої інстанції про розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження, судова колегія зазначає, що згідно з частиною другою статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи

Разом з тим, у пункті 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Водночас, предметом спору в цій справі є безпосередньо дії та рішення органу ПФУ щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат, у справі є достатньо доказів для її вирішення і обґрунтовані підстави для її розгляду в загальному позовному провадженні з викликом сторін відсутні.

Тож, судом першої інстанції правомірно винесено відповідну ухвалу та розглянуто цей спір за правилами спрощеного позовного провадження.

Тому, колегія суддів відхиляє наведені доводи Позивача та не вбачає достатніх підстав для задоволення його клопотань.

7. Також, від Позивача надійшло клопотання про відкладення судового розгляду та продовження строку підготовчого засідання.

Перевіривши таке клопотання Позивача, колегія суддів вважає, що воно не підляга. задоволенню, оскільки у справі наявні достатні та необхідні докази для перевірки доводів апеляційної скарги та її розгляду в порядку письмового провадження і задоволення наведених вимог Заявника призведе до затягування судового розгляду цієї справи.

При цьому, колегією судів враховано правові висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні від 08.11.2005 по справі «Смірнова проти України», про те, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів цієї справи, Позивач проходив військову службу у Збройних Силах з 29 червня 1984 року по 11 листопада 1985 року.

З 15 червня 2015 року Позивач був призваний на військову службу у зв`язку з частковою мобілізацією на особливий період, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15/2015.

З 20 вересня 2015 року по 28 липня 2016 року Позивач брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції сектору «С» та ОТУ «Луганськ».

28 липня 2016 року наказом КВ ОК «Південь» від 04 липня 2016 року №98 відповідно до Указу Президента України від 25 березня 2016 року №115/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період» за підпунктом «є» пункту 1 частини восьмої статті 26 - у зв`язку з вислугою встановленого строку військової служби, що підтверджується довідкою Шевченківського районного у міста Києві військового комісаріату від 09 вересня 2016 року № к/252.

09 вересня 2016 року Позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій, до якої долучив перелік відповідних документів.

Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 18 вересня 2016 року № 7297 відмолено позивачу у призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки в довідці, виданий військовим комісаріатом, відсутні дані про безпосередню участь в бойових діях.

Листом від 22 вересня 2016 року №23923/09 Відповідач повідомив Позивача про відмову у призначенні пенсії, оскільки в поданій довідці Шевченківського районного у місті Києві військового комісаріату від 09 вересня 2016 року №к/252 вказаний період безпосередньої участі в АТО та забезпеченні її проведення, але не було зазначено про його участь у бойових діях.

У подальшому, згідно з розпорядженням від 25 вересня 2017 року №868984 Позивачу призначено пенсію за віком, як учаснику бойових дій, з 07 червня 2017 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний трудовий стаж позивача становив 34 роки 5 місяців 5 днів (413 місяців).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року у справі №761/42951/16-а:

- скасовано рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 22 вересня 2016 року №23923/09 щодо відмови Позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій з 09 вересня 2016 року у відповідності до абзацу 6 пункту 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року;

- зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити нарахування та виплату Позивачу невиплаченої та недоотриманої пенсії за віком як учаснику бойових дій з 09 вересня 2016 року по 07 червня 2017 року у зв`язку з незаконною відмовою Позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій з 09 вересня 2016 року у відповідності до абзацу 6 пункту 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року.

На підставі та на виконання зазначеного рішення суду, Відповідачем призначено Позивачу пенсію за віком, як учаснику бойових дій, з 09 вересня 2016 року.

При цьому, до його страхового стажу та розрахунку обчислення розміру пенсії зараховано період проходження ним військової служби з 15 червня 2015 року по 28 липня 2016 року та грошове забезпечення (заробітна плата) у зазначений період, а також час навчання на денному відділенні в Одеському електротехнічному інституті зв`язку імені ОСОБА_2 .

10. Вважаючи свої права порушеними, Позивач звернувся до суду з цим позовом.

11. Нормативно-правове обґрунтування.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною другою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Статтею 382 КАС України визначено спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

У частині першій статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Висновки суду апеляційної інстанції.
12. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що процесуальним законодавством регламентовано порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

13. При цьому, саме наведені вище норми адміністративного процесуального законодавства, зокрема ст.ст. 382, 383 КАС України, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.

14. Водночас, наявність у КАС України таких спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову.

Тобто, судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, визначеному КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, оскільки судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

15. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17, від 23.09.2020 року у справі №760/3142/17 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для застосування судом апеляційної інстанції при розгляді цієї справи.

16. При цьому, апеляційний суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28.11.1999 по справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») та від 24.07.2003 по справі «Ryabykh v. Russia» («Рябих проти Росії»), відповідно до яких одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

17. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що дії ГУ ПФУ в м. Києві, які є предметом судового оскарження Позивачем у цій справі, зокрема щодо призначення пенсії з 09.09.2016 (перенесення дати призначення пенсії, як вказує Позивач з 07.06.2017 на 09.09.2016 та скасування розпорядження від 25.09.2017), були вчинені Відповідачем при виконанні рішення суду в іншій справі.

Крім того, питання щодо його участі в АТО у період з червня 2015 року по липень 2016 року також розглядалося судом при вирішенні вказаної справи і відповідним обставинам була надана оцінка, а питання щодо зарахування грошового забезпечення (заробітної плати) Позивача за цей період та щодо включення часу навчання при призначенні його пенсії вирішено Відповідачем безпосередньо при виконанні відповідного рішення суду.

Тобто, спірні в цій справі № 640/12624/20 правовідносини виникли між сторонами саме у зв`язку та в процесі з виконанням Відповідачем судового рішення в іншій справі № 761/42951/16-а.

Тож, фактично спір виник між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що й у вказаній справі, але на стадії виконання рішення суду під час його практичної реалізації.

18. Отже, судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було неповно встановлено обставини справи та підстави позову і порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

19. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України провадження в справі закривається, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

20. Відповідно до частини першої статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

21. Враховуючи викладене та приймаючи, відповідно до ст. 242 КАС України, до уваги правові висновки Верховного Суду, наведені у вищезазначених справах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Розподіл судових витрат.
Відповідно до статті 139 КАС України у суду відсутні підстави для здійснення перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 238, 242-244, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 про розгляд справи у відкритому судовому засіданні та про перенесення судового розгляду і продовження строку підготовчого засідання відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року скасувати та ухвалити постанову, якою провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 31 травня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова