Справа № 500/1070/22
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1070/22

25 травня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Паряк Тетяни Дмитрівни

представника позивача Магац О.В.

представника відповідача Олексюк Р.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу ГУ ДПС у Тернопільській області від 08.07.2021 №968-п «Про проведення фактичної перевірки», визначено на підставі підпункту 80.2.5 Податкового кодексу України (далі - ПК України), провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , з питань наявності ліцензій на право виробництва, зберігання, здійснення оптової та роздрібної торгівлі пальним, реєстрації акцизних складів, обладнання та реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів- лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, дотримання встановлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюються вимогами Податкового кодексу України та інших законів України.

08.07.2021 контролюючим органом проведено фактичну перевірку платника податків.

08.07.2021 Позивачем на виконання вимог п.85.2 ст.85 ПК України було надано контролюючому органу наступні документи: копію договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 02.01.2020, копію додаткової угоди №1 до договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 12.01.2020, копії документів копії заявок на поставку нафтопродуктів шляхом залиття палива в паливні баки транспортних засобів належним ФОП ОСОБА_1 за 2020 рік, видаткові накладні та ТТН на відпуск нафтопродуктів, які складались на підтвердження вчинення господарських операцій за вказаними заявками, копії документів, які підтверджують право власності ФОП ОСОБА_1 на транспортні засоби, копія технічного паспорта резервуара горизонтального сталевого РГС-25 (ємності для навантаження-розвантаження та зберігання палива), копії договору безоплатного користування майном від 02.12.2020, копії видаткових накладних та ТТН на відпуск нафтопродуктів, що підтверджують поставку нафтопродуктів шляхом залиття в резервуар РГС-25, копії платіжних доручень, що підтверджують розрахунки за поставлений товар (нафтопродукти) за усіма господарськими операціями, копію акту звіряння взаємних розрахунків між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Магістр-Д».

Посадовими особами контролюючого органу не складався та не вручався (не надсилався) ФОП ОСОБА_1 акт опису копій документів отриманих від ФОП ОСОБА_1 для проведення фактичної перевірки.

За результатами перевірки складено акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладено на органи ДПС від 19.07.2021 №3328/19-00- 09-01/ (далі - Акт). Даний Акт ФОП ОСОБА_1 (уповноваженим особа) не вручався.

На підставі акта перевірки від 19.07.2021 №3328/19-00-09-01/ НОМЕР_1 прийнято податкове повідомлення-рішення (далі - ППР) від 18.08.2021 №1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 1 000 000 (один мільйон) грн.

Позивач вважає протиправним та просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.08.2021 № прийняте заступником начальника Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1 000 000 (один мільйон) грн.

Ухвалою суду від 17.02.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 15.03.2022 о 10:15 год. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 10.03.2022. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Як свідчать фактичні обставини справи, ФОП ОСОБА_1 отримано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 28.02.2020 реєстраційний № 2000266 з терміном дії з 28.02.2020 по 28.02.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , де розташований резервуар для зберігання пального об`ємом 25 м.куб. та паливно-роздавальна колонка.

Водночас, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , отримано 1 400 683 літрів пального без реєстрації в Системі електронного адміністрування пального та спирту етилового акцизного складу, чим порушено пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС у Тернопільській області винесено ППР від 18.08.2021 № 1, про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 1 000 000 (один мільйон) гривень).

Відповідно до п.п. 14.1.6 п. 14.1 ст.14 Г1К України - акцизний склад - це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування. зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом:

а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації га зберігання пального іншим особам.

Згідно з п. 128.2 ст. 128 ПК України відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.

На підставі викладеного відповідач просив в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.03.2022 відкладено розгляд справи на 07.04.2022 о 11:30 год.

16.03.2022 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву представника відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 07.04.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України задоволено клопотання про виклик свідка та оголошено перерву до 26.04.2022 о 11:30 год. для підготовки до надання пояснень по справі.

Ухвалою суду від 26.04.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України повторно викликано свідка та оголошено перерву до 17.05.2022 о 10:45 год.

Представником відповідача 16.05.2022 подано до суду додаткові пояснення.

17 травня 2022 року в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_2 та згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено перерву до 25.05.2022 о 10:30 год.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов, просив у його задоволенні відмовити повністю.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи із наступних підстав.

ГУ ДПС у Тернопільській області на підставі наказу від 08.07.2021 № 968-п проведено фактичну перевірку місця зберігання пального, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 , якою встановлено порушення пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

За результатами фактичної перевірки складено акт 19.07.2021 №3328/19-00-09 01/ НОМЕР_1 , який ФОП ОСОБА_3 відмовився підписувати (складено акт відмови від підпису та від отримання) та направлено поштою платнику акт перевірки.

Як свідчать фактичні обставини справи, ФОП ОСОБА_1 отримано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 28.02.2020 реєстраційний №2000266 з терміном дії з 28.02.2020 по 28.02.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , де розташований резервуар для зберігання пального об`ємом 25 м. куб. та паливно-роздавальна колонка.

Водночас, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , отримано 1 400 683 літрів пального без реєстрації в Системі електронного адміністрування пального та спирту етилового акцизного складу, чим порушено пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС у Тернопільській області винесено ППР від 18.08.2021 № 1, про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 1 000 000 (один мільйон гривень).

ОСОБА_1 відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців зареєстрований фізичною особою-підприємцем 06.10.2005 номер реєстраційного запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 2 002933 (далі - Позивач, ФОП ОСОБА_1 ).

Так, позивач провадить підприємницьку діяльність згідно із КВЕД:

49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (основний);

79.90 Надання інших послуг бронювання та пов`язана з цим діяльність;

49.32 Надання послуг таксі;

49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у.;

52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту;

77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів;

45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів;

45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами;

45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами.

В ході здійснення підприємницької діяльності позивачем укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів від 02.01.2020 №6 (Далі - Договір №6).

Згідно із Договором №6 Товариство з обмеженою відповідальністю «Магістр-Д» (Продавець) зобов`язувалось передати у власність ФОП ОСОБА_1 (Покупець) нафтопродукти (бензин, дизельне паливо та інші нафтопродукти), мастила, Покупець прийняти товар та оплатити його відповідно до умов договору (п.1.1 Договору №6).

Зміст положень Договору №6 свідчить, що сторони погодили умови договору наступним чином:

1. Предмет договору - предмета договору виступають нафтопродукти (бензин, дизельне паливо та інші нафтопродукти) та мастила (п.1.1 Договору №6);

2. Ціна договору (порядок визначення ціни) - загальна сума договору дорівнює сумарній вартості товару отриманого Покупцем відповідно до накладних. Покупець перераховує грошові кошти, що підлягають оплаті на розрахунковий рахунок Продавця, а у випадку готівкового розрахунку - шляхом внесення готівки через касу на АЗС підприємства. Сторони погодили, що оплата здійснюється з відстроченням платежу, на підставі видаткової накладної, протягом семи календарних днів з дати отримання товаpy. Ціна товару є договірною та вказується з урахуванням ПДВ в рахунках чи накладних виписаних продавцем (п.п.5.1-5.5 Договору №6);

3. Умови поставки - поставку нафтопродукту партіями на умовах EXW1 або СРТ2 згідно домовленістю з Покупцем, на конкретну партію. Ризики на товар переходять в момент передачі товару. У випадку, якщо на момент, отримання вантажу покупцем встановлено, до фактична кількість постановленого товару не відповідає кількості, зазначеній у видаткових накладних, претензії пред`являються вантажовідправнику-продавцю (п.п.4.1-4.3 Договору №6);

4. Кількість товару - кількість товару, що поставляється, визначається Сторонами у накладних, які є невід`ємною частиною даного договору (п.3.1 Договору №6).

5. Порядок прийняття товару покупцем - покупець здійснює прийняття товару по кількості та якості відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 02.09.2008 за №805/15496 (далі - Інструкція) (п.6.1 Договору №6);

6. Строк дії договору - договір діє до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання (п.10.1 Договору №6).

12.01.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору №6 (далі - Додаткова угода №1).

Згідно з п.1 Додаткової угоди №1, сторони за взаємною згодою погодились внести зміни до п.4.1 Договору №6 та викласти його в наступній реакції: « 4.1 Поставка нафтопродукту здійснюється партіями на умовах EXW1 або СРТ2 згідно з домовленістю з Покупцем, на конкретну партію товару, а також за попередньою домовленістю Сторін нафтопродукти, що поставляються, можуть зливатись безпосередньо в паливні баки належних покупцю транспортних засобів».

Отже, між позивачем, як покупцем товар та ТОВ Магістр-Д, як постачальником (продавцем) товару, виникли майно-господарське зобов`язання, що опосередковане договором купівлі продажу нафтопродуктів. Указане правовідношення, передбачало декілька способів його виконання, як покупцем так і продавцем.

Так, на виконання умов Договору №6, в редакції Додаткової угоди №1, протягом 2020 року (з 06.01.2020 по 28.12.2020) між ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та ТОВ «Магістр-Д» здійснено 40 господарських операції з поставки пального у спосіб безпосереднього залиття пального в паливні баки належних ФОП ОСОБА_1 транспортних засобів, в загальній кількості (об`ємі) 455 950 (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) л.

Господарські операції вчинені у межах Договору №6, в редакції Додаткової угоди №1, з поставки нафтопродуктів в резервуар РГС-25 (ємність для навантаження-розвантаження, зберігання пального), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання майново-господарських зобов`язань за Договором №6, поставка товару (нафтопродуктів) продавцем та отримання товару (нафтопродуктів) покупцем здійснювалась у спосіб розвантаження пального у резервуар РГС-25 (ємність для навантаження-розвантаження, зберігання пального), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Функціональні властивості ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального підтверджуються технічним паспортом резервуара горизонтального сталевого РГС-25.

Даний технічний паспорт резервуару РГС-25 виданий ТОВ «Карпаттехноальянс» відповідно до Правил технічної експлуатації резервуарів та інструкції по їх ремонту. При складані паспорту.

Таким чином, на виконання умов Договору №6 (в редакції Додаткової угоди №1) протягом 2020 року (з 03.01.2020 по 30.12.2020) сторонами здійснено 84 господарські операції з поставки нафтопродуктів шляхом розвантаження пального в паливний модуль (ємність для навантаження-розвантаження та зберігання пального), в загальній кількості 944 733 (дев`ятсот сорок чотири тисячі сімсот тридцять три) л.

Підтвердження розрахунків між сторонами за укладеним Договором №6 (в редакції Додаткової угоди №1)

У зв`язку із укладеним Договором №6 (в редакції Додаткової угоди №1) між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання під час виконання якого сторони наділяються взаємно кореспондуючими правами та обов`язками.

Це таке правовідношення, в якому кожен з його учасників зобов`язаний вчинити зустрічну дію на виконання умов існуючого зобов`язання, де кожен з його учасників, є боржником (зобов`язаною стороною) в тому, що зобов`язаний вчинити, та кредитором (управненою стороною), в тому, що має право вимагати від іншої сторони.

На виконання умов даного правовідношення ТОВ «Магістр-Д» передало у власність покупця (ФОП ОСОБА_1 ) товар на умовах установлених Договором №6 (в редакції Додаткової угоди №1).

В свою чергу, ФОП ОСОБА_1 перераховував протягом року на рахунок указаний ТОВ «Магістр-Д» суми грошових коштів, в якості оплати за поставлений товар (нафтопродукти), що підтверджуються платіжними дорученнями: від 13.01.2020 №3753 на суму 500 000 грн; від 21.01.2020 №3785 на суму 1 000 000 грн; від 22.01.2020 №3788; від 29.01.2020 №3821 на суму 300 000; від 30.01.2020 №3823 на суму 1 000 000 грн; від 03.02.2020 №3836 на суму 710 000 грн;від 12.02.2020 №3890 на суму 500 000 грн; від 25.02.2020 №3941 на суму 400 000 грн; від 25.02.2020 №3947 на суму 1 600 000 грн; від 02.03.2020 №3974 на 200 000 грн; від 11.03.2020 №4006 на суму 200 000 грн; від 13.03.2020 №4020 на суму 600 000 грн; від 14.04.2020 №4053 на суму 150 000 грн; від 29.04.2020 №4061 на суму 1 000 000 грн; від 04.05.2020 №4074 на суму 250 000 грн; від 05.05.2020 №4083 на суму 750 000 грн; від 07.05.2020 №4099 на суму 672 000 грн; від 29.05.2020 №4142 на суму 360 252 грн; від 03.06.2020 №4174 на суму 126 420 грн; ВІД 11.06.2020 №4193 на суму 100 000 грн; від 12.06.2020 №4199 на суму 143 270 грн; від 17.06.2020 №4212 на суму 260 407,68 грн; від 22.06.2020 №4237 на суму 253 856 грн; на суму 25.06.2020 №4249 на 242 870 грн; від 26.06.2020 №4269 на суму 200 000 грн; від 03.07.2020 №4296 на суму 400 000 грн; від 08.07.2020 №4310 на суму 200 000 грн; від 15.07.2020 №4333 на суму 350 000 грн; від 15.07.2020 №4334 на суму 650 000 грн; від 16.07.2020 №4344 на суму 130 000 грн; від 21.07.2020 №4371 на суму 570 000 грн; від 22.07.2020 №4374 на суму ЗО 000 грн; від 23.07.2020 №4380 на суму 350 000 грн; від 28.07.2020 №4401 на суму 71 700 грн; від 03.08.2020 №4424 на суму 280 000 грн; від 26.08.2020 №4536 на суму 200 000 грн; від 21.08.2020 №4532 на суму 125 000 грн; від 20.08.2020 №4525 на суму 400 000 грн; від 11.08.2020 №4476 на суму 300 000 грн; від 10.08.2020 №4469 на суму 225 979,93 грн; від 06.08.2020 №4453 на суму 100 000 грн; від 04.08.2020 №4433 на суму 320 000 грн; від 06.11.2020 №4832 на суму 100 000 грн; від 04.11.2020 №4826 на суму 100 000 грн; від 03.11.2020 №4821 на суму 200 000 грн; від 02.11.2020 №4816 на суму 150 000 грн; від 26.10.2020 №4791 на суму 600 000 грн; від 22.10.2020 №4784 на суму 50 000 грн; від 20.10.2020 №4768 на суму 200 000 грн; від 19.10.2020 №4759 на суму 500 000 грн; від 15.10.2020 №4742 на суму 200 000 грн; від 13.10.2020 №4723 на суму 400 000 грн; від 06.10.2020 №4703 на суму 100 000 грн; від 02.10.2020 №4687 на суму 200 000 грн; від 28.09.2020 №4665 на суму 700 000 грн; від 22.09.2020 №4653 на суму ЗО 000 грн; від 21.09.2020 №4652 на суму 270 000 грн; від 21.09.2020 №4640 на суму 100 000 грн; від 21.09.2020 №4651 на суму 300 000 грн; від 18.09.2020 №4644 на суму 100 000 грн; від 11.09.2020 №4616 на суму 300 000 грн; від 11.09.2020 №4615 на суму 200 000 грн; від 07.09.2020 №4584 на сум 200 000 грн; від 04.09.2020 №4582 на суму 65 000 грн; від 01.09.2020 №4570 на суму 300 000 грн; від 27.08.2020 №4547 на суму 50 000 грн; від 28.12.2020 №5039 на суму 700 000 грн; від 21.12.2020 №5015 на суму 400 000 грн; від 16.12.2020 №4998 на суму 200 000 грн; від 14.12.2020 №4972 на суму 600 000 грн; від 11.12.2020 №4968 на суму 200 000 грн; від 10.12.2020 №4959 на суму 50 000 грн; від 09.12.2020 №4954 на суму 50 000 грн; від 08.12.2020 №4950 на суму 100 000 грн; від 04.12.2020 №4940 на суму 150 000 грн; від 01.12.2020 №4917 на суму 200 000 грн; від 25.12.2020 №4893 на суму 600 000 грн; від 12.11.2020 №24855 на суму 150 000 грн; від 09.11.2020 №4837 на суму 100 000 грн.

Наведене підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за 2020 рік між ТОВ «Магістр-Д» і ФОП ОСОБА_1 , який за підтвердження відповідними первинними документами бухгалтерського обліку, є належним доказом проведення розрахунків між сторонами в межах існуючих зобов`язальних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУ ДПС у Тернопільській області від 08.07.2021 №968-п «Про проведення фактичної перевірки», визначено на підставі підпункту 80.2.5 Податкового кодексу України (далі - ПК України), провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , з питань наявності ліцензій на право виробництва, зберігання, здійснення оптової та роздрібної торгівлі пальним, реєстрації акцизних складів, обладнання та реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, дотримання встановлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюються вимогами Податкового кодексу України та інших законів України.

08.07.2021 контролюючим органом проведено фактичну перевірку платника податків.

08.07.2021 Позивачем на виконання вимог п.85.2 ст.85 ПК України було надано контролюючому органу наступні документи: копію договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 02.01.2020, копію додаткової угоди №1 до договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 12.01.2020, копії документів копії заявок на поставку нафтопродуктів шляхом залиття палива в паливні баки транспортних засобів належним ФОП ОСОБА_1 за 2020 рік, видаткові накладні та ТТН на відпуск нафтопродуктів, які складались на підтвердження вчинення господарських операцій за вказаними заявками, копії документів, які підтверджують право власності ФОП ОСОБА_1 на транспортні засоби, копія технічного паспорта резервуара горизонтального сталевого РГС-25 (ємності для навантаження-розвантаження та зберігання палива), копії договору безоплатного користування майном від 02.12.2020, копії видаткових накладних та ТТН на відпуск нафтопродуктів, що підтверджують поставку нафтопродуктів шляхом залиття в резервуар РГС-25, копії платіжних доручень, що підтверджують розрахунки за поставлений товар (нафтопродукти) за усіма господарськими операціями, копію акту звіряння взаємних розрахунків між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Магістр-Д».

Посадовими особами контролюючого органу не складався та не вручався (не надсилався) ФОП ОСОБА_1 акт опису копій документів отриманих від ФОП ОСОБА_1 для проведення фактичної перевірки.

За результатами перевірки складено акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладено на органи ДПС від 19.07.2021 №3328/19-00- 09-01/ (далі - Акт). Даний Акт ФОП ОСОБА_1 (уповноваженим особа) не вручався.

На підставі акта перевірки від 19.07.2021 №3328/19-00-09-01/ НОМЕР_1 прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.08.2021 №1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 1 000 000 (один мільйон) грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням від 18.08.2021 №1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 1 000 000 (один мільйон) грн. ФОП ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Частина друга статті 19 Конституції України, визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 16 ПК України, визначає обов`язки платників податків, до яких належать: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (пп.16.1.2 п.16.1); подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (пп.16.1.5 п.16.1); виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки (пп.16.1.8 п.16.1); допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом (пп. 16.1.13 п.16.1); забезпечувати надання посадовими (службовими) особами платника податку письмових пояснень на письмовий запит контролюючого органу з питань, що стосуються предмета перевірки, та їх документального підтвердження (пп. 16.1.15 п.16.1).

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (пп.80.2.5 п.80.2).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (пп.80.7).

Згідно з п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно із абз.4 п.81.2 ст.81 ПК України, у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються-контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п.81.3 ПК України, під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом. Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.

Пункт 82.3 ст.82 ПК України, визначає, що тривалість перевірок, визначених ст.80 ПК України (фактичні перевірки) не повинна перевищувати 10 діб.

Приписи ст.83 ПК України унормували, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом (пп.83.1.1); податкова інформація (пп.83.1.2); експертні висновки надані відповідно до ст.84 цього Кодексу (пп.83.1.3); судові рішення (пп.83.1.4); податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (пп.83.1.6); мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами (пп.83.1.7).

Пункт 85.1 статті 85 ПК України, передбачає, що забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Пункт 85.2 статті 85 ПК України, визначає, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пункт 85.4 статті 85 ПК України, унормував, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Пункт 85.5 статті 85 ПК України, вказує, що забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Пункт 85.6 статті 85 ПК України, визначає, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадкою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Положення п.85.7 ст.85 ПК України унормували, що отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

Згідно із приписами п.85.8 ст.85 ПК України, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Пункт 86.5 статті 86 ПК України, передбачає, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається, або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Згідно із п.86.8 ст.86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пп.58.1.1 п.58.1 ст.58 ПК України, податкове повідомлення-рішення містить:

1) суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок;

2) попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної (у випадках, передбачених цим Кодексом);

3) граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної;

4) попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк;

5) граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.

Відповідно до пп.58.1.2 п.58.1 ст.58 ПК України, 58.1.2. у разі якщо податкове повідомлення-рішення прийнято за результатами документальної перевірки та є процесуальною підставою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, воно додатково до інформації, наведеної у пункті 58.1.1 цієї статті, повинно містити:

1) обґрунтовану підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість у вигляді фактичної підстави, а саме викладення стислого змісту щодо виявлених перевіркою порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства з наведенням інформації щодо:

обставин вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 та пункту 86.7 статті 86 розділу І цього Кодексу письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини);

періоду (календарний день або місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово- господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення;

розрахунку суми податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи, завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість;

у разі якщо перевіркою виявлено факти заниження (ненарахування та/або неутримання) платником податків, у тому числі податковим агентом, податкових зобов`язань - додатково зазначається граничний строк сплати таких податкових зобов`язань, у тому числі за відповідні податкові (звітні) періоди, по яких виявлено таке заниження (ненарахування та/або неутримання);

надання або ненадання платником податків заперечень, письмових пояснень та додаткових документів, зокрема щодо обставин виявлених порушень, наданої платником податків інформації, яка спростовує наявність його вини, наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу;

нормативної підстави - посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої було зроблено розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків;

2) посилання на акт документальної перевірки;

3) детальний розрахунок штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів), у тому числі штрафних санкцій або пені, за порушення іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, а також посилання на норми цього Кодексу та/або іншого законодавства, відповідно до якого було зроблено такий розрахунок;

4) інформацію щодо наявності обставин, які відповідно до цього Кодексу пом`якшують, обтяжують або звільняють від фінансової відповідальності.

Форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, визначає Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платниками податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2020 №346), зареєстрований Міністерством юстиціїУкраїни від 22.01.2016 №124/28254 (далі - Порядок №1204).

Згідно із п.2 Порядку №1204, у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: «ПС» - у разі застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового законодавства (крім штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), визначених іншими формами податкових повідомлень-рішень) (додатки 20, 21).

Відповідно до пп. «б» абз.6 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України, платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Згідно із абз.7,8 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України, один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів. Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Згідно із пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 ПК України, акцизний склад - це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення, (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом:

а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Пункт 1281.2 статті 1281 ПК України, визначає, що відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, визначає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №966-XIV (із змінами; далі - Закон №966-XIV).

Стаття 1 Закону №966-XIV, надає визначення термінів, які вживаються в даному Законі.

За змістом абз.5,6 ч.1 ст.1 цього Закону:

господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Із приписів ч.ч.1,2 ст.9 Закону №966-XIV вбачається, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пункт 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (із змінами; далі - Положення №88), визначає, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпоряджання та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Пункти 2.2 та 2.3 Положення №88 за своїм змістом кореспондують приписам ч.ч.1,2 ст.9 Закону №966-XIV.

Єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком нафти і нафтопродуктів, визначає Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена спільним наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 №281/171/578/155 (далі - Інструкція).

Розділ 7 Інструкції регламентує порядок відпуску нафти і нафтопродуктів.

Так, відпуск нафтопродуктів здійснюється на підставі договору (п.7.1).

Відпуск нафтопродуктів оформляється ТТН у чотирьох примірниках з яких: перший - залишається у товарного експедитора вантажовідправника і є первинним документом складського обліку з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства; другий - використовується водієм, як перепустка під час виїзду з підприємства, а після виїзду - залишається в охорони підприємства з подальшим здаванням до бухгалтерського служби підприємства; третій та четвертий - засвідчені підписом представника вантажоодержувача та відміткою про час виїзду з підприємства передаються перевізнику. При цьому, третій примірник є супровідним документом вантажу і після його здавання передається вантажоодержувачу. Четвертий примірник передається експедитору (водію) і є підставою для обліку транспортної роботи (пп.7.5.6 п.7.5).

Додаток №3 Інструкції містить форму ТТН (Форма №1-ТТН) на відпуску нафтопродуктів (нафти), із визначеними обов`язками реквізитами, які підлягають заповненню в порядку, що передбачений Інструкцією.

Приписами пункту 86.5 статті 86 ПК України унормовано, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

В порушення наведених норм права, контролюючим органом не надано Позивачу Акт, не підтверджено факт відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки, у спосіб складання посадовими особами контролюючого органу акту, що засвідчує факт такої відмови, а також не підтверджено факт відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від отримання примірника Акта (зареєстрованого у встановленому порядку) у спосіб складання відповідного акту або вчинення позначки в Акті.

Крім цього, п. 86.8 статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відтак, ФОП ОСОБА_1 був позбавлений права на своєчасне ознайомлення з результатами перевірки, викладеними в Акті та надання заперечень щодо встановлених порушень. Тому, відповідачем прийнято передчасно спірне податкове повідомлення-рішення, до вручення акту перевірки позивачу.

Наведе кореспондує правовому висновку Касаційного адміністративному суду у складі Верховного Суду, що викладений у постанові від 18.02.2020 у справі №821/305/17 (№ в ЄДРСР 87839025).

Отже, такими діями контролюючий орган під час проведення перевірки діяв хоча й в межах повноважень, що надані ПК України, однак не у спосіб та не в порядку, що передбачені ПК України, не обґрунтовано, з порушенням права особи на участь в процесі прийняття рішення, тобто з порушенням критеріїв, які передбачені ч.2 ст.2 КАС України.

Резюмуючи питання процедурних порушень контролюючого органу під час призначення та проведення даної перевірки, варто звернути увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 про те, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Тож, процедурні порушення під час призначення та проведення перевірки є підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення прийнятого за результатами такої перевірки.

Склад податкового правопорушення, передбаченого п.1281.2 ст.1281 ПК України (відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу) передбачає наявність чотирьох обов`язкових його елементів: об`єкту податкового правопорушення; об`єктивної сторони; суб`єкта податкового правопорушення; суб`єктивної сторони.

Пункт 109.1 статті 109 ПК України, передбачає, що податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Для кваліфікації діяння платника податків за ознаками податкового правопорушення, що передбачене п.1281.2 ст.1281 ПК України, необхідним, є з`ясування наявності моменту виникнення в часовому проміжку в особи обов`язку вчинити дії, які від нього вимагає в диспозиції абз.6 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України законодавець.

Диспозиція абз.6 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України, передбачає, що платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі і акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Відповідно до пп. 14.1.224 п. 14.1 ст. 14 ПК України, розпорядник акцизного складу - це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Згідно із пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України, акцизний склад - це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом:

а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

В основу оскаржуваного ППР від 18.08.2021 № покладено висновок контролюючого органу про те, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , отримано 1 400 683 (один мільйон чотириста тисяч шістсот вісімдесят три) л пального без реєстрації в Системі електронного адміністрування пального та спирту етилового акцизного складу, чим порушено пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України.

ФОП ОСОБА_1 на виконання вимог п.85.2 ст.85 ПК України було надано контролюючому органу наступні документи: копію договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 02.01.2020, копію додаткової угоди №1 до договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 12.01.2020, копії документів, копії заявок на поставку нафтопродуктів шляхом залиття палива в паливні баки транспортних засобів належним ФОП ОСОБА_1 за 2020 рік, видаткові накладні та ТТН на відпуск нафтопродуктів, які складались на підтвердження вчинення господарських операцій за вказаними заявками, копії документів, які підтверджують право власності ФОП ОСОБА_1 на транспортні засоби, копія технічного паспорта резервуара горизонтального сталевого РГС-25 (ємності для навантаження-розвантаження та зберігання палива), копії договору безоплатного користування майном від 02.12.2020, копії видаткових накладних та ТТН на відпуск нафтопродуктів, що підтверджують поставку нафтопродуктів шляхом залиття в резервуар РГС-25, копії платіжних доручень, що підтверджують розрахунки за поставлений товар (нафтопродукти) за усіма господарськими операціями, копію акту звіряння взаємних розрахунків між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Магістр-Д».

ФОП ОСОБА_1 скористався процедурою адміністративного оскарження ППР від 18.08.2021 №, що відповідно до абз.3 п.56.18 ст.56 ПК України вважає досудовим порядком вирішення спору.

Рішенням Державної податкової служби України від 22.12.2021 №28764/6/99-00-06-03-01-06 «Про результати розгляду скарги» скаргу ФОП ОСОБА_1 на ППР від 18.08.2021 № залишено без задоволення.

Рішення ДПС від 22.12.2021 №28764/6/99-00-06-03-01-06 отримано ФОП ОСОБА_1 11.01.2022.

Отже, суд приходить до висновку, що за змістом пп. «б» пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 ПК України, не є акцизним складом приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Тобто, вказаною нормою визначено, що загальна місткість ємності для навантаження- розвантаження та зберігання пального не може перевищувати 200 м3 (200 000 (двісті тисяч) л).

Так, об`єм резервуару РГС-25 становить 25 м3, що в перерахунку на л, дорівнює 25 000 (двадцять п`ять тисяч) л, що підтверджується технічним паспортом.

Загальний обсяг отриманого пального отриманого протягом року не повинен перевищувати 1 000 м3 (1 000 000 (один мільйон) лю, (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним).

Обсяг пального отриманого шляхом безпосереднього залиття в паливні баки транспортних засобів належних ФОП ОСОБА_1 становить 455 950 (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) л.

Загальний обсяг пального отриманого протягом року шляхом залиття в паливний резервуар РГС-25 становить кількості 944 733 (дев`ятсот сорок чотири тисячі сімсот тридцять три) л.

Вказані обставини повністю підтверджуються документами, що описані вище та містяться у матеріалах справи.

Відповідно до ст.1 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон №481/95-ВР) оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва); а роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Відповідно до ст.1 Закону №481/95-ВР місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристи

Враховуючи, що загальний обсяг ємностей для зберігання пального у позивача не перевищує встановлені законодавством обсяг в 200 кубічних метрів на одне приміщення, або територію, кожне окреме приміщення або територія місця зберігання пального позивача за перевіряємий період не отримало пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів і все придбане пальне використовується для власного споживання, оскільки позивач не здійснює операції з його реалізації, внаслідок чого відсутні підстави для реєстрації позивачем акцизного складу та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Отже, з наведеного вбачається, що висновок контролюючого органу про наявність в діях ФОП ОСОБА_1 ознак податкового правопорушення, передбаченого 1281.2 ст.128 ПК України не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та спростовується письмовими доказами у справі, що є підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного ППР від 18.08.2021 №.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 10000,00 грн. згідно квитанції №193 від 11.02.2022.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 18.08.2021 р. № Головного управління ДПС у Тернопільській області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 30 травня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637);

Головуючий суддя Подлісна І.М.