Справа № 369/16096/21
Суддя: Фінагеєва І. О.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/81/22
РІШЕННЯ

Іменем України

24.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Бікус С.Ю.,

розглянувши справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Омельчук Максима Миколайовича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивач звернувся з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Омельчук Максима Миколайовича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги мотивував тим, що Згідно постанови інспектора поліції Серія ЕОА № 5022015 його піддано адміністративному стягненню за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Зазначена постанова мотивована тим, що 13.11.2021 року він в темну пору доби керував автомобілем CITROEN С4, державний номер НОМЕР_1 , в якому не освітлювався задній номерний знак, що не давало чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів, чим порушив підпункт «в» п. 2.9. ПДР України. Вважає, що застосоване до нього постановою інспектора поліції стягнення у вигляді штрафу є незаконним, неправомірним та необґрунтованим в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а саме ознак умислу та необережності. Перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку (номерний знак освітлювався). Конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, тому під час руху він не міг знати про можливу несправність. Тому просив суд визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАО № 5022015 від 13.11.2021 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.11.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розгляд справи проводиться в порядку ст. 257 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно ч. 4 і 5 ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. - частини перша, друга, третя і п`ята статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених 122 КУпАП працівники поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Національної поліції України.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №724/716/16-а (номер у ЄРДРСР: 86636182).

Отже, як висловився Верховний Суд, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який положеннями відповідної статті КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, статтею 121.

Використання у зазначених вище нормах формулювання «від імені органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення позовних ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Омельчук Максима Миколайовича не має, оскільки вони заявлені до неналежного Відповідача.

Керуючись ст. ст.2, 6-11,19, 20, 22, 242-246, 250, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Омельчук Максима Миколайовича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.О. Фінагеєва