Справа № 260/7952/21
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2022 року м. Ужгород№ 260/7952/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванучулинця Д.В.,

при секретарі судових засідань Костелей І.Ф.,

за участі сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представник сторін у судове засідання не з`явилися,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 30 травня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 03 червня 2022 року.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач), в якому просив:

1) прийняти позовну заяву до розгляду;

2) звільнити позивача від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір";

3) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування грошового забезпечення позивача, у період з 29.01.2020 по 09.04.2020, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 із застосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції із змінами внесеними постановою № 103 від 21 лютого 2018 р. "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб";

4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплатити позивачу грошове забезпечення (основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 09.04.2020, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України від 14.11.2019 p. N 294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум;

5) справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження;

6) судові витрати пов`язані із розглядом даної справи покласти на відповідача (а.с.1-7).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним виявлено невірний розрахунок посадового окладу та військового звання, які є базовою цифрою для визначення розмірів інших складових грошового забезпечення та окладу за військовим званням з 30.01.20. Зокрема, відповідач неправильно визначав розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме без урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови КМУ № 704. На думку позивача, для розрахунку посадового окладу і окладу за військовим званням з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18, а саме після 29.01.20, слід було брати прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 грн, встановлений на 1 січня 2020 р., а не застосовувати показники розрахунку посадового окладу, звання, встановлених на 2018 р. В 2020 р. посадовий оклад та оклад за військовим званням повинні були змінитися шляхом множення тарифного коефіцієнту на мінімальний прожитковий мінімум. Неправильне визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим звання призвело до неправильного визначення розміру надбавки за вислугу років, оскільки остання встановлюється у відсотковому значенні до посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням (додаток 16 до постанови № 704).

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.16, 17).

У подальшому на адресу суду від Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що вказані додатки до пункту 4 Постанови № 704 дублювали положення пункту 4 Постанови № 704 в частині зазначення розрахункової величини - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року). В подальшому Постановою № 103 внесено зміни до Постанови № 704 та пункт 4 викладено в новій редакції, а саме: виключено вимогу щодо обрахування посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями виходячи із розрахункової величини «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)», вказавши цю розрахункову величину як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року». Однак зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 не було приведено у відповідність з нормою пункту 4 цієї Постанови. Однак зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 не було приведено у відповідність з нормою пункту 4 цієї Постанови. Проте, не приведення Кабінетом Міністрів України приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704 у відповідність до змін, що були внесені в п. 4 цієї ж Постанови, не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням з використанням у якості розрахункової величини «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)». При цьому, вказані недоліки були виправлені постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2020 року № 1038, яка застосовується з 01 жовтня 2020 року. Разом з цим, відповідач вважає, що примітки за своїм змістом та призначенням є такими, що лише роз`яснюють механізм (формулу) обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням. Крім того, пункт 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774- VІІІ, який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. При цьому, згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11 грудня 2019 у справі № 240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VІІІ, за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають. Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови КМУ № 704, у редакції до внесення змін Постановою КМУ № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, тому, відсутні будь - які правові підстави для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року (а.с.20-23).

Позивач скористався своїм правом і надіслав на адресу суду відповідь на відзив, згідно з якою відповідачем не враховується рішення 6ААС від 29.01.20 по справі № 826/6453/18, якою визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови № 103, яким було внесено зміни до п. 5 Постанови № 704. Відповідач не вказав жодного керівного документу, який був прийнятий після 29.01.20 і визначав би порядок встановлення розмірів посадових окладів, окладів за військовим званням військовослужбовців (а.с.30-34).

Позивач у судове засідання не з`явився, не забезпечив явки свого уповноваженого представника, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Однак, 31 травня 2022 року на адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд даної адміністративної справи у відсутності позивача за наявним в матеріалах справи доказами.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 09.04.20 наказом командира Військової частини НОМЕР_2 за № 91 (по стройовій частині) майора ОСОБА_1 звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 10 березня 2020року № 78 з військової служби на підставі статті 26 частини 1 пункту «а» (в запас), частини 5 пункту 2 підпункту «б» (за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ зі змінами, з 09 квітня 2020 року виключено зі списків особового складу частини та направлено для зарахування на військовий облік до Мукачівського ОМВК Закарпатської області.

У період з 29 січня 2020 року по 09 квітня 2020 року позивач перебував на посаді старшого оперативного чергового відділення бойового управління командного пункту штабу військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні майор.

Разом з тим, виходячи з довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення позивача від 13 квітня 2020 року за №150/53/387, вбачається, що в період з 29 січня 2020 року по 09 квітня 2020 року, відповідач нараховував та виплачував позивачеві грошове забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 p., а не шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України від 14.11.2019 p. N 294-ІХ на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 Постанови №704, з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі №826/6453/18, тобто, без застосування пункту 4 Постанови №704 в редакції, яка діяла до внесення змін Постановою №103.

Позивач, не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, вважаючи її протиправною та такою, що порушує його права та законні інтереси звернувся з даним позов до суду.

Згідно з приписами частини першої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Положеннями частин другої - четвертої зазначеної статті закріплено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 704, якою, зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Відповідно до пункту 10 цієї Постанови, вона набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Пунктом 4 Постанови № 704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У свою чергу, у примітці 1 Додатку 1 до Постанови № 704 закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

У примітці Додатку 14 до Постанови № 704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

24 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова КМУ № 103), якою пункт 4 Постанови КМУ № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Отже згідно з постановою № 704 в редакції від 24.02.2018, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018.

Постановою 6ААС від 29.01.20 по справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Таким чином, з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка була чинною до зазначених змін.

В той же час, постанова № 704 на сайті Верховної Ради України у відповідність із постановою 6ААС від 29.01.20 по справі № 826/6453/18 на сайті Верховної Ради України не приведена. Однак у постанові № 103 в п. 6 зазначено: «Внести зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Про визнання протиправним та скасування пункту 6 див. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду № 826/6453/18 від 29.01.2020р.».

Слід зазначити, що Веб-ресурси Верховної Ради України є офіційним джерелом інформації Верховної Ради України, що забезпечують висвітлення діяльності Верховної Ради України, парламентських органів та Апарату Верховної Ради України, сприяють обміну інформацією з іншими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, інформаційній взаємодії з урядовими і неурядовими організаціями інших країн, із громадськістю (п. 3 Розпорядженням Голови Верховної Ради України № 699 від 19 травня 2015 року).

Згідно з ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, з 30.01.2020р., тобто з дня, наступного після дати набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18, виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Поряд із тим, п. 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій.

Оскільки норма п. 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII за юридичною силою є вищою за положення п. 4 Постанови № 704 у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням має здійснюватися із використанням величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2020 р., а в 2021 р. - із використанням величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2021 р.

При цьому спірним питанням даної справи є саме розрахункова величина для визначення посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим званням): прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений станом на 1 січня календарного року, або ж 1 січня 2018 р., - без застереження «не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати».

Відповідно до п. п. 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02), Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. У пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) та у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини «Сєрков проти України» (39766/05), встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, на підставі того, що органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку. Хоча ця справа стосується податкового спору, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між фізичною/юридичною особою і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність задовольнити їх у повному обсязі.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 242-246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення, у період з 29.01.2020 по 09.04.2020, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 із застосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції із змінами внесеними постановою № 103 від 21 лютого 2018 р. "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 09.04.2020, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України від 14.11.2019 p. N 294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець