Справа № 300/1055/21
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року
м. Київ
справа № 300/1055/21
адміністративне провадження № К/990/24/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Соколова В.М.,
суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у суді касаційної інстанції адміністративну справу № 300/1055/21
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року (головуючий суддя Кухтей Р.В., судді: Шевчук С.М., Шинкар Т.І.),
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
1. У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), у якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату вказаної індексації грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум індексації.
2. На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 300/1062/20 відповідач нарахував та виплатив їй індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, проте нарахування здійснив неправильно. Також їй стало відомо про те, що відповідач неправильно нарахував їй індексацію грошового забезпечення за грудень 2015 року, що призвело до її виплати не в повному обсязі. На звернення позивачки відповіддю від 01 березня 2021 року № 350/486/300/1/295 відповідач відмовив у здійсненні перерахунку індексації її грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року. Вважаючи протиправною вказану відмову позивач звернулася до суду з даним позовом.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
3. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року позов задоволено частково.
4. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січня 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
5. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Водночас, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
6. Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопад 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року, встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців. Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01 січня 2008 року, у тому числі в період перебування позивача на службі (зокрема, до 01 березня 2018 року), що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося. Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача є саме січень 2008 року, в якому постановою КМУ № 1294 установлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців. І таке нарахування індексації повинно здійснюватися до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовців, яке відбулося у березні 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та наказу Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року № 90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України».
7. За наведених мотивів суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач необґрунтовано у спірний період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року нарахував та виплатив позивачці індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - липень 2014 року, у зв`язку зі збільшенням відсоткової надбавки за вислугу років, оскільки, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів).
8. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
9. Зазначене рішення апеляційного суду мотивоване тим, що підвищені посадові оклади військовослужбовців були встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року. Водночас, з 2014 року відбулось збільшення доходу позивачки за рахунок підвищення з 20% до 25% надбавки за вислугу років, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» та наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року № 595 «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України».
10. Суд апеляційної інстанції зауважив, що статтею 9 Закону №2011-XII та Постановою № 1294 визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Тобто, місяць у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим місяцем при проведенні індексації.
11. За наведених мотивів Восьмий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача базовим місяцем слід вважати саме липень 2014 року, а не січень 2008 року. При формуванні вказаного висновку суд апеляційної інстанції урахував постанову Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 825/565/17.
ІІІ. Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції. Позиція інших учасників справи
12. ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року, у якій просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року.
13. Підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункт 1 частини четвертої підпункти «а» «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та скаржник вказує, що в оскаржуваному рішенні судом апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 10 вересня 2020 року у справі № 200/9297/19-а, від 22 липня 2020 року у справі № 400/3017/19, від 24 вересня 2020 року у справі № 806/2883/17 та від 27 квітня 2021 року у справі № 380/1513/20.
14. На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення Порядку № 1078 та дійшов помилкового висновку про те, що визначення базового місяця для проведення індексації залежить від підвищення оплати праці (суми її постійних складових), у даному випадку надбавки за вислугу років. На переконання скаржника, визначення базового місяця залежить від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Таким чином індексація грошового забезпечення позивачки за період з 01 січня 2015 року по 28 лютого 2018 року підлягає обчисленню з урахуванням січня 2008 року місяця, у якому відбулась зміна тарифних ставок (окладів) військовослужбовців на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
15. За наведених мотивів скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, як таке, що відповідає вимогам закону.
16. Ухвалою від 24 січня 2022 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
17. Військова частина НОМЕР_1 надіслала до Суду відзив на касаційну скаргу позивачки, у якому просить залишити без змін постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року.
18. За позицією відповідача, у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 09 грудня 2015 року постанови № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі постанова КМУ № 1013), яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року та підлягала застосуванню з 01 грудня 2015 року, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення. Зокрема, замість базового місяця введено поняття «місяць, у якому відбулося підвищення» у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймалося за 1 або 100 відсотків. Таким чином до набрання чинності постанови КМУ № 1013 не було правової можливості враховувати місяць, у якому мала місце зміна тарифних ставок (посадових окладів) військовослужбовців. З огляду на це відповідач уважає правомірним застосування липня 2014 року, як базового місяця для нарахування індексації позивачці.
19. Ухвалою від 30 травня 2022 року Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М. провів необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами на підставі пункту 1 частини першої статті 345 КАС України.
IV. Установлені судами попередніх інстанцій обставини
20. ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
21. Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 08 квітня 2021 року № 350/486/300/1/498 індексацію грошового забезпечення за грудень 2015 року позивачці виплачено у січні 2016 року в сумі 1 456,71 грн. У зв`язку із збільшенням надбавки за вислугу років з 20 до 25% відповідно до вимог Порядку № 1078 при нарахуванні позивачці індексації грошового забезпечення застосовано базовий місяць липень 2014 року.
22. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 300/1062/20, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
23. На виконання вказаного судового рішення Військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року із застосуванням базового місяця липня 2014 року в сумі 31 969,24 грн, що підтверджується розрахунком індексації за вказаний та розрахунково-платіжною відомістю №162 від 07 грудня 2020 року.
24. За результатом розгляду звернення позивачки, відповідач відповіддю від 01 березня 2021 року № 350/486/300/1/295 відмовив їй у здійсненні перерахунку індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січня 2008 року.
V. Нормативне регулювання
25. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
26. Частинами першою -третьою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
27. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
28. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
29. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
30. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
31. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі Закон № 1282-ХІІ).
32. Статтею 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
33. Відповідно до статті 2 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
34. Згідно з статтями 4, 6 вказаного Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
35. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
36. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
37. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
38. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
39. У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
40. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
41. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
42. Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
43. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).
44. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
45. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року №491-IV «Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення».
46. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
47. Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
48. У пункті 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
49. Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
VІ. Позиція Верховного Суду
50. Відповідно до частин першої, другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
51. Водночас, за приписами частини третьої статті 341 КАС України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
52. У світлі доводів та вимог касаційної скарги спірним у цій справі є питання визначення базового місяця, який належить застосувати при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивачки за період з 01 січня 2015 року по 28 лютого 2018 року.
53. Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги, Суд виходить з такого.
54. Виникнення спірних правовідносин обумовлене нездійсненням відповідачем нарахування та виплати позивачці у повному обсязі індексації грошового забезпечення у вищевказаний період.
55. За результатами вирішення справ суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року та зобов`язав нарахувати та виплатити таку індексацію, з урахуванням виплачених сум.
56. Натомість, суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку та зазначив, що при нарахуванні ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення відповідачем правильно визначено базовим місяцем липень 2014 року
57. Однак, колегія суддів не може погодитися з такою позицією суду апеляційної інстанції.
58. Так, з аналізу положень Законів № 2011-XII та № 1282-ХІІ убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
59. Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункти 43-44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20).
60. Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
61. Стосовно дискреційних повноважень, Верховний Суд уже зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
62. Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
63. Наведені висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №802/412/17-а, від 11 квітня 2018 року у справі №806/2208/17.
64. Стосовно справ з подібними правовідносинами, то Верховний Суд у своїй практиці указував на те, що повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.
65. Зазначені висновки Суд виклав у постановах від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20.
66. Колегія суддів звертає увагу на те, що у названих справах № 400/1118/21, № 420/3593/20 Верховний Суд, розтлумачивши пункти 2, 5, 10-2 Порядку № 1078, зазначив, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
67. Одночасно з цим, Суд указав, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
68. Зрештою на основі аналізу наведених норм Суд дійшов висновку, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
69. Правовідносини у наведених справах і справі ОСОБА_1 є подібними, а відтак указаний висновок є релевантним до цієї справи.
70. У цьому контексті колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
71. Указана постанова була чинна з 01 січня 2008 року до 01 березня 2018 року.
72. Суди попередніх інстанцій встановили, що з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року тарифна ставка (посадовий оклад) за посадою, яку займала позивачка, не змінювалася (не підвищувався).
73. На основі цього Верховний Суд констатує, що в силу норм Порядку № 1078 січень 2008 року є базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивачки за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року.
74. Тож з огляду на викладене, Верховний Суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позову з одночасним визначенням січня 2008 року як базового місяця для проведення індексації.
75. Разом із тим, колегія суддів указує на неможливість врахування при розгляді даної справи постанов Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі № 200/9297/19-а та від 22 липня 2020 року у справі № 400/3017/19, на які позивачка посилається у касаційній скарзі, оскільки в названих справах предметом касаційного перегляду були ухвали про роз`яснення судового рішення і Суд не викладав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах. Так само судова колегія немає правових підстав для урахування постанови Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 806/2883/17, оскільки в цій справі надавалась оцінка правильності визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за період з 01 квітня 2007 року до 31 грудня 2012 року, що свідчить про неподібність правовідносин у цій справі та справі за позовом ОСОБА_1 .
76. Понад те, колегія суддів уважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20, на яку посилається скаржник, а також, ураховуючи приписи частини третьої статті 341 КАС України, висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, сформовані у вищезгаданих постановах після подання касаційної скарги, про що зазначено вище.
77. Одночасно Суд указує про безпідставність доводів відповідача, що питання нарахування ОСОБА_1 уже розглядалося Івано-Франківським окружним адміністративним судом у справі № 300/1062/20, оскільки рішенням у названій справі не вирішувалося питання нарахування та виплати позивачці індексації грошового забезпечення за грудень 2015 року та визначення базового місяця при її нарахуванні за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року. Натомість, вирішувалося питання наявності права у ОСОБА_1 на отримання цієї індексації у період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року.
78. За таких обставин слід констатувати, що аргументи скаржника про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та не застосування в оскаржуваному судовому рішенні актуальної правозастосовної практики Верховного Суду у подібних правовідносинах знайшли своє підтвердження під час касаційного розгляду справи.
79. Відповідно до частини першої статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
80. Враховуючи, що при ухваленні оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та скасування рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, то наявні підстави для скасування постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року та залишення в силі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року.
VІІ. СУДОВІ ВИТРАТИ
81. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 300/1055/21 скасувати, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк