Справа № 580/2048/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2048/21 Головуючий у І інстанції - Руденко А.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Кучми А.Ю., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційні скарги ОСОБА_1 , Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі про стягнення суми компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з грудня 2018 року по лютий 2021 року, суми інфляційних втрат у зв`язку з затримкою термінів виплати компенсації, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 26.02.2021 № 56 о/с, яким Позивача звільнено з посади слідчого Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, з 01.03.2021, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису, з припиненням державної служби;

- поновити Позивача на посаді слідчого Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, а за відсутності такої посади - на іншій рівнозначній посаді слідчого в цьому (або іншому) Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань;

- стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, середній заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку 5247 грн. 38 коп. на день, виходячи з виплат за грудень 2020 року та січень 2021, як за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню Позивача із займаної посади;

- стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі 869 666 грн. 95 коп., з яких: 810 716 грн. - сума компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з грудня 2018 року по лютий 2021 року; 58 950 грн. 95 коп. - сума інфляційних втрат, розмір яких визначено станом на 25.03.2021, у зв`язку з затримкою термінів виплати компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з грудня 2018 року по січень 2021 року;

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року у справі № 580/1748/21, зокрема прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у зазначеній справі роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 у адміністративній справі № 580/1748/21 за позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, виділивши у самостійне провадження з присвоєнням нового номеру справи позовні вимоги про:

- стягнення з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, 869 666 грн. 95 коп.: в тому числі 810 716 грн. - сума компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з грудня 2018 року по лютий 2021 року; 58 950 грн. 95 коп. - сума інфляційних втрат, розмір яких визначено станом на 25.03.2021, у зв`язку з затримкою термінів виплати компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з грудня 2018 року по січень 2021 року.

Передано матеріали справи в частині виділених позовних вимог до Відділу організаційного забезпечення та контролю (канцелярії) Черкаського окружного адміністративного суду для присвоєння нового єдиного унікального номера.

09.04.2021 автоматизованою системою документообігу суду адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі про стягнення суми компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, в надурочний час, суми інфляційних втрат у зв`язку з затримкою термінів виплати компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, в надурочний час був присвоєний новий єдиний унікальний номер № 580/2048/21 та справа була передана на розгляд раніше визначеному складу суду - судді Руденко А.В.

Таким чином, предметом спору у даній адміністративній справі № 580/2048/21 є стягнення з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, 869 666 грн. 95 коп.: в тому числі 810 716 грн. - сума компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з грудня 2018 року по лютий 2021 року; 58 950 грн. 95 коп. - сума інфляційних втрат, розмір яких визначено станом на 25.03.2021, у зв`язку з затримкою термінів виплати компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з грудня 2018 року по січень 2021 року.

26 липня 2021 року Позивач подав до суду першої інстанції заяву про часткову відмову від позову, в якій просив прийняти часткову відмову від позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Мелітополі в частині щодо стягнення компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за 21.01.2019, 06.06.2019, 07.06.2019, 08.06.2019, 09.06.2019, що становить 45 912,00 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що відмова у виплаті компенсації з посиланням на відсутність у табелях обліку робочого часу даних про години чергування є протиправною та суперечить діючому законодавству, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік робочого часу.

Крім цього, Позивач жодного разу до відповідальності за недотримання правил внутрішнього службового розпорядку не притягувався, що свідчить про виконання ним своїх посадових обов`язків, у тому числі здійснення чергування у вихідні, святкові, неробочі дні та у надурочний час.

У зв`язку з несвоєчасною виплатою компенсації за роботу у вихідні, святкові дні та у надурочний час на підставі ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Позивач також просить стягнути розраховані за методикою постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» інфляційні витрати.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі (вул. Індустріальна, 89, м. Мелітополь, Запорізька область, 72316, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за роботу за фактично відпрацьований надурочний час з 18.00 до 20.00 години 08.07.2019, 11.07.2019, 14.08.2019, 02.10.2019, 03.10.2019, 15.01.2020, 17.01.2020, 02.03.2020, 03.03.2020 та 04.03.2020.

Зобов`язано Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням терміну їх виплати (інфляційні втрати) згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», розраховану за методикою постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» починаючи з 1 липня 2019 року по день фактичного розрахунку.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Також, не погоджуючись з таким судовим рішенням Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі подало апеляційну скаргу (апеляційна скарга від 22 жовтня 2021 № 17-10/17-13-52/ 10869 , яку подано до Шостого апеляційного адміністративного суду та зареєстровано 26 жовтня 2021 року за Вх. № 25865), в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційних скаргах Сторони посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції, проаналізувавши графіки чергувань та інформацію зі СКУД (системи контролю та управління доступу) до приміщення ТУ ДБР у м. Мелітополі, що за адресою: м. Мелітополь, вул. Індустріальна, 89, дійшов висновку, що Позивач перебував на робочому місці як слідчий основної групи у понадурочний час 08.07.2019, 11.07.2019, 14.08.2019, 02.10.2019, 03.10.2019, 15.01.2020, 17.01.2020, 02.03.2020, 03.03.2020, 04.03.2020.

Проте, судом першої інстанції не взято до уваги інформацію зі СКУД щодо перебування Позивача на робочому місці у понадурочний час 09.01.2019 - з 8:57 до 18:36, 10.01.2019 - з 9:04 до 18:30, 21.02.2019 - з 8:53 до 18:50, 26.03.2019 - з 8:55 до 18:58, 27.03.2019 - з 8:55 до 18:37, 31.03.2019 (вихідний день) - з 14:16 до 18:13, 02.05.2019 - з 8:56 до 19:40, 04.06.2019 - 8:57 до 20:33, 05.06.2019 - з 7:03 до 19:50, 09.07.2019 - з 8:57 до 19:23, 10.07.2019 - з 8:57 до 19:13, 30.09.2019 - з 9:09 до 18:33, 01.10.2019 - з 7:58 до 20:02, 06.10.2019 (вихідний день) - з 15:06 до 17:39, 21.10.2019 - з 8:46 до 20:09, 14.01.2020 - з 8:46 до 20:32, 19.01.2020 (вихідний день) - з 15:24 до 16:31, що відповідає графікам чергування Позивача у вказані дні.

Крім того, судом першої інстанції прийнято до уваги, лише інформацію зі СКУД щодо перебування Позивача на робочому місці, однак, як вже зазначалося вище, чергування слідчого полягає не тільки в перебуванні його на робочому місці, а й поза його межами.

Також, Відповідачем у відповіді на адвокатський запит зазначено, що 13.08.2019, 15.08.2019, 16.08.2019, 22.04.2020, 23.04.2020, 24.04.2020 в СКУД відсутня інформація щодо входу/виходу ОСОБА_1 до приміщення ТУ ДБР у м. Мелітополі, однак, відповідно до табелів обліку робочого часу Позивач в дані дні відпрацював повний робочий день, що свідчить про неправдивість інформації наданої Відповідачем.

Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що єдиною підставою для нарахування та сплати Позивачу заробітної плати є табель обліку робочого часу складений безпосереднім керівником Позивача, і інших підстав для виконання судового рішення в частині нарахування у ТУ ДБР у м. Мелітополі не має. Проте, наявні в матеріалах справи Табелі обліку робочого часу Позивача не містять даних про те, що останній працював понад установлену тривалість робочого дня, а також у вихідні, святкові та неробочі дні, у нічний час.

Крім того, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі зазначає, що Позивач звертаючись до суду з адміністративним позовом про стягнення з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, 869 666 грн. 95 коп.: в тому числі 810 716 грн. - сума компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з грудня 2018 року по лютий 2021 року; 58 950 грн. 95 коп. - сума інфляційних втрат, розмір яких визначено станом на 25.03.2021, у зв`язку з затримкою термінів виплати компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з грудня 2018 року по січень 2021 року пропустив місячний строк звернення до суду, передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України. Тому вважає, що позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Позивача, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній Позивачем частині залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення у вказаній частині відповідає нормам чинного законодавства.

Відзиву Позивача на апеляційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Позивачем подано заяву про розгляд справи без участі, в якій він просить розглянути справу без його участі, свою апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі. В апеляційній скарзі Відповідача просить відмовити.

Колегія суддів звертає увагу, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, тому, в силу приписів ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, без участі Сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Відповідача є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Позивача є в частині обґрунтованою та підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі від 22.11.2018 № 22/ос Позивач призначений на посаду слідчого Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) з 23.11.2018 як обраного за конкурсом.

Наказом ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі від 26.02.2021 № 56 о/с Позивача звільнено з посади слідчого з 01.03.2021 у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису, з припиненням державної служби.

Зазначене підтверджується копією трудової книжки Позивача НОМЕР_2 від 20.10.2014.

Відповідно до наказу В.о. директора ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі «Про запровадження правового режиму воєнного стану» від 29.11.2018 № 15 встановлено цілодобове чергування керівників та працівників ТУ ДБР у м. Мелітополі з 29.11.2018 по 26.12.2018 за графіком, яким передбачено чергування Позивача як основного слідчого слідчої групи в надурочний час 19.12.2018.

Згідно уточненого графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 21.12.2018 до 31.12.2018, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 21.12.2018, передбачено чергування Позивача 22.12.2018 і 30.12.2018 як слідчого основної групи.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.01.2019 до 31.01.2019, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 29.12.2018, передбачено чергування Позивача як слідчого основної групи у такі дні: 03.01.2019, 09.01.2019, 10.01.2019, 15.01.2019, 21.01.2019, 29.01.2019.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.02.2019 до 28.02.2019, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 28.01.2019, передбачено чергування Позивача як слідчого основної групи у вихідні дні - 23.02.2019, 24.02.2019 та у надурочний час - 21.02.2019 та 22.02.2019.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.03.2019 до 31.03.2019, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 27.02.2019, передбачено чергування Позивача як слідчого основної групи у вихідні дні - 30.03.2019, 31.03.2019 та у надурочний час - з 25.03.2019 по 29.03.2019.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.04.2019 до 30.04.2019, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 29.03.2019, передбачено чергування Позивача як слідчого основної групи у вихідні дні - 29.04.2019, 30.04.2019.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.05.2019 до 31.05.2019, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 25.04.2019, передбачено чергування Позивача як слідчого основної групи 01.05.2019 (святковий день), вихідні дні - 04.05.2019, 05.05.2019 та у надурочний час - 02.05.2019, 03.05.2019.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.06.2019 до 30.06.2019, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 21.12.2018, передбачено чергування Позивача як слідчого основної групи у вихідні дні - 08.06.2019, 09.06.2019 та у надурочний час - з 03.06.2019 по 07.06.2019.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.07.2019 до 31.07.2019, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 26.06.2019, передбачено чергування Позивача як слідчого основної групи у вихідні дні - 13.07.2019, 14.07.2019, та у надурочний час - з 08.07.2019 по 12.07.2019.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.08.2019 до 31.08.2019, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 31.07.2019, передбачено чергування Позивача як слідчого основної групи у вихідні дні - 17.08.2019, 18.08.2019, та у надурочний час - з 12.08.2019 по 16.08.2019.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.09.2019 до 30.09.2019, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 30.08.2019, передбачено чергування Позивача як слідчого основної групи у надурочний час - 30.09.2019.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.10.2019 до 31.10.2019, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі у вересні 2019, передбачено чергування Позивача як слідчого основної групи у вихідні дні - 05.10.2019, 06.10.2019, 26.10.2019, 27.10.2019 та у надурочний час - з 01.10.2019 по 04.10.2019, та з 21.10.2019 по 25.10.2019.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.01.2020 до 31.01.2020, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 27.12.2019, передбачено чергування Позивача у вихідні дні 18.01.2020, 19.01.2020, та у надурочний час - з 13.01.2020 по 17.01.2020.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.03.2020 до 31.03.2020, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 27.02.2020, передбачено чергування Позивача як слідчого основної групи у вихідні та святкові дні 07.03.2020, 08.03.2020 та у надурочний час - з 02.03.2020 по 06.03.2020.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.04.2020 до 30.04.2020, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 31.03.2020, передбачено чергування Позивача як слідчого основної групи у вихідні дні 20.04.2020, 25.04.2020, 26.04.2020 та у надурочний час -з 21.04.2020 по 24.04.2020.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.06.2020 до 30.06.2020, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 29.05.2020, передбачено чергування Позивача як додаткового слідчого у Херсонській області у вихідні дні 20.06.2020, 21.06.2020, 29.06.2020.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.08.2020 до 31.08.2020, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 31.07.2020, передбачено чергування Позивача у вихідні дні 29.08.2020, 30.08.2020.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.10.2020 до 31.10.2020, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 30.09.2020, передбачено чергування Позивача як додаткового слідчого у Херсонській області у вихідний день 31.10.2020.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.01.2021 до 31.01.2021, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 28.12.2020, передбачено чергування Позивача як додаткового слідчого у Херсонській області у вихідні дні 02.01.2020, 03.01.2020.

Згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.02.2021 до 28.02.2021, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 27.01.2021, передбачено чергування Позивача як додаткового слідчого у Херсонській області у вихідні дні 06.02.2021, 07.02.2021.

У графіках чергування передбачено, що слідчі основної групи слідчих ГУ ДБР у м. Мелітополі здійснюють чергування з 8.00 год до 20.00 год на робочому місці, решту часу підтримують постійний зв`язок з черговими частинами правоохоронних органів, що розташовані на території Запорізької та Херсонської областей, а також черговим центрального апарату Державного бюро розслідувань.

Слідчі додаткової групи по Запорізькій та Херсонській областях підтримують постійний зв`язок зі слідчими основної групи та у разі виникнення необхідності у проведенні огляду місця події невідкладно виїжджають на місце пригоди.

З копій табелів обліку використання робочого часу за листопад 2018 - лютий 2021 вбачається, що Позивачем відпрацьовані години в межах норми робочого часу щомісячно, робота у вихідні, святкові, неробочі дні та у понадурочний час не відображена.

Позивач звернувся до Відповідача із заявою від 19.02.2021 (т. 1, а.с. 53-59) про отримання грошової компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні та щодо оплати роботи у понадурочний час.

Листом від 19.03.2021 № П-324/17-02-21 (т. 1, а.с. 72-73) Відповідачем повідомлено Позивача про відсутність підстав для виплат, оскільки у табелях обліку робочого часу робота позивача у вихідні, святкові, неробочі дні та у понадурочний час не відображена.

Вважаючи вказану відмову у виплаті компенсації за роботу у вихідні, святкові, неробочі дні та у понадурочний час протиправною, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Правил внутрішнього службового розпорядку ТУ ДБР у м. Мелітополі тривалість робочого дня складає: початок робочого дня о 09:00; кінець робочого дня: понеділок, вівторок, середу, четвер - о 18:00, в п`ятницю о 16:45; обідня перерва з 13:00 по 13:45; напередодні святкових днів - у понеділок, вівторок, середу, четвер - о 17:00 у п`ятницю о 15:45; вихідні дні - субота, неділя.

Відповідно до графіків чергувань Позивач зобов`язаний був здійснювати чергування як слідчий основної групи слідчих на робочому місці у вихідні та святкові дні з 9.00 до 18 год, а у будні дні - з 8.00 до 20.00 на робочому місці. Решту часу слідчі основної групи підтримують зв`язок з черговими частинами правоохоронних органів, що розташовані на території Запорізької та Херсонської областей, а також з черговим центрального апарату Державного бюро розслідувань.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що чергування основних слідчих та додаткових слідчих поза межами робочого місця не є чергуванням на робочому місці, тому оплаті не підлягають.

Проте, чергування у вихідні, святкові та неробочі дні і у понадурочний час відповідно до ст. 56 Закону України «Про державну службу» є роботою у понадурочний час, вихідні, святкові та неробочі дні і підлягають додатковій оплаті.

Відповідно до графіків чергувань та інформації зі СКУД Позивач перебував на робочому місці як слідчий основної групи слідчих у понадурочний час: 08.07.2019 - з 14:45:10 до 19:44:04; 11.07.2019 - з 13:54:52 до 19:12:59; 14.08.2019 - з 17:16:23 до 19:20:15; 02.10.2019 - з 8:00:04 до 20:11:08; 22.10.2019 - з 16:30:44 до 19:34:29; 15.01.2020 - з 13:41:36 до 20:13:49; 17.01.2020 - з 08:01:26 до 20:18:42; 02.03.2020 - з 8:30:24 до 20:58:36; 03.03.2020 - з 8:28:55 до 21:15:55; 04.03.2020 - з 8:27:53 до 21:11:47.

Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню частково, в частині оплати за час роботи у понадурочний час 08.07.2019, 11.07.2019, 14.08.2019, 02.10.2019, 22.10.2019; 15.01.2020, 17.01.2020, 02.03.2020, 03.03.2020 та 04.03.2020.

Щодо способу захисту порушеного права суд першої інстанції зазначав, що Позивач просить стягнути з Відповідача грошову компенсацію за роботу у понадурочний час та вихідні, святкові і неробочі дні, розрахувавши її виходячи з подвійного розміру годинної ставки.

Проте відповідно до КЗпП України та Закону України «Про оплату праці» обов`язок щодо нарахування заробітної плати покладено на роботодавця, отже відноситься до його дискреційних повноважень.

Оскільки компенсація Позивачу за роботу у понадурочний час та у вихідні дні не була нарахована, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права Позивача є зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити компенсацію за роботу у понаднормовий час та у вихідні дні.

Щодо позовної вимоги про стягнення 58 950,95 грн суми інфляційних витрат у зв`язку з затримкою термінів виплати компенсації за роботу у понадурочний час та вихідні дні суд першої інстанції зазначив наступне.

Оскільки на час розгляду справи сума компенсації за роботу у понадурочний час та вихідні дні не нарахована і не виплачена, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу компенсацію за втрату частини грошового доходу у зв`язку з порушенням терміну їх виплати починаючи з липня 2019 року.

Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його частково необґрунтованим з огляду на наступне.

Щодо вирішено питання строку звернення до адміністративного суду, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.

Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, в які входять основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Згідно з частиною 3 статті 20 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» від 12 листопада 2015 року № 794-VIII заробітна плата працівників Державного бюро розслідувань складається з: посадового окладу; доплати за вислугу років; доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці; доплати за спеціальне звання або ранг державного службовця; доплати за науковий ступінь.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 98 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2019 року у справі № 804/496/18 зазначив, що у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як це передбачено частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, Відповідач в апеляційній скарзі посилається на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20.

Проте, предметом спору у справі № 240/532/20 є стягнення компенсації за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 01.08.2019 по 22.10.2019, тобто зазначена справа прийнята з інших правовідносин і не підлягає застосуванню.

Щодо вирішення справи по суті заявлених позовних вимог, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 ст. 14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» від 12 листопада 2015 року № 794-VIII (далі - Закон № 794-VIII) служба в Державному бюро розслідувань є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державному бюро розслідувань зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 ст. 20 Закону № 794-VIII умови оплати праці працівників Державного бюро розслідувань, які є державними службовцями, визначаються законодавством про державну службу з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Згідно з частиною 3 ст. 20 Закону № 794-VIII заробітна плата працівників Державного бюро розслідувань складається з: 1) посадового окладу; 2) доплати за вислугу років; 3) доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці; 4) доплати за спеціальне звання або ранг державного службовця.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Правовідносини, які виникають під час проходження публічної служби, за наявності спеціального законодавства регулюються останнім.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 820/1267/16.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР (далі - Закон № 108/95-ВР).

Відповідно до ст. 2 Закону № 108/95-ВР основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з частиною 4 статті 56 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) для виконання невідкладних або непередбачуваних завдань державні службовці, для яких законом не передбачено обмежень щодо роботи, на підставі наказу (розпорядження) керівника державної служби, про який повідомляється виборний орган первинної профспілкової організації (за наявності), зобов`язані з`явитися на службу і працювати понад установлену тривалість робочого дня, а також у вихідні, святкові та неробочі дні, у нічний час. За роботу в зазначені дні (час) державним службовцям надається грошова компенсація у розмірі та порядку, визначених законодавством про працю, або протягом місяця надаються відповідні дні відпочинку за заявами державних службовців.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону № 889-VIII тривалість роботи понад установлену тривалість робочого дня, а також у вихідні, святкові та неробочі дні, у нічний час не повинна перевищувати для кожного державного службовця чотирьох годин протягом двох днів підряд і 120 годин на рік.

Отже, за роботу понад установлену тривалість робочого дня, а також у вихідні, святкові та неробочі дні, у нічний час відповідно до Закону України «Про державну службу» передбачені два способи компенсації: 1) грошова компенсація у розмірі та порядку, визначених законодавством про працю, або 2) надання протягом місяця відповідних днів відпочинку за заявами державних службовців.

Оскільки розмір та порядок оплати роботи понад установлену тривалість робочого дня для державної служби спеціальним законом не передбачено, при вирішенні питання оплати такої праці слід застосовувати положення Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), яким врегульовуються особливості оплати праці у вихідні дні, святкові та неробочі дні, в понадурочний час та у нічний час.

Згідно з частинами 1, 2 статті 72 КЗпП України робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами статті 107 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 73 КЗпП України робота у зазначені дні (святкові і неробочі дні) компенсується відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1 - 4 статті 106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 107 КЗпП України робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; 3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму. Оплати у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Правилами внутрішнього службового розпорядку ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі (розділ ІІІ) (далі - Правила внутрішнього службового розпорядку) встановлена тривалість робочого часу державного службовця 40 годин на тиждень, встановлено п`ятиденний робочий тиждень із тривалістю роботи по днях: понеділок, вівторок, середа, четвер - по 8 год. 15 хв, п`ятниця - 7 годин, вихідні дні - субота, неділя. Початок роботи - о 9 годині, перерва для відпочинку і харчування - 45 хв з 13 години до 13 години 45 хв, кінець робочого дня о 18 годині, у п`ятницю - о 16 год. 45 хв.

Згідно з п. 5 розділу V Правил внутрішнього службового розпорядку у разі залучення державного службовця до роботи понад установлену тривалість робочого дня у Територіальному управлінні ведеться підсумований облік робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала норми тривалості робочого часу.

За роботу в зазначені дні (час) державним службовцям надається грошова компенсація у розмірі та порядку, визначеному законодавством про працю, або протягом місяця надаються відповідні дні відпочинку за заявами державних службовців.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Відповідач листом від 11.06.2021 № Ч-861/аз/17-11-21 повідомив Позивача, що в ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.01.2019 діє єдина система контролю та управління доступу (далі - СКУД) в комплекті: турнікет повноростовий; U-Prox IP400 прилад доступу та застосування працівниками картки ЕМ Marine IL-05E num, Clamshell для щоденного проходу на робоче місце за адресою: вул. Індустріальна, 89.

Відповідачем до вказаного листа було додано інформацію щодо входу/виходу Позивача на робоче місце за 2019 та 2020 роки.

Також Відповідачем зазначено, що в СКУД не зареєстровано входу/виходу Позивача у наступні дати: 15.01.2021, 21.01.2019, 29.04.2019, 30.04.2019, 31.04.2019, 01.05.2019, 04.05.2019, 05.05.2019, 06.06.2019, 07.06.2019, 08.06.2019, 09.06.2019, 13.07.2019, 14.07.2019, 13.08.2019, 15.08.2019, 16.08.2019, 17.08.2019, 18.08.2019, 05.10.2019, 24.10.2019, 26.10.2019, 27.10.2019, 18.01.2020, 07.03.2020, 08.03.2020, 20.04.2020, 22.04.2020, 23.04.2020, 24.04.2020, 25.04.2020, 26.04.2020, 20.06.2020, 21.06.2020, 29.06.2020, 29.08.2020, 30.08.2020, 31.10.2020, 02.01.2021, 03.01.2021, 06.02.2021, 07.02.2021.

Як вбачається з графіків чергувань керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі, до обов`язків чергового слідчого належить прийняття оперативної інформації про надзвичайні події, кримінальні правопорушення, підслідні слідчим ТУ ДБР у м. Мелітополі, та негайне повідомлення такої інформації відповідальному від керівництва ТУ ДБР у м. Мелітополі.

Відповідно до зазначених графіків чергувань Позивач зобов`язаний був здійснювати чергування як слідчий основної групи слідчих на робочому місці у вихідні та святкові дні з 9.00 до 18 год, а у будні дні - з 8.00 до 20.00. Решту часу слідчі основної групи підтримують зв`язок з черговими частинами правоохоронних органів, що розташовані на території Запорізької та Херсонської областей, а також з черговим центрального апарату Державного бюро розслідувань.

Слідчі додаткової групи по Запорізькій та Херсонській області підтримують постійний зв`язок зі слідчим основної групи та у разі виникнення необхідності у проведенні огляду місця події невідкладно виїжджають на місце пригоди.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що чергування основних слідчих та додаткових слідчих поза межами робочого місця не є чергуванням на робочому місці, тому оплаті не підлягають, а чергування у вихідні, святкові та неробочі дні і у понадурочний час відповідно до ст. 56 Закону України «Про державну службу» є роботою у понадурочний час, вихідні, святкові та неробочі дні і підлягають додатковій оплаті, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що оплата чергувань не здійснювалась, оскільки накази про залучення Позивача до роботи у вихідні, святкові та неробочі дні і у понадурочний час відсутні, а графіки чергування не є доказами залучення Позивача до таких робіт.

Дійсно, відповідно до п. 1 розділу V Правил внутрішнього службового розпорядку для виконання невідкладних завдань службовець ТУ ДБР у м. Мелітополі може залучатися до роботи понад установлену тривалість робочого дня за наказом Директора ТУ, в тому числі у вихідні, святкові, неробочі дні, а також у нічний час з компенсацією за роботу відповідно до законодавства.

Проте, згідно з п. 2 розділу V Правил внутрішнього службового розпорядку Директор ТУ за потреби може залучати державних службовців ТУ до чергування після закінчення робочого дня, у вихідні, святкові і неробочі дні.

Чергування державного службовця після закінчення робочого дня, у вихідні, святкові та неробочі дні здійснюється згідно з графіком, який розробляється Сектором кадрової роботи та державної служби або іншим уповноваженим самостійним структурним підрозділом і затверджується Директором ТУ або першим заступником Директора ТУ, заступником Директора - начальником слідчого управління відповідно до розподілу повноважень.

Таким чином, графіки чергування, затверджені Директором ТУ або першим заступником Директора ТУ, заступником Директора - начальником слідчого управління відповідно до розподілу повноважень є належними доказами залучення Позивача до роботи у вихідні, святкові та неробочі дні і у понадурочний час, оскільки є обов`язковими до виконання працівниками.

Щодо доводів Відповідача про невідображення у табелях обліку робочого часу чергувань інформації про роботу Позивача у вихідні, святкові та неробочі дні, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Верховним Судом у постанові від 17 січня 2019 року у справі № 389/1299/17 зазначено, що відсутність даних про роботу Позивача у вихідні, святкові та неробочі дні у табелі обліку робочого часу не може бути підставою для відмови працівнику надати компенсацію за роботу у зазначені дні.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до вищенаведених графіків чергувань та інформації зі СКУД Позивач перебував на робочому місці як слідчий основної групи слідчих у понадурочний час: 08.07.2019 - з 14:45:10 до 19:44:04; 11.07.2019 - з 13:54:52 до 19:12:59; 14.08.2019 - з 17:16:23 до 19:20:15; 02.10.2019 - з 8:00:04 до 20:11:08; 22.10.2019 - з 16:30:44 до 19:34:29; 15.01.2020 - з 13:41:36 до 20:13:49; 17.01.2020 - з 08:01:26 до 20:18:42; 02.03.2020 - з 8:30:24 до 20:58:36; 03.03.2020 - з 8:28:55 до 21:15:55; 04.03.2020 - з 8:27:53 до 21:11:47.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що графіками чергувань та даними зі СКУД підтверджується факт чергування Позивача у понадурочний час на робочому місці, тому позовні вимоги в частині оплати за час роботи у понадурочний час 08.07.2019, 11.07.2019, 14.08.2019, 02.10.2019, 22.10.2019; 15.01.2020, 17.01.2020, 02.03.2020, 03.03.2020 та 04.03.2020 є обгрунтованими та підлягають задоволенню, з чим погоджується колегія суддів.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що Відповідачем у відповіді на адвокатський запит зазначено, що зокрема 13.08.2019, 15.08.2019, 16.08.2019, 22.04.2020, 23.04.2020, 24.04.2020 в СКУД відсутня інформація щодо входу/виходу ОСОБА_1 до приміщення ТУ ДБР у м. Мелітополі, проте, відповідно до табелів обліку робочого часу Позивач в дані дні відпрацював повний робочий день.

Дійсно відповідно до графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.08.2019 до 31.08.2019, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 31.07.2019, передбачено чергування Позивача як слідчого основної групи у вихідні дні - 17.08.2019, 18.08.2019, та у надурочний час - з 12.08.2019 по 16.08.2019.

Крім того, згідно графіка чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі з 01.04.2020 до 30.04.2020, затвердженого Директором ТУ ДБР у м. Мелітополі 31.03.2020, передбачено чергування Позивача як слідчого основної групи у вихідні дні 20.04.2020, 25.04.2020, 26.04.2020 та у надурочний час - з 21.04.2020 по 24.04.2020.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що 13.08.2019, 15.08.2019, 16.08.2019, 22.04.2020, 23.04.2020, 24.04.2020 не є вихідними днями, і відповідно до табелів обліку робочого часу Позивач у вказані дні відпрацював саме повний робочий день, а грошова компенсація відповідно до статті 56 Закону України «Про державну службу» виплачується за роботу у понадурочний час, у зв`язку з чим підстави для задоволення адміністративного позову у зазначеній частині відсутні.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що згідно інформації зі СКУД Позивач також перебував на робочому місці у понадурочний час: 09.01.2019 - з 8:57 до 18:36, 10.01.2019 - з 9:04 до 18:30, 21.02.2019 - з 8:53 до 18:50, 26.03.2019 - з 8:55 до 18:58, 27.03.2019 - з 8:55 до 18:37, 02.05.2019 - з 8:56 до 19:40, 04.06.2019 - 8:57 до 20:33, 05.06.2019 - з 7:03 до 19:50, 09.07.2019 - з 8:57 до 19:23, 10.07.2019 - з 8:57 до 19:13, 30.09.2019 - з 9:09 до 18:33, 01.10.2019 - з 7:58 до 20:02, 21.10.2019 - з 8:46 до 20:09, 14.01.2020 - з 8:46 до 20:32, 31.03.2019 (вихідний день) - з 14:16 до 18:13, 06.10.2019 (вихідний день) - з 15:06 до 17:39, 19.01.2020 (вихідний день) - з 15:24 до 16:31, що відповідає графікам Позивача у вказані дні.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що оскільки графіками чергувань та даними зі СКУД підтверджується факт чергування Позивача 09.01.2019, 10.01.2019, 21.02.2019, 26.03.2019, 27.03.2019, 02.05.2019, 04.06.2019, 05.06.2019, 09.07.2019, 10.07.2019, 30.09.2019, 01.10.2019, 21.10.2019, 14.01.2020 у понадурочний час та 31.03.2019, 06.10.2019 19.01.2020 у вихідні дні на робочому місці, позовні вимоги в частині оплати за час роботи у понадурочний час та вихідні дні за вказаний період є також обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення 58 950,95 грн суми інфляційних витрат у зв`язку з затримкою термінів виплати компенсації за роботу у понадурочний час та вихідні дні колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (далі - Закон № 2050-III) сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до ст. 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2001 року № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до п. 1 вказаного Порядку, дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Оскільки на час розгляду справи сума компенсації за роботу у понадурочний час та вихідні дні не нарахована і не виплачена, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу компенсацію за втрату частини грошового доходу у зв`язку з порушенням терміну їх виплати, проте починаючи з січня 2019 року.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 280/729/19.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, викладені в апеляційних скаргах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено за неповного з`ясування обставин справи та порушенням норм матеріального права, тому наявні підстави для його скасування в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу грошову компенсацію за роботу за фактично відпрацьований надурочний час з 18.00 до 20.00 години 09.01.2019, 10.01.2019, 21.02.2019, 26.03.2019, 27.03.2019, 02.05.2019, 04.06.2019, 05.06.2019, 09.07.2019, 10.07.2019, 30.09.2019, 01.10.2019, 21.10.2019, 14.01.2020, за роботу за фактично відпрацьований час у вихідні дні 31.03.2019, 06.10.2019, 19.01.2020 та визначення дати нарахування та виплати Позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням терміну їх виплати (інфляційні втрати), ухвалення в цій частині нового рішення, яким позовні вимоги в даній частині задовольнити, апеляційну скаргу Відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в іншій частині - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов?язання Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за роботу за фактично відпрацьований надурочний час з 18.00 до 20.00 години 09.01.2019, 10.01.2019, 21.02.2019, 26.03.2019, 27.03.2019, 02.05.2019, 04.06.2019, 05.06.2019, 09.07.2019, 10.07.2019, 30.09.2019, 01.10.2019, 21.10.2019, 14.01.2020, за роботу за фактично відпрацьований час у вихідні дні 31.03.2019, 06.10.2019, 19.01.2020; зобов`язання Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням терміну їх виплати (інфляційні втрати) згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», розраховану за методикою постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» починаючи з 1 січня 2019 року по день фактичного розрахунку та прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги в даній частині ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов?язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за роботу за фактично відпрацьований надурочний час з 18.00 до 20.00 години 09.01.2019, 10.01.2019, 21.02.2019, 26.03.2019, 27.03.2019, 02.05.2019, 04.06.2019, 05.06.2019, 09.07.2019, 10.07.2019, 30.09.2019, 01.10.2019, 21.10.2019, 14.01.2020 та за роботу за фактично відпрацьований час у вихідні дні 31.03.2019, 06.10.2019, 19.01.2020.

Зобов?язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням терміну їх виплати (інфляційні втрати) згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», розраховану за методикою постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» починаючи з 1 січня 2019 року по день фактичного розрахунку.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: А.Ю. Кучма

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 02.06.2022 року.