Справа № 460/4604/22
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2022 року м. Рівне №460/4604/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВідділу урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Рівному, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Рівному про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/9049/20 від 31.03.2021, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021, зобов`язано Відділ урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Рівному встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за службу в умовах режимних обмежень за період з 01.03.2018 по 14.01.2019 в розмірі 20 відсотків та надбавку до посадового окладу як працівнику режимно-секретного органу за період з 15.01.2019 по 22.06.2020 в розмірі 60 відсотків його посадового окладу. Вказані надбавки є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення позивача. А відтак, допомога на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки та одноразова грошова допомога у зв`язку зі звільненням за станом здоров`я, повинні бути перераховані та виплачені позивачу виходячи із грошового забезпечення, яке обчислено із врахуванням надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 20 відсотків та надбавки до посадового окладу як працівнику режимно-секретного органу в розмірі 60 відсотків посадового окладу.

Ухвалою від 28.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.35-36).

14.04.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позов не визнав. Вказує, що позивач пропустив строк звернення до суду. Крім того зазначає, що допомога на оздоровлення виплачується в розмірі місячного грошового забезпечення на день вибуття у відпустку. Перерахунок допомоги на оздоровлення законодавчо не передбачено. Одноразова грошова допомога при звільненні позивачу була встановлена виходячи з розміру місячного грошового забезпечення на день виключення його зі списків особового складу Відділу УФЗ Держспецзв`язку в м.Рівному. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 15.04.2022 за клопотанням відповідача залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (01001, м.Київ, вул.Мала Житомирська, 19, ), Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (03110, м.Київ, вул.Солом`янська, 13, ).

Також ухвалою від 15.04.2022 залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 та запропоновано позивачу сплатити судовий збір в розмірі 992,40 грн., докази оплати надати суду; до суду подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку щодо позовних вимог, що стосуються перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

18.04.2022 позивач подав відповідь на відзив, в якому вказує, що відповідач порушив законодавство про оплату праці, а відтак, звернення до суду з даним позовом строком не обмежується.

29.04.2022 від Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України надійшли пояснення, в яких третя особа зазначає про пропущення позивачем строку звернення до суду та безпідставність позовних вимог.

03.05.2022 від позивача надійшли заперечення на пояснення третьої особи.

05.05.2022 відповідач подав заперечення, в яких зазначає, що вихідна допомога не належить до структури заробітної плати, тобто не є основною чи компенсаційною виплатою, не входить до складу грошового забезпечення. А відтак, на звернення до суду у справах щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні розповсюджується місячний строк. Підстави для задоволення позову відсутні.

06.05.2022 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначає, що строкового обмеження стосовно отримання грошової допомоги у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку позивач не отримував у зв`язку з ненарахуванням та не виплатою в належному розмірі з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає. Право на отримання відповідних виплат є абсолютним та не може бути обмежене будь-яким строком. Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Просить продовжити розгляд справи.

Ухвалою від 09.05.2022 залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Рівному в частині, що стосується одноразової грошової допомоги при звільненні. В частині позовних вимог, що стосується допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки, вирішено продовжити розгляд справи.

10.05.2022 від Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України надійшли пояснення, в яких третя особа вказує на порушення позивачем строку звернення до суду та безпідставність позовних вимог.

Розглянувши заяви по суті справи, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Наказом начальника Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Рівному від 030.6.2020 № 11-ОС звільнено з військової служби згідно з пунком «б» (за станом здоров`я) підполковника ОСОБА_1 , заступника начальника відділу, припинено контракт та виключено його зі списків особового складу з урахуванням часу на здачу справ і посади, 22.06.2020 (а.с.7).

За період проходження військової служби у Відділі, позивачу, на підставі положень ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в 2018, 2019, 2020 роках виплачувалася допомога на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Вказані обставини відповідач не заперечує.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/9049/20 від 31.03.2021, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021, визнано протиправною бездіяльність Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Рівному щодо неприйняття наказу про встановлення ОСОБА_1 надбавки за службу в умовах режимних обмежень за період з 01.03.2018 по 14.01.2019 в розмірі 20 відсотків та надбавки до посадового окладу як працівнику режимно-секретного органу за період з 15.01.2019 по 22.06.2020 в розмірі 60 відсотків посадового окладу. Зобов`язано Відділ урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Рівному встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за службу в умовах режимних обмежень за період з 01.03.2018 по 14.01.2019 в розмірі 20 відсотків та надбавку до посадового окладу як працівнику режимно-секретного органу за період з 15.01.2019 по 22.06.2020 в розмірі 60 відсотків його посадового окладу.

03.08.2021 позивач завернувся з заявою до відповідача, в якій просив здійснити перерахунок та виплатити недоплачені грошові кошти допомоги для оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки враховуючи надбавки, які присуджені рішеннями судів.

07.12.2021 позивачу надано відповідь листом № 63/26/01-612, в якій зазначено, що відповідно до приписів підпункту 3 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», керівникам державних органів надається право в межах асигнувань, що виділяються на утримання надавати один раз на рік військовослужбовцям допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Допомоги на оздоровлення надаються на підставі наказу про відпустки. Рапорти попередньо погоджуються з фінансовим підрозділом. До щорічних відпусток позивач отримував за своїми рапортами допомогу на оздоровлення відповідно до законодавства, що виділялась на утримання одноразово, як додатковий вид грошового забезпечення, тому підстави для перерахунку допомоги на оздоровлення відсутні (а.с.25).

Позивач, вважаючи, що має право на перерахунок допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки з врахуванням надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 20 відсотків та надбавки до посадового окладу як працівнику режимно-секретного органу розмірі 60 відсотків посадового окладу, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України», на військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України поширюється дія статутів Збройних Сил України та законодавство України, що встановлює загальний порядок і умови проходження військової служби.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до п.1 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з ч.3 ст.15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Так, вказаною постановою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Крім того, п. 3 Постанови № 704 передбачає, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Також, пунктом 5 Постанови № 704, надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Отже, позивач, перебуваючи на службі у відповідача, мав право та отримував у 2018, 2019, 2020 роках допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 13.03.2018 № 151, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2018 р. за № 404/31856 затверджено Інструкцію про грошове забезпечення та компенсаційні виплати військовослужбовцям Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі Інструкція № 151).

Відповідно до п. 4 Інструкції № 151, місячне грошове забезпечення - посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення, встановлені військовослужбовцю відповідно до вимог цієї Інструкції на певну дату.

До додаткових видів грошового забезпечення, згідно розділу ІІІ Інструкції № 151, належать: надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за кваліфікацію, надбавка за кваліфікаційну категорію військовослужбовцям медичного і фармацевтичного складу, доплата за науковий ступінь, доплата за вчене звання, надбавка за почесні звання, надбавка за спортивні звання, преміювання, допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога після укладання військовослужбовцями першого контракту, винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі, надбавка військовослужбовцям, які залучаються до підготовки рішень та висновків державних експертів з питань таємниць.

Відповідно до глави 11 розділу III Інструкції № 151, військовослужбовцям один раз на календарний рік у разі вибуття у щорічну основну відпустку (її частину) надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення на день вибуття у таку відпустку. Виплата допомоги для оздоровлення здійснюється за рапортом військовослужбовця про надання щорічної основної відпустки (її частини) та допомоги для оздоровлення на підставі наказу про відпустки. Зазначені рапорти попередньо погоджуються з фінансовим підрозділом.

А відтак, розмір допомоги для оздоровлення дорівнює місячному грошовому забезпеченню на день вибуття у відпустку.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/9049/20 від 31.03.2021, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021, зобов`язано Відділ урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Рівному встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за службу в умовах режимних обмежень за період з 01.03.2018 по 14.01.2019 в розмірі 20 відсотків та надбавку до посадового окладу як працівнику режимно-секретного органу за період з 15.01.2019 по 22.06.2020 в розмірі 60 відсотків його посадового окладу.

Зі змісту Інструкції № 151 вбачається, що надбавка за службу в умовах режимних обмежень та надбавка до посадового окладу як працівнику режимно-секретного органу належить до додаткових видів грошового забезпечення, а відтак, такі надбавки повинні були враховуватися при визначенні розміру допомоги на оздоровлення.

Зважаючи, що вказані надбавки позивач отримав в результаті судового розгляду справи, то вони не включалися до розрахунку допомоги на оздоровлення в 2018, 2019, 2020.

Суд звертає увагу, що підпунктом 3 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати один раз на рік військовослужбовцям допомогу для оздоровлення, тоді як право визначення розміру грошової допомоги на оздоровлення та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.

Таким чином, суд вважає, що при визначенні розміру допомоги на оздоровлення застосуванню підлягає Закон № 2011-XII, який передбачає, що грошова допомога на оздоровлення надається у розмірі місячного грошового забезпечення.

Враховуючи, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/9049/20 зобов`язано Відділ урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Рівному встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за службу в умовах режимних обмежень за період з 01.03.2018 по 14.01.2019 в розмірі 20 відсотків та надбавку до посадового окладу як працівнику режимно-секретного органу за період з 15.01.2019 по 22.06.2020 в розмірі 60 відсотків його посадового окладу, грошова допомога на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 повинна бути перерахована з врахуванням зазначених надбавок.

За таких обставин, бездіяльність відповідача щодо не перерахунку позивачу допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки з врахуванням надбавки за службу в умовах режимних обмежень та надбавки як працівнику режимно-секретного органу є протиправною, а тому слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру грошової допомоги на оздоровлення позивачу за 2018, 2019, 2020 роки з урахуванням надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 20 відсотків та надбавки до посадового окладу як працівнику режимно-секретного органу в розмірі 60 відсотків його посадового окладу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, всупереч вимогам КАС України, не доведено повністю правомірності своїх дій, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

Позивач від сплати судового збору звільнений.

Також позивачем надано докази понесення витрат на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до вимог ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В матеріалах справи міститься договір про надання правничої (правової) допомоги від 04.11.2021, копія квитанції про оплату послуг, детальний опис робіт, відповідно до яких позивач сплатив за послуги адвоката 5000 грн.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц міститься висновок про те, що розглядаючи питання стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд має право самостійно визначати розмір таких витрат, виходячи з критерію розумної необхідності та співмірності, враховуючи характер виконуваної адвокатом роботи / послуг, складність виконуваної роботи / послуг, їх значимості, складності категорії справи тощо.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

У постанові Верховного суду від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, адміністративне провадження №К/9901/607/20) міститься правовий висновок про те, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 160/6899/20 містяться правові висновки: Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд вказує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

На переконання суду, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 5000 гривень є завищеними, оскільки дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Позовна заява в частині позовних вимог залишена без розгляду.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Рівному щодо не перерахунку та невиплати (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки в розмірі місячного грошового забезпечення із врахуванням надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 20 відсотків посадового окладу та надбавки як працівнику режимно-секретного органу в розмірі 60 відсотків посадового окладу відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №460/9049/20.

Зобов`язати Відділ урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Рівному перерахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки в розмірі місячного грошового забезпечення із врахуванням надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 20 відсотків посадового окладу та надбавки як працівнику режимно-секретного органу в розмірі 60 відсотків посадового окладу відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №460/9049/20.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Рівному судові витрати у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 03 червня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Відділ урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Рівному (вул.Соборна, буд.277-Д,м.Рівне,33001, ЄДРПОУ/РНОКПП 01187503)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України Адреса: 01001, м.Київ, вул.Мала Житомирська, 19, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України Адреса: 03110, м.Київ, вул.Солом`янська, 13, .

Суддя С.М. Дуляницька