Справа № 320/1829/22
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 червня 2022 року Київ № 320/1829/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про скасування рішення,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами до управління ДМС в Черкаській області про скасування рішень відповідача від 05.01.2022 та від 07.12.2012 про оформлення набуття позивачкою громадянства України.

Ухвалою суду від 08.02.2022 позовна заява була залишена без руху, позивачці надано десятиденний строк з дня одержання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви у спосіб, визначений судом.

Копію ухвали суду було направлено ОСОБА_1 за адресою, зазначеною нею у позовній заяві. Натомість, 30.03.2022, рекомендоване поштове відправлення №601 з вмістом ухвали від 08.02.2022 було повернуто до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання. При цьому, позивачка про зміну свого місця проживання суд не повідомляла.

Станом на 01.06.2022 вимоги ухвали суду позивачкою не виконані; заяв чи клопотань про продовження встановленого судом строку на усунення недоліків позовної заяви, не надходило.

Вирішуючи питання про повернення позовної заяви суд зважив на таке:"...до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому, примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій".

Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №820/1400/17.

Згідно ч.5 ст.242 КАСУ, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У зв`язку з наведеним cуд констатує, що суд вжив всіх доступних заходів, передбачених КАСУ щоб довести до відома позивачки про наявність ухвали про залишення поданої нею позовної заяви без руху та необхідності усунення її недоліків, але з незалежних від суду причин судове рішення заявниці не було вручено.

Неотримання позивачкою листа з ухвалою, який було відправлено за адресою місцезнаходження. зазначеною у позові та повернення його до суду з поміткою "неправильно зазначена (відсутня) адреса" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) позивачки щодо його належного отримання, тобто є її власною волею. День невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження позивачки можна вважати днем вручення копії ухвали суду про залишення без руху позовної заяви. ОСОБА_1 скерувала позов до суду у лютому 2022, однак жодного разу не поцікавилася про стан судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Частиною п`ятою статті 169 КАС України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Отже, законодавством України передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не було виконано вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позову без руху.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Водночас, у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що "...сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Керуючись статтями 169,171, 243, 248 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до управління Державної міграційної служби України в Черкаській області (, б-р.Шевченка, 117, м.Черкаси) про скасування рішення, - повернути позивачці.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.