Справа № 200/2978/22
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 року Справа№200/2978/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , адреса представника: АДРЕСА_2 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,26), Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (, 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3)

про визнання протиправним та скасування рішення від 11.11.2021р., зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 11.11.2021р., зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року прийнято до розгляду дану адміністративну справу та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/2978/22.

Ухвалою від 01 червня 2022 року залучено у якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 листопада 2021 року він звернувся до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії № 49 від 11 листопада 2021 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах та не зараховано при цьому до пільгового стажу період навчання та окремі періоди його трудової діяльності. Рахує, що для призначення пенсії надавав всі документи, які вимагав відповідач. Крім того, позивач зауважив, що його спеціальний стаж підтверджується записами трудової книжки, яка відповідно до вимог чинного законодавства є основним документом на підтвердження трудового стажу.

Відповідачем 1 на адресу суду надано відзив на адміністративний позов позивача, у якому заперечив проти задоволення заявлених вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, зазначивши, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи, атестація робочого місця та інші відомості, що визначають пільговий характер роботи, відомості про атестацію робочого місця.Освіта здобута у вищих навчальних закладах не відноситься до професійної (професійно-технічної) освіти, тому періоди навчання в них зараховуються лише до загального стажу роботи.

Відповідачем 2 на адресу суду надано відзив на адміністративний позов позивача, у якому заперечив проти задоволення заявлених вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, зазначивши, щоГоловне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області не здійснювало розгляд заяви про призначення пенсії. Період навчання позивача на основі пенсійного законодавства зарахований до страхового стажу. Щодо вимог стосовно зарахування до пільгового стажу періодів роботи повідомив, що позивачем не було надано відповідним чином оформлених довідок, підтверджуючих пільговий характер роботи.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Водночас, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення на пільгових умовах відповідно до ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

11 листопада 2021 рокуза принципом екстериторіальностіГоловним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області була розглянута заява ОСОБА_1 та винесене рішення № 49 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 не було зараховано періоди роботи з 25 березня 1998 року по 18 грудня 2007 року в ОП шахта ім. О.Ф. Засядька, з 20 жовтня 2008 року по 06 березня 2009 року в ВАТ Шахтоуправління Донбас", з 14 березня 2009 року по 28 лютого 2017 року в ПАТ Шахта ім. О.Ф. Засядька", з 26 листопада 2018 року по 27 листопада 2018 року в ПрАТ Павлоградвугілля" ВСП Шахтоуправління Пернотравенське", з 10 квітня 2019 року по 21 квітня 2019 року в ТОВ Шахтобудівельна компанія", у зв`язку із тим, що не було надано відповідним чином оформлених довідок, підтверджуючих пільговий характер роботи. Також не було зараховано період навчання з 01 вересня 1993 року по 10 березня 1998 року в Донецькому державному технічному університеті, через не відповідність навчального закладу допрофесійно навчально-виховних закладів.

Позивач оскаржує вищевказане рішення як таке, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства та його конституційних прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з абзацом 10 частині третьої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та надав відповідні документи.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.(далі - Порядок №637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637, визначено, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Так, в матеріалах справи міститься трудова книжка позивача НОМЕР_2 , з якої вбачається, що позивач дійсно працював з 25 березня 1998 року по 18 грудня 2007 року в ОП шахта ім. О.Ф. Засядька, з 20 жовтня 2008 року по 06 березня 2009 року в ВАТ Шахтоуправління Донбас", з 14 березня 2009 року по 28 лютого 2017 року в ПАТ Шахта ім. О.Ф. Засядька", з 26 листопада 2018 року по 27 листопада 2018 року в ПрАТ Павлоградвугілля" ВСП Шахтоуправління Першотравенське", з 10 квітня 2019 року по 21 квітня 2019 року в ТОВ Шахтобудівельна компанія" на пільгових посадах.

Враховуючи положення законодавства та викладені обставини, суд доходить висновку, що записами в трудовій книжці позивача підтверджено його право на зарахування до пільгових періодів роботу спірні періоди трудової діяльності.

Таким чином, з урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що надані позивачем документи є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами пільгового стажу роботи, який має враховуватися при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Щодо зарахування до пільгового стажу роботи періоду навчання позивача з 01 вересня 1993 року по 10 березня 1998 року в Донецькому державному технічному університеті, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Професійно-технічна освіта має на меті підготовку кваліфікованих робітників.

Суд зазначає, що працевлаштування позивача за набутою професією протягом трьох місяців з дня закінчення навчання, не є спірним в рамках даних правовідносини та не заперечується відповідачами.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи диплома та виписки із залікової відомості Донецького державного технічного університету, ОСОБА_1 навчався на гірничо-електромеханічному факультеті по спеціальності «Гірничі машини і комплекси» (спеціалізація «Експлуатація електромеханічного обладнання шахт»), що на переконання суду цілком підтверджує, що заклад в якому навчався позивач є закладом професійно-технічної освіти.

Таким чином, оскільки позивач у спірний період часу навчався у навчальному закладі, що дає право на пільги, передбачені щодо професійно-технічних навчальних закладів (ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР), відповідач неправомірно не зарахував до пільгового стажу позивача час його навчання.

Суд зауважує відповідачам, що правові висновки, які викладені зокрема в постанові Верховного суду від 10 жовтня 2019 року у справі 676/5212/17 та на які посилається відповідач 1, не відносяться до правовідносин які є предметом розгляду в рамках даної справи, так як відображають правовідносини щодо особи яка має педагогічну освіту та спеціальність педагога.

Отже, враховуючи все вищезазначене, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 114 Закону України №1058. На дату звернення позивач відпрацював необхідний пільговий стаж роботи, що мало дозволити відповідачу призначити позивачу пенсію.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зауважує, що рішення про відмову у призначенні пенсії було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, проте за місцезнаходженням позивач буде перебувати на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та заяву про призначення пенсії подавав саме до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку щодо відновлення порушеного права позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії № 49 від 11.11.2021 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.11.2021 про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до пільгового стажу періоду навчання з 01 вересня 1993 року по 10 березня 1998 року в Донецькому державному технічному університеті та наступних періодів роботи з 25 березня 1998 року по 18 грудня 2007 року, з 20 жовтня 2008 року по 06 березня 2009 року, з 14 березня 2009 року по 28 лютого 2017 року, з 26 листопада 2018 року по 27 листопада 2018 року, з 10 квітня 2019 року по 21 квітня 2019 року.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп. відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції, який підлягає стягненню з першого відповідача у повному обсязі, оскільки спірні правовідносини виникли з вини першого відповідача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,26), Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (, 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання протиправним та скасування рішення від 11.11.2021 р., зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області , 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,26) про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у призначенні пенсії № 49 від 11 листопада 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 11 листопада 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до пільгового стажу періоду навчання з 01 вересня 1993 року по 10 березня 1998 року в Донецькому державному технічному університеті та наступних періодів роботи з 25 березня 1998 року по 18 грудня 2007 року, з 20 жовтня 2008 року по 06 березня 2009 року, з 14 березня 2009 року по 28 лютого 2017 року, з 26 листопада 2018 року по 27 листопада 2018 року, з 10 квітня 2019 року по 21 квітня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,26) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення ухвалене та повне судове рішення складене 01 червня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар