Справа № 593/251/21
Суддя: Німко Н. П.
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/1/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"14" квітня 2022 р.

в складі:

головуючого судді Німко Н.П.

при секретарі судового засідання Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області в порядку адміністративного судочинства справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №1594/20900/20 від 01 грудня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки адвокат Гаврищук Віктор Валерійович подав до суду адміністративний позов в інтересах позивача ОСОБА_1 до відповідача Галицької митниці Держмитслужби із вимогами: «1. Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 01.12.2020 р. №1594/20900/20 Галицької митниці Держмитслужби. 2. Судові витрати покласти на відповідача». В обґрунтування заявлених вимог вказано, що постановою в.о начальника Галицької митниці Держмитслужби Скромного Я.І. №1594/20900/20 від 01.12.2020 року в справі про порушення митних правил, ОСОБА_1 визнано винною у порушенні митних правил, визначених диспозицією ст.458 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 991, 97 грн. Підставою прийняття такого рішення стало встановлення відповідачем факту вчинення позивачкою дій, визначених диспозицією статті 485 Митного Кодексу України, за що й передбачена адміністративна відповідальність. Як вважає представник позивача - оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з підстав недотримання відповідачем при прийнятті такого рішення процесуальних та матеріальних норм, як митного законодавства, так і законодавства про адміністративні правопорушення. Так, як зазначено у позові, при розгляді цієї адміністративної справи, стороною відповідача порушено право ОСОБА_1 на захист, на відвід, на ознайомлення з матеріалами, на заявлення клопотань, не враховано клопотання їх сторони про відкладення розгляду справи з поважних причин та здійснено розгляд справи за відсутності позивачки, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Також, як вважає сторона позивача, зміст оскаржуваної постанови в частині викладення опису обставин події не відповідає матеріалам справи, відповідачем не проаналізовано доказів. На думку сторони позивача оскаржуване рішення прийняте щодо неналежного суб`єкта вчинення дій по митному декларуванню, оскільки митні формальності, оформлення й подання уповноваженим органам митної декларації та відповідних документів на транспортний засіб, фактично здійснені не позивачкою ОСОБА_1 , а митним брокером ОСОБА_2 , який діяв відповідно до укладеного договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів. З наведених підстав й заявлено вимогу про визнання протиправною та скасування вказаного вище рішення відповідача.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Гаврищук В.В. не з?явилися, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи. Адвокат Гаврищук В.В. подав до суду клопотання про підтриманя позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за відсутності сторони позивача. Попередньо, приймаючи участь у судовому засіданні по розгляду цієї справи, представник позивачки ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у своєму вступному слові дав пояснення, які по своїй суті відповідають змісту позову.

Позивачка ОСОБА_1 попередньо, приймаючи участь у судовому засіданні по розгляду цієї справи, позов просила задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. З приводу обставин поставленого їй у вину адміністративного правопорушення суду пояснила, що у липні-серпні 2018 року її знайомий ОСОБА_4 попросив пригнати на її ім`я автомобіль з-за кордону, на що вона погодилась. Фактично із ОСОБА_5 була домовленість, що вона погоджується на використання її імені при придбанні закордоном автомобіля, натомість той виплачує їй грошову винагороду. Так, у серпні 2018 року, за домовленістю із ОСОБА_5 , вона самостійно, мікроавтобусом (як пасажир) на митному пості «Мостиська», пункті пропуску «Медика» на українсько-польському кордоні, перетнула кордон на польську сторону. Там вона зустрілася із ОСОБА_5 й одразу, разом із ним, на цьому ж митному пункту пропуску, повернулася в Україну. Свій паспорт на кордоні вона пред`являла особисто, а документи на прибулий з-за кордону автомобіль заповняв, пред`являв і передавав митникам ОСОБА_6 подальшому пригадує, що в нотаріуса та у м.Підгайці (сервісний центр) вона була присутня при оформленні якихось документів. Через деякий час, влітку 2020 року її викликали на митницю, де оформили документи про притягнення її до відповідальності за те, що вона ніби-то повідомила неправдиві відомості про вартість придбаного закордоном за вказаних вище обставин автомобіля. При цьому вона заперечувала свою вину. На даний час їй стало відомо, що автомобіль з приводу якого її притягують до адміністративної відповідальності, було придбано в Данії. Однак у цій країні вона не була, автомобіля там не купляла і з цього приводу ій нічого не відомо. У подальшому, коли справа вже перебувала на розгляді у суді, вона з`ясовувала у ОСОБА_7 про вартість того авто із Данії. Як їй відомо десь у березні 2021 року, ОСОБА_8 літав у Данію й привіз документи, у яких було вказано, що при перекладі документів про вартість того автомобіля, допущено помилку. Також позивачка категорично заперечила наявність у неї умислу на повідомлення при розмитненні неправдивих відомостей про вартість згаданого автомобіля, оскільки його вартість їй взагалі не була відома. Позивачка вважає, що її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.458 МК України - немає, а тому рішення відповідача незаконне й підлягає безумовному скасуванню. Особу на прізвище « ОСОБА_9 » вона не знає, жодних угод з ним вона не укладала й на вчинення якихось дій від її імені вона його не уповноважувала. Згодом, влітку 2020 року її викликали до митниці у м.Львів, куди вона поїхала з адвокатом. На митниці їм дали на підпис протокол, але вони відмовилися його підписувати, бо не знали з приводу чого він складений. Вони з адвокатом хотіли надати пояснення, клопотання, заяви, але їх не прийняли. Отримавши рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності оскаржила його до суду.

Представник відповідача Галицької митниці Держмитслужби у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Подав відзив на позов, у якому вказав, що позовну заяву вважає необгрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення; просив відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення позивачки до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 485 Митного кодексу України.

Судом встановлено, що 16 серпня 2018 року між громадянкою України позивачкою ОСОБА_10 (покупець) та нерезидентом, продавцем данською компанією Ostjysk Autohandel (Kristrupvej 38, Randers Denmark) фактично укладено договір купілі продажу товару - легкового автомобіля Peugeot 5008 1.6 HDI, бувшого у використанні, 2011 календарного року виготовлення, колісна формула 4х2, VIN НОМЕР_1 , тип двигуна: дизель, об`єм двигуна: 1 560 см кубічних, потужність: 82 кВт, колір: чорний, сума купівлі вказаного транспортного засобу склала 2500 євро. На підставі зазначеного договору, продавцем виставлено рахунок-фактуру із номером фактури 562 від 16 серпня 2018 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

19 серпня 2018 року позивачкою ОСОБА_1 ввезено на митну територію України придбаний вищевказаний транспортний засіб; як підставу для пропуску на митну територію України вказаного товару, подано митну декларацію типу IM40EE від 17 серпня 2018 року №UA403010/2018/102793, рахунок-фактуру із зазначенням номеру фактури 562 від 16 серпня 2018 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане 20 березня 2012 року компетентними органами Королівства Данія, згідно яких данською компанією Ostjysk Autohandel (Kristrupvej 38, Randers Denmark) вказаний вище автомобіль було продано гр. ОСОБА_11 за ціною 2 500 євро, готівкою.

У відповідності до умов Договору №-17/08/4 від 17 серпня 2018 року «Про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів», позивачка ОСОБА_1 (як Замовник), уповноважила (доручила) ФОП ОСОБА_12 , як виконавця (митного брокера), вчинити дії по декларуванню належних їй товарів, майна, транспортних засобів…, що переміщуються через митний кордон та їх оформленню у Тернопільській митниці, а також надавати їй (позивачці) інші, пов`язані із зовнішньоекономічною діяльністю її, як замовника, послуги.

У подальшому, уповноважений вказаним вище договором митний брокер ОСОБА_12 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), діючи від імені позивачки, 21 серпня 2018 року, задля здійснення митного оформлення вказаного вище автомобіля в митному режимі у відділі митного оформлення №-1 митного поста «Тернопіль- центральний» Тернопільської митниці ДФС, подав митну декларацію типу IM40ДE №UA403010/2018/006510 разом із супровідними документами: рахунок-фактура б/н із номером фактури 562 від 16 серпня 2018 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане 20 березня 2012 року компетентними органами Королівства Данія. Згідно вказаних документів, продавцем товару є данська компанія «Ostjysk Autohandel», покупець та особа, відповідальна за фінансове врегулювання громадянка України ОСОБА_1 , фактурна вартість товару становила 2 500 єврою (Kristrupvej 38, Randers Denmark) вказаний вище автомобіль було продано гр. ОСОБА_11 за ціною 2 500 євро, готівкою.

Зважаючи на курс НБУ станом на 21 серпня 2018 року, заявлена митна вартість згаданого автомобіля становила 79 074,02 грн., а загальна сума сплачених гр. ОСОБА_1 митних платежів за митною декларацією IM40ДE №UA403010/2018/006510 склала 44 665,56 гривень.

У подальшому, митними органами Королівства Данія (лист №-19-0693976 ДМСУ 20.20-02-01/7.4/1483 від 06 липня 2020 року), повідомлено компетентні митні органи України ( отримано лист 16 липня 2020 року), що згаданий вище автомобіль дійсно проданий 16 серпня 2018 року ОСОБА_13 й свідоцтво про реєстрацію автомобіля є справжнім. Однак документ з продажу автомобіля не справжній. Справжній рахунок прикріплено ( №-1055477) і зазначену у ньому суму перевірено за банківськими реквізитами - автентичний рахунок (invoice 3 1055477), згідно якого, вартість цього автомобіля становить 3 850 євро, або 28 365, 84 датських крон (згідно курсу НБУ станом на 21 серпня 2018 року 121 773,99 гривні) і саме ця вартість підтверджена банківською випискою.

20 серпня 2020 року державний інспектор відділу оперативного реагування управління забезпечення протидії митним правопорушенням Галицької митниці Держмитслужби Журавчак Сергій Володимирович склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил №1594/20900/20 за ознаками ст.485 Митного кодексу України, у якому вказав, що ОСОБА_1 для здійснення митного контролю особисто подала рахунок-фактуру б/н від 16 серпня 2018 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане 20 березня 2012 року компетентними органами Королівства Данія, згідно яких данською компанією Ostjysk Autohandel (Kristrupvej 38b, Randers Denmark) автомобіль марки Peugeot 5008 1.6 HDI, номер кузова НОМЕР_1 , було продано гр. ОСОБА_11 ( АДРЕСА_1 ) за ціною 2 500 євро.

З урахуванням вказаної вище інформації митних органів Королівства Данії, станом на дату здійснення митного оформлення вказаного транспортного засобу, розмір митних платежів, які підлягали до сплати за ввезення його на територію України становить 58 329,56 грн.

Як зазначено у протоколі, за вказани обставин, несплачена ОСОБА_1 , як покупцем сума митних платежів за вказаним автомобілем внаслідок невідповідності повідомленої при поданні митної декларації вартості автомобіля тій, яка надійшла з митних органів Короліства Данії, становить 13 663,99 грн.

У подальшому, 01 грудня 2020 року в.о начальника Галицької митниці Держмитслужби Скоромний Ярослав Ігорович прийняв постанову у справі про порушення митних правил № 1594/20900/20, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, - порушенні митних правил, а саме: вчинення протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів шляхом заявлення за вищевказаних обставин у митній декларації типу ІМ40ДЕ №-UA403010/2018/006510 неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості. За таке адміністративне правопорушення на позивачку ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, на суму 40 991,97 гривня.

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Гаврищук Віктор Валерійович, діючий в інтересах своєї довірительки й маючи на те законні повноваження, вважаючи вказану вище постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення протиправною, звернувся до суду з вимогою про її скасування.

Вирішуючи вказаний спір по суті, суд зазначає таке.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (ст. 5 КАС України).

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1, 2. ст. 9 КАС України).

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із змісту ст. 458 МК України вбачається, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданням провадження у справах про порушення митних правил, відповідно до вимог ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно зі ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 485 МК України передбачена відповідальність за зазначення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України (ч. 1 ст. 51 МК України).

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документи, які підтверджують митну вартість, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналізуючи зміст наведених вище норм можна зробити висновок про те, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Таким чином, дії винної особи повинні характеризуватися такою формою вини як прямий умисел, а також переслідувати особливу мету - ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру.

Отже, як встановлено судом, підставою для складання протоколу про порушення митних правил та основним доказом притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України за порушення митних правил, став отриманий відповідачем 16 липня 2020 року лист №-19-0693976 ДМСУ 20.20-02-01/7.4/1483 від 06 липня 2020 року митних органів Королівства Данія.

Саме цим листом компетентні митні органи України були повідомлені, що документ з продажу позивачці вищезгаданого автомобіля не є справжнім.

Виходячи із таких відомостей, сторона відповідача прийшла до висновку, що позивачка, не вказавши зазначені у цьому листі відомості про вартість автомобіля при його розмитненні й вказавши відомості щодо його вартості, зазначені у рахунку-фактурі за номером фактури 562 від 16 серпня 2018 року, й повідомивши таким чином меншу вартість товару, діяла умисно й з метою ухилення від сплати митних платежів у більшому розмірі.

Суд констатує, що вказані у рахунку-фактурі від 16 серпня 2018 року за фактурою №-562, який надано за вищевказаних обставин для митного оформлення транспортного засобу та у наданому митним органами Королівства Данії рахунку митним органам України 16 липня 2020 року, відомості щодо вартості транспортного засобу дійсно є різними. Так, у першому випадку така вартість вказана, як 2 500 євро і форма оплати готівка, а у другому випадку вартість вказана, як 3 850 євро і форма оплати банківський переказ. Решта відомостей - співпадають.

Поряд з цим сторона відповідача - Галицька митниця, при прийнятті оскаржуваного рішення жодним чином не обґрунтувала надання переваги, як доказу дійсної вартості переміщеного через кордон товару саме листу митних органів Королівства Данії від 06 липня 2020 року, над доказом про таку вартість, зазначену у згааному рахунку-фактурі за фактурою №-562 від 16 серпня 2018 року. Жодних доказів з приводу фальсифікації поданих позивачкою, як декларантом до митного оформлення в Україні документів, їх недійсності чи недостовірності у матеріалах справи немає, не здобуті такі докази й під час розгляду справи у суді.

Як вважає суд, за таких обставин, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не повно перевірено обставини завершення експорту згаданого товару, не здійснено відповідних запитів відповідним компаніям, які вказані відправниками такого товару за документами Королівства Данії та у документах, поданих до митного оформлення декларантом.

А тому, отримані від митних органів Королівства Данії документи щодо вартості згаданого транспортного засобу, самі по собі не можуть вважатися виключними, беззаперечними й визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил за обставин, вказаних у оскаржуваній постанові та не доводять поза розумним сумнівом наявності у її діях прямого умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару та надання із цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості.

Зважаючи на вказане, суд вважає необґрунтованими фактичні доводи сторони відповідача щодо існування невідповідності між документами, поданими позивачем Галицькій митниці та експортними митними деклараціями, наданими митним органом Королівства Данії, оскільки така невідповідність, без належних доказів умисного подання ОСОБА_1 недостовірних документів та відомостей сама по собі, не може бути самостійною й достатньою підставою для прийняття рішення щодо визнання її винною у вчиненні порушення митних правил.

Таким чином, належні, допустимі й достатні докази, які б у своїй сукупності та логічному взаємозв`язку поза розумним сумнівном свідчили про умисел декларанта ОСОБА_1 на заниження митних платежів, шляхом повідомлення недостовірної інформації для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надання з цією метою органу доходів і зборів документів, стороною відповідача суду не надані й у судовому засіданні не здобуті, а тому склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України в діях позивачки, вчинених нею за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, не є доведеним.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 458, 485, 486, 489, 498, 526, 529, 531, 539 Митного кодексу України, ст.ст. 5, 9, 77, 78, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов.

Скасувати постанову серії №1594/20900/20 від 01 грудня 2020 року, винесену в.о начальника Галицької митниці Держмитслужби Скоромним Я.І. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.485 Митного кодексу України та застосування до неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40 991 (сорок тисяч дев`ятсот дев`яносто одна) гривня 91 коп.; провадження у справі про порушення митних правил - закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко