Справа № 160/2384/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2022 року Справа № 160/2384/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
02 лютого 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.02.2021 року № Ф-5880-17У на суму 50 209,06 грн., сформовану Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.
Також, в своїй позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4 736,70 грн.
Крім того, одночасно із поданням позовної заяви 02 лютого 2022 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якому позивач просив суд зупинити виконавчі дії в рамках виконавчого провадження №68207501 Південним відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо виконання вимоги від 16.02.2021 року №Ф-5880-17У.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №160/2384/22 було відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) було залишено без руху та надано строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, уточненої позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи, в якій уточнити суб`єктний склад сторін у цій адміністративній справі або уточнити позовні вимоги до відповідача-1.
На виконання вимог ухвали суду від 04 лютого 2022 року позивачем 01 березня 2022 року усунуті означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/2384/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
14 квітня 2022 року на адресу суду надійшов відзив Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач вказану позовну заяву не визнав, заперечував проти її задоволення і просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оскільки позивачем податкова звітність не подавалась, доходів він не отримував, то, як наслідок, повинен був сплачувати (враховуючи зміни до Закону України №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які набули чинності з 01 січня 2017 року, що стосується платників, які перебувають на загальній системі оподаткування та якими не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року) суму єдиного внеску, яка не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску. Таким чином, здійснені відповідачем нарахування ЄСВ є законними та обґрунтованими, а, отже, підстави для скасування спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) відсутні. У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не сплачував нараховані суми з єдиного внеску у встановлені законодавством терміни, станом на 08.04.2022 року обліковувалась недоїмка у розмірі 50 209,06 грн. На підставі цих даних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відповідно до вимог чинного законодавства сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5880-17У від 16.02.2021 року, яка є законною та скасуванню не підлягає.
14 квітня 2022 року на адресу суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про витребування доказів, а саме:
- довідку за формою ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» за аналогічний період;
- довідку за формою ОК-7 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» за аналогічний період.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про витребування доказів у справі №160/2384/22 було задоволено. Запропоновано ОСОБА_1 надати додаткові докази у справі №160/2384/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), а саме:
- довідку за формою ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» за період з 01.01.2017 року по 31.12.2020 року;
- довідку за формою ОК-7 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» за період з 01.01.2017 року по 31.12.2020 року;
- відомості про розмір щомісячно нарахованих доходів, утриманих та сплачених сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до бюджету за період з 01.01.2017 року по 31.12.2020 року стосовно ОСОБА_1 .
До суду 06.06.2022 року від позивача надійшла заява, в якій він повідомив, що не має таких доказів. Самостійно збирати та подавати ці докази позивач не вбачає підстав, оскільки обґрунтовує свої позовні вимоги іншими підставами, а саме, порушенням порядку формування вимоги та її направлення.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
Крім того, з 22.07.2008 р. платник податків ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управління ДПС України у Дніпропетровській області, Кам`янська ДПІ (м.Кам`янське).
За даними інформаційної системи податкового органу ОСОБА_1 перебував на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Кам`янська ДПІ, як фізична особа - підприємець з 23.07.2008 року по 31.12.2011 року перебував на загальній системі оподаткування, з 01.01.2012 року по 30.09.2016 року перебував на спрощеній системі оподаткування (єдиний податок), з 01.10.2016 року по 17.05.2021 року на загальній системі.
09.02.2018 року нарахований єдиний внесок у сумі 8448,00 грн. за 2017 рік:
- по строку 19.04.2018 р. нарахований єдиний внесок у сумі 2457,18 грн. за перший квартал 2018 року,
- по строку 19.07.2018 р. нарахований єдиний внесок у сумі 2457,18 грн. за другий квартал 2018 року,
- по строку 19.10.2018 р. нарахований єдиний внесок у сумі 2457,18 грн. за третій квартал 2018 року,
- по строку 21.01.2019 р. нарахований єдиний внесок у сумі 2457,18 грн. за четвертий квартал 2018 року,
- по строку 19.04.2019 р. нарахований єдиний внесок у сумі 2754,18 грн. за перший квартал 2019 року,
- по строку 19.07.2019 р. нарахований єдиний внесок у сумі 2754,18 грн. за другий квартал 2019 року,
- по строку 21.10.2019 р. нарахований єдиний внесок у сумі 2754,18 грн. за третій квартал 2019 року,
- по строку 20.01.2020 р. нарахований єдиний внесок у сумі 2754,18 грн. за четвертий квартал 2019 року,
- по строку 21.04.2020 р. нарахований єдиний внесок у сумі 2078,12 грн. за перший квартал 2020 року,
- по строку 20.07.2020 р. нарахований єдиний внесок у сумі 1039,06 грн. за другий квартал 2020 року,
- по строку 19.10.2020 р. нарахований єдиний внесок у сумі 3178,12 грн. за третій квартал 2020 року,
- по строку 19.01.2021 р. нарахований єдиний внесок у сумі 2200,0 грн. за четвертий квартал 2020 року.
Загальна сума нарахувань ІКП по коду 7104000 становить 37 788,74 грн. в період перебування на загальній системі оподаткування з 01.01.2017 року по 21.05.2021 року.
Станом на 08.04.2022 року за даними ITC «Податковий блок» в інтегрованій картці платника, за кодом бюджетної класифікації 71040000 по ОСОБА_1 обліковується недоїмка по єдиному внеску в сумі 50 209,06 грн.: 12 420,32 грн. - період перебування на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2012 року по 30.09.2016 року, 37 788,74 грн. період перебування на загальній системі оподаткування з 01.01.2017 року по 17.05.2021 року.
Таким чином, на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5880-17У від 16.02.2021 року, якою позивачу визначено до сплати 50 209,06 грн. недоїмки з єдиного внеску.
Заступника начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Астаповою Ольгою Володимирівною прийнято постанову про відкриття провадження від 18.01.2022 року №68207501 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-5880-17У від 16.02.2021 року, виданої Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Дніпропетровській області кошти у сумі 50 209,06 грн.
Також, заступника начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Астаповою Ольгою Володимирівною прийнято постанову про арешт коштів боржника від 20.01.2022 року №68207501 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-5880-17У від 16.02.2021 року, виданої Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Дніпропетровській області кошти у сумі 50 209,06 грн.
Незгода позивача з означеною вимогою стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначається Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464).
Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, та нормами Закону № 2464-VI в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII були внесені зміни, які запровадили, серед іншого, сплату єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців (крім тих, які обрали спрощену систему оподаткування) та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, у сумі, що не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску, незалежно від отримання доходу (прибутку) у місяці нарахування єдиного внеску.
Згідно з абз.1 п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ.
При цьому, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте, за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.
Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що, з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи-підприємці, проте, фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.
З огляду на предмет спору у цій справі та вищевикладені висновки, суд доходить висновку, відповідно до якого особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.
Інше тлумачення норм Закону №2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
Таким чином, з урахуванням наведеного, суд при вирішенні спору повинен, зокрема, перевірити обставини щодо: наявності у позивача статусу фізичної особи-підприємця; здійснення ним підприємницької діяльності та отримання ним доходу у періоді, за який податковим органом нарахований єдиний внесок; нараховування та сплати роботодавцем за позивача, як за застраховану особу, єдиного внеску в розмірі не меншому мінімального страхового внеску на місяць.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 р. у справі №440/2149/19.
З 22.07.2008 р. платник податків ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управління ДПС України у Дніпропетровській області, Кам`янська ДПІ (м.Кам`янське).
За даними інформаційної системи податкового органу ОСОБА_1 перебував на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Кам`янська ДПІ, як фізична особа - підприємець з 23.07.2008 року по 31.12.2011 року перебував на загальній системі оподаткування, з 01.01.2012 року по 30.09.2016 року перебував на спрощеній системі оподаткування (єдиний податок), з 01.10.2016 року по 17.05.2021 року на загальній системі.
Станом на 08.04.2022 року за даними ITC «Податковий блок» в інтегрованій картці платника, за кодом бюджетної класифікації 71040000 по ОСОБА_1 обліковується недоїмка по єдиному внеску в сумі 50 209,06 грн.: 12 420,32 грн. - період перебування на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2012 року по 30.09.2016 року, 37 788,74 грн. період перебування на загальній системі оподаткування з 01.01.2017 року по 17.05.2021 року.
Таким чином, на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5880-17У від 16.02.2021 року, якою позивачу визначено до сплати 50 209,06 грн. недоїмки з єдиного внеску.
Суд зазначає, що доказів перебування у трудових відносинах в період за який нараховано позивачу єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне страхування, позивачем до суду не надано. Доказів самостійної сплати ЄСВ також не надано.
У зв`язку з вищевикладеним, суд доходить висновку, що нездійснення позивачем господарської діяльності не звільняє його від сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне страхування.
Щодо доводів позивача про відсутність проведеної перевірки позивача у порядку, встановленому Податковим кодексом України, суд зазначає таке.
Порядок стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (далі - Інструкція № 449).
Відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції №449, податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;
- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним податковим органом протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.
За вимогами пункту 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІТС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).
Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи податкового органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.
З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що доводи позивача про необхідність нарахування недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску виключно на підставі документальної перевірки, не віднайшли свого правового підтвердження, оскільки законодавством встановлено вичерпний перелік подій, які передують надсиланню платникам вимоги про сплату боргу (недоїмки), а саме: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами, платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску, платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
Таким чином, із зазначеного вбачається, що обчислення єдиного внеску та формування вимоги про сплату боргу здійснюється не лише на підставі актів перевірки, але й на підставі облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.
З огляду на зазначене, облікові дані з інформаційної системи органу доходів і зборів, є такою ж самостійної підставою для формування вимог, як і акти перевірки чи податкова звітність.
Суд також, звертає увагу, що позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати ЄСВ та не спростовано наявність заборгованості.
Натомість відповідачем на підтвердження встановлених порушень порядку сплати єдиного соціального внеску надано відповідний витяг з ІКП позивача, в тому числі за спірні періоди.
За наведених обставин, суд вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16.02.2021 року № Ф-5880-17У на суму 50 209,06 грн., видана відповідачем на підставі та у межах наданих повноважень, а тому є правомірною та не підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Відповідно до ст. 139 КАС України у зв`язку з відмовою у задоволенні вимог позивача, розподіл понесених ним витрат зі сплати судового збору та правничої допомоги за подання до суду позовної заяви не здійснюється.
Керуючись 242-246, 250 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко