Справа № 813/5495/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року

справа №813/5495/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Ізьо М.І.

за участю:

представника відповідача А.Т. Білоуса

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦВГ Україна» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦВГ Україна» (далі - позивач, ТОВ «ЦВГ Україна», Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі - відповідач, ДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.04.2015: № - про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 315 545,00 грн, в тому числі: за основним платежем - 252 436,00 грн; за штрафними санкціями - 63 109,00 грн; № - про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за травень 2012 року, січень 2013 року на 25350,00 грн та нарахування штрафних санкцій на суму 12 675,00 грн; № - про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ на 120 925,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.10.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦВГ Україна» задоволено частково: скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.04.2015 №№ і направлено справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції; в іншій частині постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 залишено без змін.

07.12.2021 справа № 813/5495/15 надійшла до Львівського окружного адміністративного суду.

За наслідками автоматизованого розподілу, справу № 813/5495/15 передано на розгляд судді Львівського окружного адміністративного суду Брильовському Р.М.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 8.12.2021 прийнято до провадження справу № 813/5495/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦВГ Україна» до Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень та призначено підготовче судове засідання на 28 грудня 2021 року о 08:30 год.

В обґрунтування позовних вимог з врахуванням наданих додаткових пояснень у справі та висновків Верховного суду, наданих у постанові від 27.10.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦВГ Україна» зазначило наступне. Об`єкт оподаткування за 2013 рік слід розраховувати на основі даних про доходи та витрати цілого звітного періоду, а не окремого календарного місяця 2013 року (травня), як було здійснено перевіряючими. З урахуванням положень, визначених у пункті 57.1. статті 57 ПК України, ТзОВ «ЦВГ Україна», як платник податку на прибуток, перейшло на річне звітування, тобто подання податкової декларації з податку на прибуток один раз - за підсумками року, зокрема і за 2013 рік. Вказана обставина не заперечується відповідачем. Що стосується визначення об`єкта оподаткування, то у відповідності до підпункту 134.1.1. пункту 134.1. ст. 134 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є зокрема прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу. Тобто, контролюючим органом, при здійсненні перевірки повинно було бути взято до уваги сукупність сум доходів та сум витрат повністю 2013 рік. Проте, всупереч діючому законодавству контролюючий орган у акті перевірки вибірково визначив об`єкт оподаткування податку на прибуток виходячи з сум доходів та витрат лише за один місяць - травень 2013 року, що свідчить про неправильне застосування норм податкового законодавства. Перевіркою за підсумками 2013 року в цілому не було встановлено перевищення показника «Собівартість наданих послуг» над показником «Дохід від реалізації послуг». Як вбачається із Декларації з податку на прибуток за 2013 рік позивач отримав доходи в загальній сумі 40 811 006грн, витрати що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, склали 40 757 059грн. Об`єкт оподаткування (прибуток) - 53 947,00грн., тобто витрати не перевищують доходи. За 2013 рік позивач поніс витрати на загальну суму 47 980 897грн, однак відповідно до п.п. 153.2.6. п. 153.2. ст. 153 ПК України до складу витрат у декларації було включено 40 757 059грн. Надлишок витрат ТЗОВ «ЦВГ Україна» (в т.ч. 504 623,00грн) не включало до витрат в податковому обліку. Виключення Відповідачем зі складу витрат 604 623,00грн призвело до подвійного зменшення витрат Позивача за 2013 рік на вказану суму. Стверджує, що позивачем було чітко дотримано вимоги законодавства про те, що витрати понесені у зв`язку з продажем/обміном товарів, виконанням робіт, наданням послуг пов`язаним з таким платником податку особам або за операціями з давальницькою сировиною, визнаються в розмірі, що не перевищує доходи, отримані від такого продажу/обміну.

Відповідач надав додаткові пояснення у справі та зазначив наступне. ТзОВ «ЦВГ Україна» порушено вимоги п.п. 135.4.1. п. 135.4 ст.135. п.п. 153.2.1 ,п. 153.2 ст.153 Податкового кодексу України шляхом заниження доходу від операційної діяльності у зв`язку з реалізацією пов`язаній особі «ПЕКМ Кабельтехнік с.р.о».Чеська республіка робіт по переробці давальницької сировини нижче їх собівартості в 2013 році на суму 723 986 гри., в тому числі в травні 2013 року на суму 723 986 грн. Перевіркою повноти визначення витрат, що враховуються при визначенні об`єкту оподаткування по ТзОВ «ЦВГ Україна» за період з 01.10.2011 року по 31.12.2013 року встановлено їх завищення на суму 604 623 грн, в тому числі за 2013 рік на суму 604 623 грн. ТзОВ «ЦВГ Україна» в порушення пп.14.1.27. п.п.14.1.228 п.14.1 ст.14. п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України завищено собівартість придбаних та реалізованих послуг всього на суму 604 623 грн.. в тому числі: за 2013 рік в сумі 604 623 грн за рахунок включення до витрат вартості послуг оренди, використання яких у господарській діяльності підприємства не доведено. В ході проведення перевірки підприємством представлено наступні документи: договір оренди нерухомого майна від 01.10.2007 № 1 з ТОВ "Іммопретт" з додатками, договір суборенди виробничих площ б/н віл 01.09.2010 року з РЕКМ KABELTECHN1K s.r.o. Svarovska 698.Чеська республіка з додатками, акти виконаних робіт, наданих послуг по оренді та суборенді приміщення за адресою м.Кам`янець-Подільський, вул.Північна, 81, договір оренди нежитлового приміщення з ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» (32127093) від 29.02.2012 року б/н на оренду виробничого приміщення, офісного приміщення за адресою: м.Львів, вул. Зелена, 301. Відповідно до договору оренди нерухомого майна №1 від 01.10.2007 року, орендодавець- ТОВ «Іммопретт» передає орендару - ТОВ «Преттл МКРТ Україна» у тимчасове користування (оренду) наступні нежитлові приміщення: частину приміщення виробничого призначення за адресою вул.Північна.81. м.Кам`янець-Подільський. площею 3900 кв.м. (далі Виробниче нриміщення); частину приміщення складського призначення за адресою вул.Північна,81. м.Кам`янець-Подільський, прощею 400 кв.м. (далі Складське приміщення). Додатковою угодою про розірвання договору оренди нерухомого майна від 24.12.2013 року договір від 01.10.2007 року №1 за реєстром 280 припинено з 01.01.2014 року. Згідно з договором про надання виробничих площ б/н від 01.09.2010 користувач - ПЕКМ Кабель технік с.р.о. виористовує надані суборендодавцем ТзОВ «Преттл МКРТ» (ТзОВ «ЦВГ Україна») - частини приміщення виробничого призначення за адресою вул.Північна.81, м.Кам`япець-Подільський, площею 3900 кв.м.; частини приміщення складського призначення за адресою вул.Північиа,81, м.Кам`янець-Подільський площею 400 кв.м. (надалі «Виробничі площі). Додатковою угодою про розірвання договору оренди від 24.12.2013 договір припинено з 01.01.2014 року. ТзОВ «ЦВГ Україна» з березня 2012 року проводить свою фінансово- господарську діяльність (переробка давальницької сировини) за адресою м. Львів, вул. Зелена, 301. Договір оренди нежитлового приміщення заключний з орендодавцем ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» (32127093) від 29.02.2012 року б/н на оренду виробничого приміщення, офісного приміщення за адресою м.Львів вул.Зелена, 301. Отже, приміщення за адресою м.Кам`янець-Подільський, вул.Північна. 81, яке отримано в оренду від ТОВ "Іммопретт", ТзОВ «ЦВГ Україна» орендувало з метою отримання доходу шляхом передачі його в суборенду. Оскільки термін суборенди закінчився 30.06.2013 року, а договір оренди припинений 01.01.2014 року, підприємство не використовувало вказане приміщення в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності. Отже, витрати по отриманню в оренду приміщення від ТОВ "Іммопретт" за адресою м.Кам`янець-Подільський, вул.Північна,81, ТзОВ «ЦВГ Україна» формувало протягом періоду з 01.10.2011 року по 31.12.2013 року, а доходи від здавання даного приміщення в суборенду за період з 01.10.2011 року по 30.06.2013 року. Підприємством представлено до перевірки наступні Акти наданих послуг по оренді приміщення за адресою м.Кам`янець-Подільський, вул.Північна. 81. в ТОВ "Іммопретт" за період з 01.07.2013 року по 30.09.2013 року:акт від 31.07.2013 року №ОУ0000077 на суму 201541.00 грн (без ПДВ),-акт від 30.08.2013 року №ОУ0000090 на суму 201541.00 грн (без ПДВ),акт від 30.09.2013 року №ОУ0000103 на суму 201 541.00 грн (без ПДВ). У вказаних актах не зазначено періоду в якому надані послуги, зазначено що акти складено на підставі рахунку від 01.07.2013 №СФ0000073, який до перевірки не надано. Перевіркою встановлено, що ТзОВ «ЦВГ Україна» за період з 01.07.2013 року по 30.09.2013 року включено до складу витрат, витрати понесені по придбаних послугах на підставі актів виконання робіт/надання послуг , які складені з порушенням вимог до оформлення первинного документа. Витрати по оренді даного приміщення за період з 01.10.2013 року по 31.12.2013 року відображено наступними проведеннями: Дт 84 Кт 631, Дт 949 Кт.84, Дт 79 Кт 949 на суму 626 662 гри., дана сума витрат не відображена підприємством у рядку 05.1 декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік. Відповідач стверджує, що позивач завищив собівартість придбаних та реалізованих товарів робіт послуг всього на суму 604 623 грн, в тому числі: за 2013 рік в сумі 604 623 грн за рахунок включення до витрат вартості послуг оренди, використання якої у господарській діяльності підприємства не доведено.

Протокольною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 суд допустив процесуальне правонаступництво та замінив Державну податкову інспекцію у Сихівському районі міста Львова Головного управління ДФС у Львівській області на Головне управління ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ ВП 43968090).

Протокольною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій просив розглядати справу у відсутності представника позивача, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечив з підстав викладених у запереченні на позов та додаткових поясненнях на позовну заяву, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ДПІ у Сихівському районі м. Львова Львівської області ДПС проведена планова виїзна документальна перевірка ТзОВ «ЦВГ Україна» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.10.11 р. по 31.12.13 р., про що складено акт від 01.04.15 №290/13-50-22-02/32739068.

ДПІ у Сихівському районі м.Львова Львівської області ДПС на підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.04.15 №, яким визначено податкове зобов`язання з податку на прибуток в сумі 315545,00 грн.,

Перевіркою було встановлено, що ТзОВ «ЦВГ Україна» вчинено порушення:

підпункту 14.1.228 п.14.1 ст.14, п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.138.8 ст.138, п.п.135.4.1. п.135.4 ст.135, п.п.153.2.1.п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із внесеними змінами та доповненнями), чим занижено податок на прибуток на загальну суму 252 436 грн, в т.ч. за 2013 рік на суму 252 436 грн.;

ТзОВ «ЦВГ Україна» порушено вимоги п.п.135.4.1. п.135.4 ст.135, п.п.153.2.1.п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2756-VI (із внесеними змінами та доповненнями) шляхом заниження доходу від операційної діяльності, у зв`язку з реалізацією робіт пов`язаній особі по переробці давальницької сировини нижче їх собівартості в 2013 році, в тому числі в травні 2013 року в сумі 723 986 грн, а саме:

ТзОВ «ЦВГ Україна» (підрядник) та Компанією «ПЕКМ Кабельтехнік с.р.о» (замовник), Чеська республіка, укладено Договір про переробку поставлених матеріалів від 27.04.2012 року № 210, а саме виготовлення різного типу комплектів електричних кабелів для автомобілів (пучків) з матеріалів, які постачатиме Замовник згідно з технологічними листами.

Здача-прийняття робіт на вказаним Договором про переробку поставлених матеріалів від 27.04.2012 року № 210, укладеним Компанією «ПЕКМ Кабельтехнік с.р.о» та ТзОВ «ЦВГ Україна», протягом перевіреного періоду оформлялись актами здачі-прийняття робіт з переробки складеними у м.Львові.

Формування собівартості реалізованих робіт по переробці давальницької сировини в бухгалтерському обліку ТзОВ «ЦВГ Україна» проводило з використанням субрахунку 234 «Давальницьке виробництво», а саме бухгалтерським проведенням Дт 903 Кт 234, яким списано собівартість реалізованих робіт, а саме витрати по переробці давальницької сировини.

ТзОВ «ЦВГ Україна» до перевірки не надано документів, якими самостійно визначено та встановлено порядок розподілу собівартості на види випущеної продукції: затверджені на підприємстві економічно обґрунтовані норми витрат сировини та матеріалів на виготовлення одиниці продукції (в розрізі номенклатури готової продукції), норми втрат (технологічних і від технічно неминучого браку) з посиланням на документ, на підставі якого ці норми розраховано, галузеві нормативні акти, розрахунки та результати досліджень технологічних служб підприємств або інших лімітів, що регламентують хід технологічного процесу, акти браку, належним чином заповнені паспорти відходів, журнали утворення відходів за період з 01.10.2011 по 31.12.2013 для підтвердження правильності формування витрат операційної діяльності в частині собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) період з 01.10.2011 по 31.12.2013, помісячні розшифрування виробничої собівартості послуг з переробки давальницької сировини в розрахунку на одиницю готової продукції в розрізі статей витра,розшифровку витрат що складають собівартість виготовленої та реалізованої продукції (послуг) зазначену в р.05.1. Декларацій з податку на прибуток підприємства в розрізі видів витрат з наведенням бухгалтерських проведень за 4 кв.2011 року, 1-4 квартали 2012 року (поквартально), 2013 рік,планові та фактичні калькуляції собівартості послуг з переробки давальницької сировини та собівартості готової продукції виготовленої з власної сировини, розшифровки податкового обліку адміністративних витрат, задекларованих в Деклараціях з податку на прибуток за 4 кв. 2011 року в сумі 188 311 грн., за 2012 рік в сумі 1022845 грн. (поквартально) та за 2013 рік в сумі 6023126 грн.(поквартально), з зазначенням бухгалтерських проведень, сум та наданням відповідних первинних документів,калькуляції за статтями витрат - вартість робіт по переробці давальницької сировини,облік по позабалансовому субрахунку 022 "Матеріали, прийняті для переробки" за перевіряємий період у відповідності до «Плану рахунків бухгалтерського обліку та Інструкції про його застосування», затвердженого наказом МФУ від 30.11.99 № 291 (аналітичний облік давальницької сировини - в розрізі видів сировини та матеріалів; залишки сировини, її надходження та розхід) помісячно,акти про витрату давальницьких матеріалів та акти передачі готової продукції замовнику,технічну документацію передбачену умовами розділу 3 «Технічна документація» Договору про переробку поставлених матеріалів №210 від 27.04.2012 року, передбачені Договором про переробку поставлених матеріалів №210 від 27.04.2012 року, Протоколи погодження цін, якими затверджено вартість послуг з переробки наданих матеріалів на підставі стандартів витрати часу і погодинних ставок,звіти про переробку сировини (помісячні виробничі звіти) по власній продукції та продукції, виробленої з давальницької сировини; відповідні калькуляції з визначенням норми витрат сировини та інших витрат, розрахунки відходів переробки, оприбуткування готової продукції на склад, тощо.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.04.2015 №№ суд зазначає наступне.

Відповідно до п.135.4.1 ст.135 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) дохід від операційної діяльної визнається в розмірі договірної(контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов`язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями розділу ІІІ Податкового кодексу України.

Згідно з положеннями п.п.153.2.1 п.153.2 ст. 153 Податкового кодексу України дохід, отриманий платником податку від продажу товарів(виконання робіт, надання послуг) пов`язаним особам, визначається відповідно до договірних цін, але не менших від звичайних цін на такі товари, роботи, послуги, що діяли на дату такого продажу, у разі, якщо договірна ціна на такі товари(роботи, послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари( роботи, послуги).

У податковому обліку операції з продажу/обміну товарів, виконання робіт, надання послуг з пов`язаними з таким платником податку особами не можуть призводити до виникнення збитків, що натомість мало місце в даному випадку.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (далі - ПК) визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 135.4.1 пункту 135.4. статті 135 ПК дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов`язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо).

Витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником) (підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК).

Згідно з пунктом 138.1 статті 138 ПК витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг (пункт 138.4 статті 138 ПК). Собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг формується за правилами пункту 138.6 (собівартість придбаних та реалізованих товарів) та пункту 138.8 (собівартість виготовлених і реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг) статті 138 ПК.

Зазначені пункти статті 138 ПК не містять обмежень щодо формування собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг залежно від розміру доходу від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг в загальному випадку.

Разом з тим, певні особливості оподаткування операцій із пов`язаними особами визначені пунктом 153.2 статті 153 ПК.

Відповідно до підпункту 153.2.1 пункту 153.2 статті 153 ПК дохід, отриманий платником податку від продажу товарів (виконання робіт, надання послуг) пов`язаним особам, визначається відповідно до договірних цін, але не менших від звичайних цін на такі товари, роботи, послуги, що діяли на дату такого продажу, у разі, якщо договірна ціна на такі товари (роботи, послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (роботи, послуги). Положення цього підпункту поширюються також на операції з особами, які не є платниками цього податку або сплачують податок за іншими ставками, ніж платник податку на прибуток.

Згідно з пунктом 39.2 статті 39 ПК визначення звичайної ціни здійснюється за одним з методів, вказаних в цьому пункті. Встановлюються такі методи визначення звичайної ціни: а) порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу); б) ціни перепродажу; в) витрати плюс ; г) розподілення прибутку; ґ) чистого прибутку.

Підпунктом 153.2.6 пункту 153.2 статті 153 ПК встановлено, що витрати, понесені у зв`язку з продажем / обміном товарів, виконанням робіт, наданням послуг пов`язаним з таким платником податку особам або за операціями з давальницькою сировиною, визнаються в розмірі, що не перевищує доходи, отримані від такого продажу/обміну.

Отже, суму витрат, які враховуються при визначенні оподатковуваного доходу платника податків за операціями з пов`язаною особою, обмежено сумою доходу від таких операцій. Тобто, такі операції не призводять до виникнення збитків у податковому обліку.

Доводи про те, що збитковість господарської діяльності сама по собі не може бути підставою для визначення діяльності як не господарської, оскільки при здійсненні господарських операцій існує ризик не отримати дохід і що чинним законодавством не передбачено обов`язковості визначення бази оподаткування ПДВ, виходячи із собівартості товару не може братись судом до уваги, оскільки Позивачем не було доведено економічні причини чи ділову мету в господарських операціях за якими останнім було реалізовано пов`язаній особі (засновнику) роботи з переробки давальницької сировини за ціною нижчому за сформовану собівартість цих робіт

Доводи адміністративного позову не спростовують висновків податкового органу щодо порушення ТзОВ «ЦВГ Україна» вимог п.п.135.4.1 п.135.4 ст.135, п.п. 153.2.1 п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України шляхом зниження доходу від операційної діяльності у зв`язку з реалізацією пов`язаній особі «REKM Kabeltechnik s.r.o» (Чеська Республіка) робіт по переробці давальницької сировини нижче їх собівартості в 2013 році на суму 723986 гривень.

Що стосується висновків відповідача щодо завищення ТзОВ «ЦВГ Україна» собівартості придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг) в сумі 604623 гривень у зв`язку з включенням до витрат вартості послуг оренди, використання яких у господарській діяльності не доведено, то суд погоджується з висновками податкового органу з огляду на наступне.

Встановнено, що ТзОВ «ЦВГ Україна» орендувало від ТзОВ «Іммопретт» приміщення за адресою: м.Кам`янець-Подільський, вул. Північна, 81, а саме частину приміщень виробничого призначення площею 3900 кв.м., частину приміщень складського приміщення площею 400 кв.м., відповідно до договору оренди нерухомого майна від 01.10.2007 року №1. Вказаний договір додатковою угодою про розірвання договору оренди від 24.12.2013 року зазначений договір припинено 01.01.2014 року.

ТзОВ «ЦВГ Україна» впродовж періоду з 01.10.2011року по 30.06.2013 року надавало в суборенду вказані приміщення REKM Kabeltechnik s.r.o (Чеська Республіка) відповідно договору про надання виробничих площ б/н від 01.09.2010 року.

Як було встановлено під час судового розгляду справи ТзОВ «ЦВГ Україна» з березня 2012 року проводило свою фінансово-господарську діяльність (переробка давальницької сировини) за адресою м. Львів, вул. Зелена,301, яке орендувало відповідно до договору оренди нежитлового приміщення укладеного з ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» від 29.02.2012 року.

Приміщення за адресою м. Кам`янець-Подільський, вул. Північна,81, яке отримано в оренду від ТОВ «Іммопретт», ТзОВ «ЦВГ Україна» орендувало з метою отримання доходу шляхом передачі його в суборенду, а тому по закінченню терміну суборенди 30.06.2013 року і в подальшому ТзОВ «ЦВГ Україна» не використовувало дане приміщення в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності.

Позивач формував витрати по отриманню в оренду приміщення віл ТОВ «Іммопретт» за адресою м.Кам`янець-Подільський, вул. Північна, 81 протягом періоду з 01.10.2011 року по 31.12.2013 року, а доходи від здачі даного приміщення в суборенду за період з 01.10.2011 року по 30.06.2013 року.

Після закінчення суборенди вказане приміщення використовувалось у власних потребах ТзОВ «ЦВГ Україна» для здійснення господарської діяльності, а саме для зберігання власних та орендованих виробничих засобів , проведення підготовчих робіт для демонтажу, власне демонтажу виробничих основних засобів, підготовкою машин та обладнання для перевезення до м. Львова, що підтверджується актом приймання-передачі від 02.09.2013 року, наказами на відрядження та виконання технічних робіт у відрядженнях працівниками технічного відділу, відомостями на внутрішнє переміщення основних засобів.

З долученого акту приймання-передачі від 02.09.2013 року до Договору оренди обладнання від 01.04.2004 року вбачається лише те, що ТзОВ «Преттль-Кабель Україна» (юридична адреса: м. Кам`янець-Подільський, вул. Північна, 81) повернуло, а ТзОВ «ЦВГ Україна» прийняло певне обладнання згідно переліку. Долучені копії наказів про відрядження працівників ТзОВ «ЦВГ Україна» до м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області. а також їх проживання у місцевому готелі, що підтверджується рахунками виданими Кам`янець-Подільською філією ТзОВ « 7 днів» (мережа готелів) та звіти використання коштів, виданих на відрядження не підтверджують обставини використання орендованих приміщень в господарській діяльності. Сам факт відрядження працівників в м. Кам`янець-Подільський не означає використання орендованих приміщень у господарській діяльності Товариства. Суд критично оцінює і долучені відомості на внутрішнє переміщення основних засобів, з яких не вбачається звідки і куди відбувається переміщення, ряд граф не заповнені, а тому вказаний доказ не може бути визначеним як належний і допустимий для підтвердження тих обставин, на які покликається позивач.

Тому суд дійшов висновку про те, що орендовані приміщення в м. Кам`янець-Подільський по вул. Північна. 81 після закінчення суборенди не використовувались в господарській діяльності Позивача.

В разі якщо придбані товари чи послуги не використовувались у господарській діяльності платника податку з метою отримання доходу, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток.

Відтак, ТзОВ «ЦВГ Україна» в порушення п.п.14.1.27, п.п.14.1.228, п.14.1, ст.14, п.138.8, ст. 138 Податкового кодексу України завищено собівартість придбаних та реалізованих товарів, робіт, послуг всього на суму 604623 гривень за рахунок включення до витрат вартості послуг оренди, використання якої не доведено у господарській діяльності підприємства.

Поняття понесених витрат у розумінні аналізованої норми підпункту 153.2.6 пункту 153.2 статті 153 ПК охоплює всі витрати, що підлягають врахуванню в податковому обліку у зв`язку зі здійсненням відповідної операції з поставки товарів, робіт, послуг, як-то: собівартість наданих послуг, витрати на збут, адміністративні витрати тощо.

На підставі належних та допустимих доказів правильності використаних контролюючим органом для обчислення об`єкта оподаткування податком на прибуток за операціями з пов`язаними особами показників сум доходів і витрат, встановлено відповідність порядку визначення Відповідачем таких показників правилам підпункту 153.2.1 та 153.2.6 пункту 153.2 статті 156 ПК, оскільки поняття понесених витрат у розумінні аналізованої норми підпункту 153.2.6 пункту 153.2 статті 153 ПК охоплює всі витрати, що підлягають врахуванню в податковому обліку у зв`язку зі здійсненням відповідної операції з поставки товарів, робіт, послуг, як-то: собівартість наданих послуг, витрати на збут, адміністративні витрати тощо.

Суд погоджується з висновками Відповідача стосовно допущення Позивачем порушень підпункту 153.2.1 пункту 153.2 статті 153 ПК, оскільки, відповідно до даних бухгалтерського обліку ТОВ ЦВГ Україна за травень 2013 року сума списання Позивачем собівартості реалізованих робіт з переробки давальницької сировини складає 2' 682' 033,00 грн, а сума реалізації таких робіт - 958' 047,00 грн, що свідчить про реалізацію Позивачем робіт з переробки давальницької сировини пов`язаній особі ПЕКМ Кабельтехнік с.р.о (Чеська Республіка) за ціною, нижчою за їх собівартість, на суму 723' 985,59 грн та про збитковість вказаної операції.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний приймати рішення, а дії - вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені Законом засоби.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні та беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судовий збір з сторін не стягується.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 03.06.2022.

Суддя Р.М. Брильовський