Справа № 802/1072/15-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 червня 2022 року

Київ

справа №802/1072/15-а

адміністративне провадження №К/990/5622/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Губської О.А., Білак М.В.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора

на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року

та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року

у справі №802/1072/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Офісу Генерального прокурора

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Вінницька обласна прокуратура

про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України №209-к від 23 березня 2015 року про звільнення старшого радника юстиції ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Вінницької області у зв`язку з припиненням трудового договору відповідно до пункту 7-2 статті 36 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Вінницької області;

- стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 березня 2015 року по день фактичного поновлення на публічній службі;

- зобов`язати Генеральну прокуратуру України проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною 3 статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 29 вересня 2021 року позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував наказ Генерального прокурора України № 209-к від 23 березня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Вінницької області, у зв`язку з припиненням трудового договору відповідно до пункту 7-2 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Зобов`язав Офіс Генерального прокурора поновити ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Вінницької області з 24 березня 2015 року.

Також стягнув з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1322821,86 гривень (один мільйон триста двадцять дві тисячі вісімсот двадцять одна гривня 86 коп).

Зобов`язав Офіс Генерального прокурора проінформувати Міністерство юстиції України щодо відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною 3 статті 1 Закону України "Про очищення влади". У решті позовних вимог відмовив.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Офісу Генерального прокурора задоволено частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року скасовано в частині стягнення з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1322821,86 гривень (один мільйон триста двадцять дві тисячі вісімсот двадцять одна гривня 86 коп).

В цій частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1576522,68 гривень (один мільйон п`ятсот сімдесят шість тисяч п`ятсот двадцять дві гривні 68 коп).

В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року залишено без змін.

Не погоджуючись із такими судовим рішенням суду першої та апеляційної інстанції, в частині задоволення вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з Офісу Генерального прокурора, а також в частині задоволених позовних вимог про зобов`язав Офісу Генерального прокурора проінформувати Міністерство юстиції України щодо відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною 3 статті 1 Закону України "Про очищення влади», відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2022 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху в зв`язку зі сплатою судового збору в неповному обсязі. Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

На адресу Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, до якого додано платіжне доручення. Отже, скаржником вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху виконано та усунуто зазначені в ній недоліки.

Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник визначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду з питань можливості застосування п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 при ухваленні рішення після втрати його чинності у справах щодо звільнення на підставі пункту 7-2 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України (з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади»).

Також відповідач зазначає, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання проінформувати про відкликання відомостей про застосування заборон, передбачених статті 1 Закону України «Про очищення влади», ухвалені з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права та без урахування висновку Верховного Суду у постанові від 12 серпня 2020 року у справі № 809/3968/14, де суд вказав про передчасність відкликання відомостей про застосування до особи заборони, передбачених частиною З статті 1 Закону України «Про очищення влади», що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є підставою касаційного оскарження судових рішень.

Обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 3, 334 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року у справі №802/1072/15-а за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Вінницька обласна прокуратура про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

О.А. Губська

М.В. Білак ,

Судді Верховного Суду