Справа № 460/4971/21
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2022 року м. Рівне №460/4971/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доДержавної установи "Катеринівська виправна колонія (№46)"
про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Державної установи "Катеринівська виправна колонія (№46) (далі по тексту відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№ 46)», щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно у сумі 18 242 (вісімнадцять тисяч двісті сорок дві) грн. 11 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем при здійсненні нарахування та виплати йому грошової компенсації за неотримане речове майно було порушено приписи чинного законодавства, оскільки нарахування та виплату зазначеної компенсації не було здійснено відповідачем посилаючись на відсутність бюджетного фінансування для вказаних виплат. Позивач зазначає, що відсутність бюджетного фінансування неналежне обґрунтування нездійснення вказаних виплат.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно з яким останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що виплата зазначеної грошової компенсації за неотримані предмети речового майна на даний час неможлива у зв`язку з тим, що у відповідача наразі відсутні бюджетні кошти за призначенням для виплати вказаної грошової компенсації, а будь-які виплати бюджетної установи здійснюються лише в межах бюджетних асигнувань, та буде здійснено після надходження відповідних бюджетних кошті. Відповідач погоджується, що позивач дійсно має право на грошову компенсацію за неотримане речове майно та на реалізацію даного права з боку відповідача були вчинені всі необхідні дії, однак внаслідок відсутності бюджетних кошів на фінансування вказаної компенсації виплатити її не вбачається можливим.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ОСОБА_1 , проходив службу в Державній установі «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» на посаді інспектора відділу нагляду і безпеки.

Наказом № 51/ОС-20 від 29 квітня 2020 року позивача звільнено за власним бажанням відповідно до п. 1 ч. 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

У листі ДУ «Катеринівська виправна колонія» № 9/1018 від 06.04.2021 відповідач вказав, що згідно з довідкою № 42 заборгованість перед ОСОБА_1 за неотримані під час проходження служби предмети речового майна особистого користування особам рядового складу, звільнених з органів та установ Державної кримінально-виконавчої служби України становить в сумі 18 242,11 грн.

Однак, на момент звільнення позивачу не виплачено грошову компенсацію за нестримане речове майно.

В зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою про виплату йому вищевказаної грошової компенсації у сумі 18242,11 грн., на що ДУ «Катеринівська виправна колонія» надала відповідь від 21.04.2021 року № 10/04-21/Г-4, в якій повідомила, що станом на 20.04.2021 року установі не передбачені кошторисні призначення для виплати грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна на 2020 та 2021 рік.

Позивач, не погоджуючись із наведеними діями відповідача щодо ненарахування та невиплати йому при звільненні компенсації за неотримане речове майно, за цінами , які діяли на день звільнення зі служби, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок продовольчого та речового забезпечення військовослужбовців, а також грошової компенсації вартості за неотримані продукти харчування та речове майно визначаються Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі по тексту Закон України №2011).

Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону України №2011 речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі по тексту - Порядок №178).

Відповідно до пунктів 2-3 Порядку№178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до пункту 4 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком (пункт 5 Порядку №178).

Таким чином, військовослужбовцям гарантується грошова компенсація за неотримане речове майно у разі звільнення з військової служби. Зазначені гарантії реалізуються відповідним зверненням (рапортом) військовослужбовця на підставі наказу, у тому числі, командира (начальника) військової частини про розмір грошової компенсації згідно довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Згідно з абзацем 1 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Положення №1153/2008) після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання<…>.

Відповідно до абзацу 3 пункту 242 Положення №1153/2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу надано відповідачем довідку за № 42 від 06.04.2021 про вартість речового майна, що належить до видачі позивачу, в якій, зокрема, міститься перелік виданого речового майна позивачу.

Положеннями Постанови Кабінету Міністрів України №178 не передбачено такого механізму розрахування суми грошової компенсації, а натомість закріплено обов`язок повноважного органу нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористане речове майно виходячи з закупівельних цін, визначених на 1 січня поточного року.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивач має право на компенсацію за неотримане речове майно за період проходження військової служби за контрактом, нарахування якої повинно здійснюватися за цінами, виходячи із закупівельної вартості такого майна, станом на день звільнення позивача.

Підсумовуючи наведене, належним способом захисту порушеного права позивача у даному випадку є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно, за цінами станом на день звільнення з військової служби.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини першої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Катеринівська виправна колонія (№46)» про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№ 46)», щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно у сумі 18 242 (вісімнадцять тисяч двісті сорок дві) грн. 11 коп.

Стягнути з Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» на користь ОСОБА_1 18 242 (вісімнадцять тисяч двісті сорок дві) грн. 11 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Державна установа "Катеринівська виправна колонія (№46)" (с. Катеринівка,Сарненський район, Рівненська область,34541, ЄДРПОУ/РНОКПП 08564363)

Суддя Д.Є. Махаринець