Справа № 320/6653/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року № 320/6653/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду, пред`явивши вимоги до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо несписання її безнадійного боргу у розмірі 32349,90 грн.; зобов`язання ГУ ДПС у Київській області списати вказаний борг; визнати протиправними та скасувати: акт податкової (камеральної) перевірки ГУ ДФС у Київській області від 30.09.2019 за №3-10-36-54-05/; податкове повідомлення-рішення від 22.04.2020 № про визначення грошового зобов`язання зі сплати боргу (недоїмки) у сумі 6433,55 грн.; вимогу від 27.02.2020 №184871-54 на суму 5394,49 грн.; рішення від 16.04.2020 №/1677 про застосування штрафних санкцій та пені на суму 10780,32 грн.

Ухвалою суду від 06.08.2020 подана позовна заява була залишена без руху, позивачці визначено строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви.

18.09.2020, в порядку усунення недоліків позовної заяви надійшов позов, оформлений з дотриманням вимог положень ст.160 КАСУ та з додатками до нього.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведенням судового засідання (суддя ОСОБА_2 ).

На підставі розпорядження Київського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 №516 у зв`язку з тимчасовим відстороненням судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя відповідно до рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 27.11.2020, проведено повторний автоматизований розподіл справи №320/6653/20, за результатами якого, головуючим суддею визначено Щавінського В.Р.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.01.2021 прийнято суддею Щавінським В.Р. до провадження адміністративну справу №320/6653/20. Також, даною ухвалою визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона зареєстрована як фізична особа-підприємець з 17.07.2012 та перебував на обліку в Алчевській ОДПІ Луганської області ДПС України по 08.08.2019.

З перебуванням на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, позивачка пов`язує право на звільнення від сплати єдиного соціального внеску в період з 14.04.2014 до 08.08.2019, обґрунтовуючи це наступним.

Так, позивач, як платник єдиного внеску відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI, який у період з 14.04.2014 по 08.08.2019 перебувала на обліку в податковому органі, розташованому на території населеного пункту (м. Алчевськ, Луганська область), зазначеного у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014, звільняється від виконання своїх обов`язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI, на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Вказала, що з 08.08.2019 вона перереєструвала свою господарську діяльність з м. Алчевськ на м. Боярка, та ГУ ДПС у Київській області провело камеральну перевірку за результатами якої складено акт від 30.09.2019 №3-10-36-54-05/. Також, відповідачем винесено рішення №3/10-36-54-05 від 30.09.2019 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку з підстав наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів в останній день другого із двох послідовних кварталів абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України.

Позивачка також зауважила, що оскільки підставою для звільнення від сплати єдиного соціального внеску є відповідна заява платника до податкового органу, вона неодноразово зверталась до Києво-Святошинського управління ГУ ДПС у Київській області із заявою щодо визнання безнадійною та списання заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як підприємцю що перебував на обліку в органах доходів та зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція. Проте вказані звернення позивача залишенні відповідачем без задоволення.

Між тим, відповідачем надіслало позивачці вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2019 №184871-54 на суму 6433,55 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.02.2020 №184871-54 на суму 5394,49 грн., які позивач вважає протиправними та винесеними внаслідок допущеної бездіяльності відповідачів, які не вчинили належних дій щодо визнання безнадійною та списання заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Крім того вказала, що винесенні рішення ГУ ДПС у Київській області від 16.04.2020 №/1677 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 20.10.2015 по 17.03.2020 на загальну суму 10780,32 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 22.04.2020 щодо порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 21566,60 грн. та штрафу у розмірі 10783,30 грн. є протиправними та прийняті з порушенням податкового законодавства.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачка зареєстрована 17.07.2012 як фізична особа-підприємець та 08.08.2019 взята на облік до Києво-Святошинського управління ГУ ДПС у Київській області.

Порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а також перелік платників єдиного внеску визначаються виключно Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Так, Закон № 2464-VI містить вичерпний перелік випадків звільнення платників податків від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У зв`язку відсутністю підстав для звільнення позивача від сплати єдиного внеску, останньому в автоматичному режимі нараховувалися, в межах ставок, встановлених чинним законодавством, зобов`язання з єдиного внеску.

Також, на думку відповідача, п.94 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 2464-VI не звільняє позивача від обов`язків зі сплати єдиного внеску, оскільки Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII із Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669 виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11, яким і було доповнено розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464 пунктом 94.

Відповідач також зазначив, що в інтегрованій картці позивачки, яка передана відповідачеві ГУ ДПС у Луганській області, станом на 08.08.2019 обліковувалась загальна сума заборгованості зі сплати єдиного внеску в розмірі 6433,55 грн. Заборгованість станом на надання відзиву на позовну заяву становила 14635,56 грн.

У зв`язку з наявністю заборгованості позивача перед бюджетом, ГУ ДПС у Київській області сформовано та направлено на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2019 №184871-54 на суму 6433,55 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.02.2020 №184871-54 на суму 5394,49 грн.

Зазначив, що оскільки законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобов`язань платниками єдиного внеску, які перебувають або перебували на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилась антитерористична операція, у зв`язку з чим Києво-Святошинського управління ГУ ДПС у Київській області сформовано рішення №/1677 від 16.04.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне нарахування) єдиного внеску.

Відповідач вважає, що ГУ ДПС у Київській області мало всі передбачені законодавством підстави для винесення спірних рішень та направлення їх на адресу позивача. Оскаржувані рішення, зокрема і вимоги, відповідають нормам Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Позивачкою подано відповідь на відзив, в якій наголошено на перебуванні позивача на обліку в органах доходів і зборів у період, за який йому контролюючим органом неправомірно нараховано заборгованість по єдиному соціальному внеску. Також, позивачкою зазначено, що Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не встановлено вимог про обов`язковість перебування платника єдиного внеску на території, де проводиться антитерористична операція, під час подання заяви про звільнення від виконання обов`язків зі сплати єдиного внеску.

Позивачка про час, дату та місце проведення судових засідань належним чином повідомлена, у судові засідання не з`являлась та/або явку свого представника не забезпечувала. Проте, до суду від позивачки неодноразово надходили клопотання про розгляд даної адміністративної справи без її участі.

Відповідач про час, дату та місце проведення судових засідань належним чином повідомлений, в судове засідання призначене на 19.05.2021 відповідач забезпечив явку свого представника, який проти позову заперечував. Проте, на інші судові засідання у даній справі, представник відповідача не з`являвся, зокрема, і на судове засідання призначене на 06.07.2021.

Протокольною ухвалою від 06.07.2021 на підставі приписів ст. 194 та ст. 205 КАС України, суд вирішив подальший розгляд справи проводити у порядку письмового провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2022 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень в частині визнання протиправним та скасування акту про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування, який складений ГУ ДФС у Київській області від 30.09.2019 за №3-10-36-54-05/ закрито.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрована 17.07.2012 як фізична особа-підприємець, про що до реєстру внесено запис №0007471.

Основний вид господарської діяльності за кодом КВЕД: 74.10 спеціалізована діяльність із дизайну.

Згідно довідки від 18.07.2012 №178/183/12 про взяття на облік платника податків, позивачку взято 18.07.2012 на податковий облік в Алчевській об`єднаній ДПІ (код ДПІ 1206).

Також, ОСОБА_1 видане Алчевським ОДПІ Луганської області ДПС свідоцтво платника єдиного податку серії Б №798695.

Позивачкою подано 08.08.2019 до державного реєстратора документи для проведення змін до відомостей про фізичну особу-підприємця, в результаті чого змінено відомості щодо місця проживання фізичної особи-підприємця на: АДРЕСА_2 .

Таким чином, з 08.08.2019 позивачка перебуває на обліку у Києво-Святошинському управлінні ГУ ДПС у Київській області.

Головним управлінням ДФС у Київській області сформовано відносно позивачки вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2019 №184871-54 на суму 6433,55 грн. недоїмки.

У подальшому, проведена камеральна перевірка господарської діяльності позивачки, за результатами якої складений ГУ ДФС у Київській області акт від 30.09.2019 за №3-10-36-54-05/ про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування.

Вказала, що з 08.08.2019 вона перереєструвала свою господарську діяльність з м. Алчевськ на м. Боярка, та ГУ ДПС у Київській області провело камеральну перевірку за результатами якої складено акт від 30.09.2019 №3-10-36-54-05/, у якому встановлене порушення, за яке передбачене свідоцтва платника єдиного податку, а саме наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів в останній день другого із двох послідовних кварталів абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України.

У зв`язку із вказаним, відповідачем винесено рішення №3/10-36-54-05 від 30.09.2019 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями, позивачка 29.10.2019 подала звернення (скаргу) за вх. № 8886/6 від 30.10.2019 до контролюючого органу вищого рівня щодо скасування рішення № 3/10-36-54-05 від 30.09.2019 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку з тих підстав, що виникнення боргу настало в наслідок здійснення господарської діяльності на території України, де проводиться антитерористична операція та є безнадійним. Вище вказане звернення також містило в собі прохання визнати безнадійною заборгованість та списати борг по сплаті єдиного податку та зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Рішенням від 18.12.2019 вих. №13495/6/-15, Державна податкова служба України відмовила позивачці у скасуванні рішення № 3/10-36-54-05 від 30.09.2019 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку та в списанні безнадійної заборгованості як по сплаті єдиного податку, так і по сплаті єдиного внеску.

Надалі, Головним управлінням ДПС у Київській області сформовано відносно позивачки ще одну вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.02.2020 №184871-54 на суму 5394,49 грн. недоїмки.

Головним управлінням ДПС у Київській області винесено рішення №/1677 від 16.04.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф та нараховано пеню, всього на суму 10780,32 грн.

Також, відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення № від 22.04.2020 щодо порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 21566,60 грн. та штрафу у розмірі 10783,30 грн.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями відповідача та його діями, позивачка звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (з подальшими змінами і доповненнями, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, далі Закон №2464-VI).

Згідно пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 4 Закону №2464-VI встановлено, зокрема, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, календарний рік.

Статтею 25 Закону №2464-VI регламентовано заходи впливу та стягнення, частина перша якої передбачає, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону №2464-VІ, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно частити одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII, який набрав чинності 15.10.2014, визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1669-VII внесено зміни до Закону №2464-VІ, а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 93 такого змісту: «Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.».

02.03.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України №219-VIII «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці», розділом І якого внесено до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» такі зміни: «Пункт 93 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року №1669-VII вважати пунктом 94». Закон України № 219-VIII від 02.03.2015 набрав чинності 13.03.2015.

Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1669-VII розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р), яке втратило чинність на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Аналіз наведених норм надає підстави для висновку, що перебування фізичної особи-підприємця на обліку в органі доходів і зборів, який розташований на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції, є підставою для зупинення застосування до такого платника заходів впливу, стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VI. При цьому, за наявності вказаних обставин такий платник набуває право на звільнення від сплати єдиного соціального внеску шляхом списання накопиченої заборгованості за відповідний період в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійної заборгованості, тобто за заявою такого платника, поданою за місцем його податкової реєстрації.

Відповідачем не заперечувалась обставина щодо перебування позивача на обліку в органі доходів і зборів, який розташований на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції, а саме: в м. Алчевськ до 08.08.2019.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р, від 05.11.2014 №1079-р, від 02.12.2015 №1275-р місто Алчевськ включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідачем у відзиві на позов зазначено, що податковий борг у позивачки виник в результаті несплати самостійно визначених податкових зобов`язань по єдиному податку за І півріччя 2014 року у сумі 14906,37 грн. та щомісячної ставки єдиного податку за період з січня по листопад 2015 року у сумі 2679,60 грн.

Таким чином, недоїмка позивача по єдиному внеску виникла в період з 14.04.2014.

За наведених обставин, суд вважає недоїмку позивача по єдиному внеску за період з 14.04.2014 року по 08.08.2019 безнадійною в розумінні пункту 94 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VІ та такою, що підлягає списанню.

Вказана обставина також неодноразово встановлювалась судом в рішеннях (рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 у справі №320/546/19 та від 17.12.2019 у справі №320/4729/19), які набрали законної сили.

Доводи відповідача про те, що підставою для виставлення позивачу оскаржуваної ним вимоги про сплату боргу (недоїмки) стала наявність відповідної заборгованості з єдиного соціального внеску, суд вважає необґрунтованими, оскільки боргові зобов`язання, визначені у спірній вимозі, охоплюють період, упродовж якого позивач перебував на обліку в органі доходів і зборів, який розташований на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції та набув право на звільнення від відповідних зобов`язань по єдиному внеску.

Посилання відповідача на те, що на день звернення із заявою про списання заборгованості позивач не перебував на обліку в органах доходів і зборів, які розташовані на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції, також, на думку суду є необґрунтованим, оскільки законодавець передбачає необхідність звернення саме до контролюючого органу на момент подання відповідної заяви і не обмежує таке звернення умовою щодо необхідності в цей час перебувати саме на обліку в органі доходів і зборів у зоні проведення антитерористичної операції.

Твердження відповідача про те, що антитерористична операція не завершена і позивач не набув право на звернення із заявою про списання заборгованості з єдиного внеску, не відповідають положенням пункту 94 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VІ, яким передбачено звільнення від сплати єдиного внеску за відповідних обставин до завершення антитерористичної операції на підставі заяви платника та не міститься умови щодо необхідності звернення із такою заявою лише після завершення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 22 статті 4 КАС України, зразкова адміністративна справа типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановляння зразкового рішення.

Згідно частини третьої статті 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Верховним Судом розглянуто зразкову справу №812/292/18 (№Пз/99901/22/18) за позовом Обласної комунальної установи «Луганський центр підтримки молодіжних ініціатив та соціальних досліджень» до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Постановою Верховного Суду від 30.03.2018 у зразковій справі №812/292/18 (№Пз/99901/22/18) скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області від 13 грудня 2017 року № про застосування штрафних санкцій та застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

За змістом постанови Верховного Суду від 30.03.2018 у зразковій справі №812/292/18 (№Пз/99901/22/18), ознаками цих типових справ є предмет позову, а саме рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі Закон № 2464-VI), а також перебування позивачів як платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, що обумовлює звільнення від застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску відповідно до пункту 94 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI на період проведення антитерористичної операції.

Вирішуючи зразкову справу №812/292/18 (№Пз/99901/22/18), Верховний Суд у постанові від 30.03.2018 зазначив: що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону №2464-VІ; з огляду на дію абзацу третього пункту 94 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VІ відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

За таких обставин Верховний Суд підсумував, що застосування до позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, є протиправним, та задовольнив позовні вимоги.

З огляду на висновки Верховного Суду в зразковій справі №812/292/18 (№Пз/99901/22/18) та на встановлені під час судового розгляду обставини щодо нарахування позивачу єдиного внеску за період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, та перебування позивача на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, безпідставним є також нарахування позивачу суми штрафів та пені, які відображено в спірній вимозі.

Відтак, суд констатує неправомірність винесення відповідачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2019 №184871-54 на суму 6433,55 грн., тому вказана вимога є протиправна та підлягає скасуванню.

Крім того, суд встановлено, що у зв`язку з тим, що відповідачем був нарахований податковий борг позивачці за вищевказаний період, у зв`язку з чим були прийняті такі рішення: вимога про сплату боргу (недоїмки) від 27.02.2020 №184871-54 на суму 5394,49 грн. недоїмки, рішення №/1677 від 16.04.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф та нараховано пеню, всього на суму 10780,32 грн. податкове повідомлення-рішення № від 22.04.2020 щодо порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 21566,60 грн. та штрафу у розмірі 10783,30 грн.

Суд вважає, вказані рішення протиправними, оскільки як зазначено судом вище, відповідач не мав жодного законодавчо визначеного права нараховувати заборгованість по єдиному соціальному внеску починаючи з 14.04.2014, а тому такі рішення підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області скасувати протиправні нарахування позивачці єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 14.04.2014 по 08.08.2019, суд зазначає таке.

Як встановлено під час судового розгляду судом, контролюючим органом винесено вимоги від 15.08.2019 №184871-54 на суму 6433,55 грн. та від 27.02.2020 №184871-54 на суму 5394,49 грн. про сплату позивачем боргу (недоїмки) по єдиному внеску, рішення №/1677 від 16.04.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф та нараховано пеню, всього на суму 10780,32 грн. податкове повідомлення-рішення № від 22.04.2020 щодо порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 21566,60 грн. та штрафу у розмірі 10783,30 грн., які скасовано в судовому порядку у зв`язку з відсутністю правових підстав для нарахування єдиного внеску, з огляду на те, що позивачу нараховувалась недоїмка по єдиному внеску в період його перебування на обліку в органах доходів і зборів, які розташовані в м. Алчевську, яке віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Судові рішення, якими визнано протиправними та скасовано зазначені вимоги, набрали законної сили з огляду на залишення їх без змін судами вищих інстанцій.

При цьому, суд погоджується з твердженням позивача, що незважаючи на відсутність у нього обов`язку зі сплати єдиного внеску, починаючи з 14.04.2014 і до закінчення антитерористичної операції, що встановлено судовими рішенням, які набрали законної сили, контролюючим органом безпідставно виносяться відносно позивача вимоги про сплату боргу (недоїмки) та нараховуються штрафні санкції і пеня.

На думку суду, безпідставне систематичне винесення контролюючим органом вимог про сплату боргу (недоїмки) та направлення їх позивачу змушує позивача постійно вживати активних заходів щодо захисту своїх порушених прав та інтересів, що вимагає додаткових затрат часу, пов`язаних з підготовкою скарг на рішення контролюючого органу та матеріальних витрат, відправкою поштової кореспонденції тощо.

Згідно приписів пункту 6 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 №469), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі, у день надходження виконавчих документів до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства.

Згідно пункту 11 VI зазначеної інструкції, органи доходів і зборів проводять списання недоїмки з єдиного внеску на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) органу доходів і зборів, у якому перебуває на обліку платник єдиного внеску, про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску за формою згідно з додатком 10 до цієї Інструкції щомісяця протягом 10 робочих днів, що настають за місяцем, у якому надійшли документи, зазначені в пункті 10 цього розділу.

Рішення про списання боргу (недоїмки) долучається до справи платника та вноситься до інформаційної системи органу доходів і зборів не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Відповідно до пункту 2 графи 9 розділу ІV Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 07.04.2016 №422, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881, у разі якщо за результатами судового оскарження нарахована сума у повному обсязі скасовується, то в ІКП відображення облікових показників щодо поновлення такої суми не проводиться.

Згідно пункту 2 графи 1 розділу VI вказаного Порядку, первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є, зокрема, рішення про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску, прийняте за наявності підстав, визначених законодавством про збір та облік єдиного внеску.

Пунктом 3 графи 1 розділу VI зазначеного Порядку встановлено, що відображення в підсистемі, що забезпечує облік платежів, сум списання податкового боргу здійснюється відповідно до статті 101 глави 9 розділу ІІ Податкового кодексу України та відповідного порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків.

Відображення в підсистемі, що забезпечує облік платежів, сум списання заборгованості зі сплати єдиного внеску здійснюється відповідно до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953.

Первинними документами, що є підставою для списання податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску, є: рішення про списання безнадійного податкового боргу, прийняте відповідно до підстав, визначених статтею 101 глави 9 розділу ІІ Податкового кодексу України; рішення про списання безнадійного податкового боргу, прийняте відповідно до підстав, визначених статтею 97 глави 9 розділу ІІ Податкового кодексу України; рішення про прощення (списання) податкового боргу, прийняте згідно з відповідним законом; рішення про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску, прийняте відповідно до підстав, визначених законодавством про збір та облік єдиного внеску.

Первинним документом, що є підставою для поновлення списаних сум податкового боргу (у тому числі розстрочених (відстрочених)), заборгованості зі сплати єдиного внеску, є рішення керівника органу ДФС, прийняте відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

У разі списання податкового боргу (заборгованості зі сплати єдиного внеску) в інформаційну систему органів ДФС заносяться такі дані: документ, що є підставою для списання; номер та дата рішення про списання; код платника; код платежу та вид бюджету; сума, яку необхідно списати: у разі списання податкового боргу сума безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню, у тому числі основний платіж, пеня, штрафні (фінансові) санкції (штрафи), діючі розстрочення (відстрочення), проценти за користування розстроченням (відстроченням); у разі списання заборгованості зі сплати єдиного внеску несплачені суми єдиного внеску, що підлягають списанню, у тому числі сума єдиного внеску, недоїмка зі сплати єдиного внеску, штрафи, пеня.

Усі рішення про списання після збереження відображаються в журналі списання.

Зміст наведених положень Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в контексті обраного позивачем способу захисту та з метою недопущення подальшого порушення прав, свобод і інтересів позивача, дає підстави для висновку, що належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача буде зобов`язання відповідача внести до інтегрованої картки платника ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування даних про списання заборгованості по єдиному внеску, штрафних санкцій та пені за період з 14.04.2014 по 08.08.2019, як безнадійної, з прийняттям відповідного рішення про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску.

Щодо позовної вимоги про скасування рішення відповідача №3/10-36-54-05 від 30.09.2019 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку та зобов`язання відповідача поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку 2 групи з 01.10.2019 та включити до реєстру платників єдиного податку, суд зазначає таке

Пунктом 291.2 статті 291 ПК України встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно пункту 291.3 статті 291 ПК України, юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Судом встановлено, що позивачка з 20.07.2012 по 01.01.2015 була зареєстрована платником єдиного податку 3-ї групи, на 2-й групі з 01.01.2015 по 30.09.2019.

Згідно пункту 299.10 статті 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу (підпункт 3).

Підпунктом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України (в редакції, чинній на час прийняття спірного рішення) встановлювалось, що у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів платник єдиного податку зобов`язаний в останній день другого із двох послідовних кварталів перейти на сплату інших податків і зборів, визначених вказаним Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як встановлено судом, в інтегрованій картці платника ФОП ОСОБА_1 по коду платежу 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» на кожне перше число протягом двох місяців послідовних кварталів був наявний податковий борг.

Згідно пункту 299.11 статті 299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

За приписами пункту 300.1 статті 300 ПК України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до вказаного Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Аналіз положень наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено Верховним Судом, зокрема, у своїй постанові від 21.05.2020 у справі №820/5346/17.

Судом встановлено, що в результаті проведеної відповідачем камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування, про що складено акт від 30.09.2019 №3/10-36-54-05/ НОМЕР_1 , контролюючим органом виявлено наявність у позивачки податкового боргу по єдиному податку., що виник у період з 14.04.2014 по 08.08.2019.

Рішення про анулювання позивачу реєстрації платника єдиного податку прийнято на підставі акта перевірки під час якої встановлено факт наявності у позивача податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Проте, судом було встановлено вище, що наявність такого податкового боргу у позивача виникла у зв`язку з винесенням відповідачем протиправних рішень, які скасовані судом. Таким чином, у відповідача не було жодних правових підстав виносити рішення про анулювання позивачу реєстрації платника єдиного внеску.

Отже, враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування рішення відповідача №3/10-36-54-05 від 30.09.2019 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку та зобов`язання відповідача поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку 2 групи з 01.10.2019 та включити до реєстру платників єдиного податку слід задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 10505,00 грн. (квитанція від 09.09.2020 №0.0..1 на суму 8404,00, квитанція від 09.09.2020 №0.0..1 на суму 2101,00), відтак на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10505,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2019 №Ф184871.

3. Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 27.02.2020 №Ф184871.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Державної податкової служби у Київській області №/1677 від 16.04.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлінням Державної податкової служби у Київській області № від 22.04.2020.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Державної податкової служби у Київській області про анулювання свідоцтва платника єдиного податку від 30.09.2019 №3/10-36-54-05.

7. Визнати дії Головного управління Державної податкової служби у Київській області щодо несписання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 безнадійного боргу по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування даних про списання заборгованості по єдиному внеску, штрафних санкцій та пені за період з 14.04.2014 по 08.08.2019.

8. Зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області внести до інтегрованої картки платника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування даних про списання заборгованості по єдиному внеску, штрафних санкцій та пені за період з 14.04.2014 по 08.08.2019, як безнадійної, з прийняттям відповідного рішення про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску.

9. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10505 (десять тисяч п`ятсот п`ять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.