Справа № 280/491/21
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2022 року м. Дніпросправа № 280/491/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Одеської митниці

на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2021 року, (суддя суду першої інстанції Кисіль Р.В.), прийняту у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі, в адміністративній справі №280/491/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Берті» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування картки відмови в митному оформленні, рішення про коригування митної вартості товару, -

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2021 року заяву представника Приватного акціонерного товариства «БЕРТІ» про ухвалення додаткового судового рішення було задовольнено. Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства «БЕРТІ» за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби судові витрати у сумі 11700,00 грн. (одинадцять тисяч сімсот гривень, 00 копійок).

Не погодившись з додатковим рішенням Одеська митниця звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить додаткове рішення суду скасувати та прийняти нову постанову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судові витрати не підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, з огляду на те, що рішення відповідача про коригування митної вартості товару є правомірними та обґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 у справі №280/491/21 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «БЕРТІ» задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 17.12.2020 за №UA500020/2020/000171/1 та карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA500020/2020/00627 від 17.12.2020, прийняті Одеською митницею Держмитслужби. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь Приватного акціонерного товариства Берті судовий збір у сумі 5412,54 грн.

До закінчення судових дебатів представником позивача було зазначено, що ним будуть подані докази на підтвердження вартості понесених судових витрат на професійну правничу допомогу протягом строків, встановлених ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України).

29.03.2021 ПрАТ «БЕРТІ» подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №280/491/21, в якій заявник просить суд стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 11700,00 грн.

Приймаючи рішення про стягнення судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що судові витрати на правничу допомогу та проведення експертизи є підтвердженими належними доказами, обґрунтованим та співмірними зі складністю даної справи.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем укладено з Адвокатським об`єднанням «ДІАЛОГ» в особі керуючого партнера Швеця Д.І. Договір про надання правової допомоги від 16.06.2020 №1606/20, предметом якого є надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. (п. 1.1. Договору).

11.01.2021 між тими самими сторонами укладено додаткову угоду №2 до вказаного договору, якою встановлено вартість послуг Адвокатського об`єднання.

На підтвердження фактичного понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, до матеріалів справи надано копії:

акту виконаних робіт про надання правової допомоги від 25.03.2021 №ОУ-000011 (складання позовної заяви 2500,00 грн.; збирання доказів 1000,00 грн., представництво у суді в одному судовому засіданні 1000,00 грн.);

рахунку-фактури від 25.03.2021 №СФ-000011 на суму 4500,00 грн.;

платіжного доручення від 26.03.2021 №15067 на суму 4500,00 грн.;

оригінал ордеру від 16.06.2020 серії АР №1017454, виданому адвокату Загорському Д.Д., який здійснює адвокатську діяльність в АО «ДІАЛОГ».

Окрім того, на підтвердження судових витрат позивача, а саме витрат на отримання висновку ДП «Держзовнішінформ», копію якого було додано до позовної заяви на підтвердження позиції ПрАТ «Берті» щодо протиправності рішення про коригування митної вартості імпортованого товару, було надано наступні документи:

копія акту наданих послуг № 111/0000211 від 15.12.2020 на суму 7200,00 гривень;

копію рахунку № 111/0000211 від 15.12.2020 на суму 7200,00 гривень;

платіжне доручення №14228 від 15.12.2020 на суму 7200,00 гривень.

Перевіривши зміст наведених документів, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 11700 грн. є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих послуг позивачу, з урахуванням реального часу, необхідного для виконання відповідних робіт (послуг), підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність достатніх підстав для прийняття додаткового рішення про стягнення на корить позивача витрат на правничу допомогу.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України.

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року в адміністративній справі №280/491/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай