Справа № 160/27590/21
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомиколаївська Рів`єра» до Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
30.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Новомиколаївська Рів`єра» (далі - позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, у якому позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 вказана позовна заява залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
01.02.2022 представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків із засвідченими документами, квитанцією про сплату судового збору та адміністративним позовом (уточнений) із зазначенням електронної пошти товариства та його копію для відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 було продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви на п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду, та запропоновано визначитись з колом відповідачів та стосовно заявлених щодо кожного з них позовних вимог, оскільки позивач, вказуючи відповідачем у позові Сурсько-Литовську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області, фактично заявляє позовні вимоги до Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради, тобто заявляє позовні вимоги до особи, не визначивши у своєму позові його процесуальний статус.
21.02.2022 представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків (на виконання ухвали від 07.02.2022), до якої долучено адміністративний позов (уточнений), в якому в якості відповідачів зазначено: відповідачем-1 - Сурсько-Литовську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області, відповідачем-2 Виконавчий комітет Сурсько-Литовської сільської ради, однак позовні вимоги звернуті лише до виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2022 продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю «Новомиколаївська Рів`єра» строк для усунення недоліків позовної заяви на п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду.
18.03.2022 представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків позову, до якої долучено адміністративний позов (уточнений), відповідачем визначивши - Виконавчий комітет Сурсько-Литовської сільської ради.
Крім того, цією ухвалою суду від 23.03.2022 клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково та витребувано у Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області засвідченої належним копії чином заяви ОСОБА_1 від 09.09.2021 разом із додатками; а також документи (докази), що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради № 108 від 09.12.2021.
Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з частиною 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 243, 250, 257, 258-262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид економічної діяльності за КВЕД: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; керівник: Ткаченко Оксана Миколаївна (підписант).
Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.02.2016 №53355867, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Небосенко О.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (права суборенди земельної ділянки), індексний номер 28268607 від 16.02.2016; підстава виникнення іншого речового права: договір суборенди землі б/н від 15.08.2015.
В подальшому, на земельній ділянці було побудовано комплекс адміністративно-побутових будівель та господарських споруд.
10.07.2018 виготовлено Технічний паспорт на об`єкт: «Комплекс адміністративно-побутових будівель» територія Сурсько-Литовської сільської ради, Дніпровський район, Дніпропетровська область, за межами населеного пункту, замовник: ТОВ «Новомиколаївська Рів`єра».
До заяви було додано: довіреність, копію паспорту довіреної особи, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності; копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань, копію технічного паспорту.
09.12.2021 Виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області прийнято рішення від 09.12.2021 №108 «Про відмову в присвоєнні поштової адреси нерухомого майна».
Із змісту рішення вбачається, що розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна (комплекс адміністративно-побутових будівель) на території Сурсько-Литовської ОТГ, керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 №367 «Деякі питання дерегуляції господарської діяльності» виконком сільської ради вирішив відмовити в присвоєнні поштової адреси об`єкту нерухомого майна (комплекс адміністративно-побутових будівель) на території Сурсько-Литовської ОТГ в с. Новомиколаївка.
Згідно із п.2 рішення від 09.12.2021 №108 доручено Відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконкому Сурсько-Литовської сільської ради підготувати лист-роз`яснення причини відмови у присвоєнні адреси об`єкту нерухомого майна на території Сурсько-Литовської ОТГ а саме: в с. Новомиколаївка.
Позивач, не погоджуючись із відмовою у присвоєнні об`єкту поштової адреси, вважаючи її необґрунтованою та протиправною, звернувся до суду із цією позовною заявою.
Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правовий статус і відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Відповідно до статті 5 цього Закону система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.
Згідно із статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
За змістом пункту 1-1 частини 1 статті 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Частиною 5 статті 26-3 Закону №3038-VI визначено, що адреса присвоюється, змінюється, коригується, анулюється:
-виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради;
-місцевою державною адміністрацією - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради, а також у разі неприйняття органом з присвоєння адреси рішення про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адреси у строк, визначений цією статтею.
Частиною 1 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради.
Відповідно до частини 1 статті 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Вказані норми надають радам можливість делегування деяких власних повноважень до своїх виконавчих органів.
Отже, виконавчий комітет визначено як орган, що приймає рішення про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна.
Відповідно до положень частини 1-3 статті 26-3 Закону №3038-VI адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.
Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.
Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.
Відповідно до частини 4 статті 26-3 Закону №3038-VI реквізитами адреси є: 1) назва держави (Україна); 2) назва адміністративно-територіальної автономії у складі України - для об`єктів, розташованих на території Автономної Республіки Крим; 3) назва області (крім Автономної Республіки Крим, міст Києва та Севастополя); 4) назва району - для населених пунктів районного підпорядкування; 5) назва населеного пункту, а для об`єктів, розташованих за його межами, - назва найближчого населеного пункту (об`єднаної територіальної громади), розташованого у межах відповідного району (об`єднаної територіальної громади); 6) назва гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об`єкта (за наявності); 7) назва вулиці, площі, майдану, шосе, проспекту, бульвару, алеї, провулку, узвозу тощо (далі - вулиця) (за наявності); 8) номер об`єкта (будинку, будівлі, споруди); 9) номер корпусу - для об`єктів, які складаються з декількох корпусів; 10) номер квартири, гаражного боксу, машиномісця, іншого житлового та нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна (за наявності).
Згідно частини 3 статті 26-4 Закону №3038-VI присвоєння адреси здійснюється за вибором замовника після отримання права на виконання будівельних робіт або після прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію.
Частиною 5 статті 26-4 Закону №3038-VI встановлено, що для присвоєння адреси подаються такі документи:
1) заява про присвоєння адреси щодо об`єкта будівництва або закінченого будівництвом об`єкта із зазначенням прізвища, імені, по батькові заявника та реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності) - для фізичної особи або найменування та ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - для юридичної особи, відомостей про ідентифікатор закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до подання заяви);
2) копія документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій споруджується (споруджено) об`єкт (крім випадків, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес), - у разі, якщо право власності або користування земельною ділянкою не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
3) генеральний план об`єкта будівництва (у разі спорудження об`єкта на підставі проектної документації на будівництво) - у разі подання заяви про присвоєння адреси щодо об`єкта будівництва;
4) копія документа, що дає право на виконання будівельних робіт, - у разі подання заяви про присвоєння адреси щодо об`єкта будівництва (якщо відомості про такий документ не внесено до електронної системи);
5) копія документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, - у разі подання заяви про присвоєння адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта (якщо відомості про такий документ не внесено до електронної системи);
6) копія документа, що посвідчує особу заявника, - у разі подання документів поштовим відправленням;
7) копія документа, що засвідчує повноваження представника, - у разі подання документів представником поштовим відправленням або в електронній формі.
Копії документів, що подаються для присвоєння адреси, засвідчуються замовником (його представником).
За змістом частини 7 статті 26-4 Закону №3038-VI орган з присвоєння адреси протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви про присвоєння, коригування адреси:
1) приймає рішення про присвоєння, коригування адреси/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси, яке повинно містити відомості про ідентифікатор закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до подання заяви);
2) оприлюднює рішення про присвоєння, коригування/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси на своєму офіційному веб-сайті (у разі наявності);
3) вносить інформацію про присвоєння, коригування адреси/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси (у тому числі копію рішення про присвоєння, коригування адреси/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси) до Реєстру будівельної діяльності.
Рішення про присвоєння/відмову у присвоєнні адреси повинно додатково містити відомості про місце розташування об`єкта згідно з документом, що дає право на виконання будівельних робіт (у разі присвоєння адреси щодо об`єкта будівництва), або документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (у разі присвоєння адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта).

Рішення про відмову у присвоєнні, коригуванні адреси повинно містити посилання на відповідну норму (пункт, статтю) законодавства із зазначенням, що саме порушено під час оформлення та подання документів, а також відомості про те, яке саме положення поданого заявником документа не відповідає вимогам законодавства.

Частиною 8 статті 26-4 Закону №3038-VI встановлено виключні підстави для відмови у присвоєнні, коригуванні адреси.

Так, підставами для відмови у присвоєнні, коригуванні адреси є:

1) подання неповного пакета документів;

2) виявлення неповних або недостовірних відомостей у поданих документах, що підтверджено документально;

3) подання заяви особою, яка не є замовником, або його представником - у разі подання заяви щодо присвоєння, коригування адреси щодо об`єкта будівництва;

4) подання заяви до органу з присвоєння адреси, який не має повноважень приймати рішення про присвоєння, коригування адреси на відповідній території.

Відмова у присвоєнні, коригуванні адреси з підстав, не передбачених цією частиною, не допускається.

Постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 07.07.2021, яка набрала чинності з 10.07.2021, затверджено Порядок присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна (далі - Порядок №690), який визначає процедуру присвоєння, зміни, коригування адрес об`єктів будівництва, будинків, будівель, споруд, окремих частин об`єкта, які є самостійними об`єктами права на нерухоме майно (квартир, гаражних боксів, машиномісць, інших житлових та нежитлових приміщень).

Відповідно до пункту 3 даного Порядку №690 перелік документів, що подаються для присвоєння, зміни, коригування, анулювання адреси, строки їх розгляду, підстави для відмови у присвоєнні адреси визначаються відповідно до положень статей 26-3, 26-4 і 26-35 Закону.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09.09.2021 позивач звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою про присвоєння поштової адреси на нерухоме майно (комплексу адміністративно-побутових будівель та господарських споруд), долучивши довіреність, копію паспорту довіреної особи, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності; копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань, копію технічного паспорту, отримання яких відповідачем не заперечується.

За результатами розгляду даної заяви рішенням виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради від 09.12.2021 №108 відмовлено у присвоєнні поштової адреси об`єкту нерухомого майна.

Як вбачається зі змісту рішення від 09.12.2021 №108, воно прийняте відповідачем з посиланням на Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» та постанову Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 №367 «Деякі питання дерегуляції господарської діяльності», однак без конкретизації на відповідну норму (пункт, статтю) законодавства, а також не містить відомостей про те, що саме порушено під час оформлення та подання документів.

Суд зазначає, що відповідно до частини 7 статті 26-4 Закону №3038-VI рішення про відмову у присвоєнні, зміні, коригуванні адреси повинно додатково містити посилання на відповідну норму (пункт, статтю) законодавства із зазначенням, що саме порушено під час оформлення та подання документів, а також відомості про те, яке саме положення поданого заявником документа не відповідає вимогам законодавства.

Проте, оскаржуване рішення в порушення положень частини 7 статті 26-4 Закону №3038-VI не містить відомостей, які стали підставою для відмови.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно із частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, рішення виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради № 108 від 09.12.2021 року не відповідає принципу обґрунтованості, оскільки не містить конкретні обставини, які слугували підставою для відмови позивачу у присвоєнні поштової адреси, а лише загальне посилання на законодавство.

Щодо посилань відповідача на лист-роз`яснення до рішення від 09.12.2021 №108 щодо підстав відмови, суд зазначає, що лист від 09.12.2021 за вих.789/2-16 Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області не розкриває зміст рішення від 09.12.2021 №108, оскільки містить посилання на норми законодавства, на які не було посилань в оскаржуваному рішенні, та не містить відомостей про підстави для відмови у розумінні положень частини 8 статті 26-4 Закону №3038-V.

Суд звертає увагу, що відмова у присвоєнні, коригуванні адреси з підстав, не передбачених цією частиною статті 26-4 Закону №3038-VI, не допускається.

За відсутності відомостей у рішенні про відмову у присвоєнні поштової адреси об`єкту нерухомого майна щодо підстав його прийняття та із посиланням на відповідну норму (пункт, статтю) законодавства, доводи відповідача, зазначені у відзиві на позову, про подання позивачем неповного пакета документів та/або подання неповних або недостовірних відомостей у поданих документах не враховуються судом.

Крім цього, відповідачем порушено строки розгляду заяви позивача про присвоєння адреси від 09.09.2021.

За змістом частини 7 статті 26-4 Закону №3038-VI орган з присвоєння адреси протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви про присвоєння приймає рішення про присвоєння/відмову у присвоєнні.

Суд звертає увагу на те, строк розгляду заяви є строком виконання органом з присвоєння адреси своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку є свідченням формального порушення реалізації повноважень, проте, повинно оцінюватися в межах причин і умов, які призвели до цього.

Однак, відповідачем не обґрунтовано несвоєчасне виконання вимог частини 7 статті 26-4 Закону №3038-VI щодо заяви позивача від 09.09.2021.

З огляду на встановлену судом необґрунтованість та безпідставність оспорюваного рішення, а також порушення відповідачем строків розгляду заяви про присвоєння адреси та без обґрунтування причин відповідному, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв усупереч вимогам законодавства.

За таких обставин, рішення виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради № 108 від 09.12.2021 року про відмову у присвоєнні поштової адреси об`єкту нерухомого майна (комплексу адміністративно-побутових будівель та господарських споруд) прийняте не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто не відповідає критеріям, визначених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог зобов`язати відповідача прийняти рішення про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно із частинами 3, 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При вирішенні питання, чи виконані всі визначені законом умови для прийнятті відповідачем певного рішення (рішення про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна) та чи не передбачено законом в даному випадку права відповідача діяти на власний розсуд (дискреційні повноваження), суд виходить з наступного.

На законодавчому рівні поняття дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими необхідно розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

З огляду на наведене, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У даній справі, повноваження щодо присвоєння поштової адреси чи відмови у присвоєнні регламентовано положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Умови, за яких орган з присвоєння адреси відмовляє у присвоєнні поштової адреси, чітко визначені Законом. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу: присвоїти адресу або відмовити у присвоєнні. Згідно з законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними, у спірних правовідносинах відповідач не може діяти на власний розсуд.

За таких обставин, зобов`язання відповідача прийняти рішення про присвоєння поштової адреси може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутності підстав для відмови у присвоєнні адреси, які передбачені законом. При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності підстав, визначених законодавцем, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету цієї судової справи.

Прийняття ж судом рішення про зобов`язання відповідача прийняти рішення про присвоєння адреси без перевірки наявності чи відсутності усіх законодавчо визначених підстав, може бути необґрунтованим та призвести до присвоєння адреси з порушенням закону.

В контексті обставин спору застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для присвоєння адреси, проте наведених обставин судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту прав, свобод та інтересів позивача у даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про присвоєння поштової адреси нерухомого майна.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність своїх дій (рішення) у спірних правовідносинах. При цьому, доводи відповідача у відзиві на позов про не дотримання позивачем як суборендарем умов договору суборенди не враховуються судом, оскільки не стосуються спірних відносин.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно положень ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду із цим позовом у розмірі 2270,00 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст. ст. ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомиколаївська Рів`єра» (ідентифікаційний код 3977310; місцезнаходження: 52006, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новомиколаївка, вул. Центральна, 16-Б) до Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 40187272; місцезнаходження: 52064, Дніпропетровська область, Дніпровський район, село Сурсько-Литовське, вул. Польова, буд. 58) про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 40187272; місцезнаходження: 52064, Дніпропетровська область, Дніпровський район, село Сурсько-Литовське, вул. Польова, буд. 58) № 108 від 09.12.2021 року про відмову у присвоєнні поштової адреси об`єкту нерухомого майна.

Зобов`язати Виконавчий комітет Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 40187272; місцезнаходження: 52064, Дніпропетровська область, Дніпровський район, село Сурсько-Литовське, вул. Польова, буд. 58) повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомиколаївська Рів`єра» (ідентифікаційний код 3977310; місцезнаходження: 52006, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новомиколаївка, вул. Центральна, 16-Б) про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна (комплексу адміністративно-побутових будівель та господарських споруд), яке знаходиться за межами населеного пункту в селі Новомиколаївка на території Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:036:0022.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 40187272; місцезнаходження: 52064, Дніпропетровська область, Дніпровський район, село Сурсько-Литовське, вул. Польова, буд. 58) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомиколаївська Рів`єра» (ідентифікаційний код 3977310; місцезнаходження: 52006, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новомиколаївка, вул. Центральна, 16-Б) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 23.05.2022.

Суддя М.М. Бухтіярова