Справа № 620/3100/22
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року м.Чернігів Справа № 620/3100/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Остерської міської ради Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Остерської міської ради Чернігівської області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення «Про розгляд заяв громадян щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» Остерської міської ради № 36-06/VIII від 20 серпня 2021 року у частині відкладення розгляду заяви громадянки ОСОБА_1 в наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Любечанинів до розробки та затвердження містобудівної документації щодо доцільності використання земель в межах населеного пункту;

-зобов`язати Остерську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована поблизу села Любечанинів, Козелецького району, Чернігівської області, з метою передачі цієї земельної ділянки у власність, та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що рішення відповідача про відмову є протиправним та таким, що порушує його права та законні інтереси, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 02.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що позивач звертався із заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розміром 2,00 га, яка розташована на території Остерської міської ради Чернігівської області поблизу с. Любечанинів, для ведення особистого селянського господарства. Рішенням сесії Остерської міської ради від 20.08.2021 вирішено відкласти розгляд заяви позивача до розробки та затвердження містобудівної документації щодо доцільності використання земель в межах населеного пункту у зв`язку з тим, що зазначена позивачем земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту с. Любечанинів, посеред земель житлової забудови, які призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Дане рішення вважають правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.06.2021 позивач звернувся до Остерської міської ради Чернігівської області із заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розміром 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована поблизу населеного пункту с. Любечанинів, додавши до заяви графічні матеріали про бажане місце розташування земельної ділянки, копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.8-13).

Остерська міська рада Чернігівської області, розглянувши заяву позивача, рішенням шостої сесії восьмого скликання від 20.08.2021 «Про розгляд заяв громадян щодо надання дозволу на розробку проєкта землеустрою щодо відведення земельних ділянок» відклало розгляд заяви позивача в наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Любечанинів до розробки та затвердження містобудівної документації щодо доцільності використання земель в межах населеного пункту (а.с.14-16).

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів «а» та «б» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії, зокрема, землі сільськогосподарського призначення.

Згідно пункт «а» частини 3 статті 38 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Частинами 2 та 3 статті 78 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені статтею 116 Земельного кодексу України.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України (далі ЗК України).

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки надається відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. При цьому чинним законодавством передбачено, що рішення про надання дозволу або відмову у наданні такого дозволу орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради та Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Позивачем, при зверненні до Остерської міської ради Чернігівської області із заявою про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, додано графічні матеріали, які містять зазначення бажаного місця розташування та розміру земельної ділянки, що надає можливість перевірити місце її розташування на відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проєктам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому порядку.

Проте Остерська міська рада Чернігівської області, розглянувши заяву позивача, рішенням шостої сесії восьмого скликання від 20.08.2021 «Про розгляд заяв громадян щодо надання дозволу на розробку проєкта землеустрою щодо відведення земельних ділянок» відклала розгляд заяви позивача в наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки поблизу с. Любечанинів до розробки та затвердження містобудівної документації щодо доцільності використання земель в межах населеного пункту (а.с.14-16).

Отже відповідачем ані рішення про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ані рішення про мотивовану відмову у його наданні органом місцевого самоврядування у місячний строк по заяві позивача не прийнято, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин суд вважає спірне рішення відповідача, яким було відкладено розгляд заяви позивача про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки протиправним, оскільки відповідач згідно Земельного кодексу України зобов`язаний був прийняти у місячний строк одне із рішень: про надання позивачу дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або про мотивовану відмову у його наданні, що свідчить про порушення строків та порядку, визначених чинним законодавством.

Отже суд дійшов висновку, що відповідач не розглянув клопотання позивача про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою у місячний строк, чим порушив частину 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України). Відповідно до пунктів 2, 4 та 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення; визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії; визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд вважає, що надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Подібну правову позицію вже висловлював Верховний Суд, зокрема у постановах від 24.01.2019 по справі № 806/2978/17, від 16.05.2019 по справі № 812/1312/18 та від 14.08.2019 по справі № 0640/4434/18.

Враховуючи вищенаведене, адміністративний позов позивача підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розміром 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована поблизу с. Любечанинів Чернігівської області, з урахуванням правової позиції суду.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти рішення, яким надати дозвіл позивачу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розміром 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована поблизу с. Любечанинів Козелецького району Чернігівської області, суд зазначає наступне.

Критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання вчинити дії.

Тобто адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 у справі №826/7631/15.

Суд враховує, що повноваження щодо перевірки вищевказаних питань належить виключно до компетенції відповідача, а тому в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Остерської міської ради Чернігівської області надати дозвіл позивачу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розміром 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована поблизу с. Любечанинів Чернігівської області, необхідно відмовити.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано суду договір про надання правової (правничої) допомоги від 14.02.2022, укладений позивачем з адвокатським бюро «Олександр Паламарчук і партнери» в особі керуючого Паламарчука Олександра Миколайовича; додаток до цього договору від 14.02.2022, ордер серії КС №880439, рахунок фактуру від 14.02.2022 №21 на суму 5000,00 грн.

Отже адвокатом документально доведено факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи задоволення позову частково вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 454,00 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 2500,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Остерської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Остерської міської ради Чернігівської області №36-06/VIII від 20 серпня 2021 року «Про розгляд заяв громадян щодо надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» у частині відкладення розгляду заяви громадянки ОСОБА_1 в наданні дозволу на складання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га, безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства поблизу с. Любечанинів Чернігівської області до розробки та затвердження містобудівної документації щодо доцільності використання земель в межах населеного пункту.

Зобов`язати Остерську міську раду Чернігівської області розглянути повторно клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована поблизу села Любечанинів Чернігівської області, з урахуванням правової позиції суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Остерської міської ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. та витрати на правничу допомогу у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Остерська міська рада Чернігівської області (вул. Незалежності, 21, смт Козелець, Козелецький район, Чернігівська область, код ЄДРПОУ - 04061754).

Суддя В.В. Падій