Справа № 457/110/22
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№457/110/22
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого суду

06 червня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І. розглянувши матеріали адміністративної справи за скаргою ОСОБА_1 до державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Матіїшина Богдана Ярославовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області зі скаргою на постанову про накладення штрафу, оскаржуваний орган (посадова особа): державний виконавець Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Ухвалою від 01.04.2022 матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 на постанову про накладення штрафу, оскаржуваний орган (посадова особа): державний виконавець Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Львівського окружного адміністративного суду (вул. Чоловського, 2, 79000).

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки на дату винесення (постановлення) оскаржуваної постанови про накладення штрафу -24.06.2021 у нього була заборгованість у розмірі 17710,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 26.01.2022, а це є незначна сума згідно ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження». Крім цього, зазначив, що у п. 5 результативної частини постанови про накладення штрафу від 24.06.2021 зазначається, що строк пред`явлення даного виконавчого документу до виконання три місяці, тобто дана постанова станом на сьогодні втратила юридичну силу (чинність).

Відповідно до пункту 6 частини 1 вказаної статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення публічно-владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені ст.287 КАС України, приписами ч.1 якої передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII) у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.74 Закону № 1404-VІІІ, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Разом з тим, штрафи за наявності заборгованості зі сплати аліментів передбачені частиною чотирнадцятою статті 71 Закону № 1404-VІІІ, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу аліментів, на відміну від штрафів, передбачених в частині другій статті 63 Закону № 1404-VIII, частині другій статті 74 Закону № 1404-VIII, які стягуються на користь держави.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.12.2021 у справі № 2610/27695/2012, правова природа, характер, цільове призначення та стягувач штрафу, визначеного в частині другій статті 63 Закону № 1404-VIII, частині другій статті 74 Закону № 1404-VIII, та штрафу, передбаченого частиною чотирнадцятою статті 71 Закону № 1404-VIII, - відмінні, оскільки постанова виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів є рішенням виконавця щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів, як це передбачено частиною першою статті 74 Закону № 1404VIII. Це дає можливість тлумачити частину другу статті 74 Закону № 1404-VIII таким чином, що оскарження постанов виконавців про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів має відмінний порядок від оскарження постанов виконавців про накладення інших штрафів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Також Великою Палатою Верховного Суду враховано, що відповідно до частини третьої статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом й такі спори вирішуються за правилами цивільного судочинства.

Також означена позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.01.2022 року у справі №438/257/13.

Порядок стягнення аліментів, крім норм СК України, регулюється також положеннями статті 71 Закону № 1404-VIII, якою передбачається, серед іншого, накладення на користь стягувача штрафу за наявності заборгованості зі сплати аліментів у відповідних розмірах (частина чотирнадцята).

Оскільки предметом регулювання за указаними нормами є як визначення розміру заборгованості за аліментами, так і накладення штрафів за наявності заборгованості, порядок вирішення спору як щодо розміру заборгованості, так і про накладення штрафу з огляду на наявність заборгованості має відбуватися у межах однієї юрисдикції - у порядку цивільного судочинства, що буде відповідати принципам верховенства права та ефективності провадження як механізму судового захисту.

Велика Палата Верховного Суду висновувала, що скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки така постанова не є постановою про накладення штрафу в розумінні частини другої статті 63 Закону № 1404-VIII, яка підлягає оскарженню до суду в порядку, визначеному частиною другою статті 74 цього Закону, тобто в порядку адміністративного судочинства.

В зазначеній справі Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18, в якій, зокрема, оскаржувалася постанова державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, про те, що відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Предметом оскарження у даній справі є постанова старшого державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 24 червня 2022 року у виконавчому провадженні № 58865241 про накладення штрафу на ОСОБА_1 : у розмірі 19325,6 грн.

Суд зазначає, що ВП №58865241 було відкрито з примусового виконання виконавчого листа № 457/737/18 виданого 25.03.2019 року Трускавецьким міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи від 06.12.2018.

Враховуючи зазначене, а також взявши до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14.12.2021 у справі № 2610/27695/2012, суд вважає, що в даному випадку відсутній спір щодо підсудності, оскільки чинним процесуальним законодавством, за приписами ст. 287 КАС України, чітко врегульовано, що такий позов повинен розглядатися місцевим загальним судом, який видав виконавчий лист, а саме Трускавецьким міським судом Львівської області, що виключає можливість розгляду цієї справи Львівським окружним адміністративним судом.

При цьому, суд зазначає, що у випадку розгляду справи Львівським окружним адміністративним судом, як судом першої інстанції, буде порушено принцип розгляду справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, гарантування якого визначено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 24 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006, заяви № 29458/04 та № 29465/04, фраза «встановленого законом» викладена в частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Таким чином, поданий адміністративний спір підлягає розгляду Трускавецького міського суду Львівської області відповідно до приписів ст. 287 КАС України, який в даній справі є повноважним судом, в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статтею 29 КАС України визначені підстави та порядок передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого.

Пунктом 2 частини першої статті 29 КАС України встановлено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, зокрема, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст.ст. 19, 20, 29, 243, 248, 256, 287, 294, КАС України, суд

У Х В А Л И В:

передати справу № 457/110/22 за ОСОБА_1 до державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Матіїшина Богдана Ярославовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу на розгляд до Трускавецького міського суду Львівської області (вул. Мазепи, 21/1, м. Трускавець, Львівська область, 82200).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України та у строки визначені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Суддя Сподарик Н.І.