Справа № 560/3250/22
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3250/22
РІШЕННЯ

іменем України

01 червня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення з 01 листопада 2021 року ОСОБА_1 розміру пенсії за віком до встановленої на дату поновлення 07 жовтня 2015 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо нездійснення з 01 листопада 2021 року перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з врахуванням вимог частин 1 і 2 статті 28 та пункту 4-3 розділу XV закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести з 01 листопада 2021 року перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з врахуванням вимог частин 1 і 2 статті 28 та пункту 4-3 розділу XV закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 листопада 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач з листопада 2021 протиправно зменшив позивачу розмір пенсії, виплата якої була поновлена з 07.10.2015 на виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.12.2015.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.02.2022 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просив відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що право позивача на отримання пенсії визначеної законодавством не порушене, а зміст та обсяг досягнутих ним соціальних гарантій не звужено.

Вказано, що на виконання судового рішення від 04.12.2015 у справі №686/22886/15-а головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поновлено виплату пенсії за віком ОСОБА_1 за матеріалами наявними у пенсійній справі позивачки з 07.10.2015.

Жодних зобов`язань щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 постановою Хмельницького міськрайонного суду від 04.12.2015 та ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16.08.2016 не встановлено.

Згідно п. 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Враховуючи зазначене головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поновлюючи виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи із розрахунку та в розмірі, встановленому на момент припинення такої виплати діяло у межах повноважень та у спосіб, що встановлений чинним законодавством.

У відзиві також заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 27.04.2007 отримувала пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно поданої заяви від 28.08.2009 виплату пенсії ОСОБА_1 припинено з 01.09.2009 у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання в державу Ізраїль.

Пенсію позивачу виплачено за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання (по 28.02.2010).

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 04.12.2015 у справі №686/22886/15-а, яка набрала чинності 29.02.2016, та ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16.08.2016 у справі № 686/22886/15-а, яка набрала чинності відповідно до ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.10.2016, зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2015 р.

На виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 04.12.2015 у справі № 686/22886/15-а та ухвали Хмельницького міськрайонного суду 16.08.2016 за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 з 07.10.2015 поновлено виплату пенсії за віком, тобто той вид пенсії, який позивачка отримувала на дату припинення виплати пенсії (станом на 01.09.2009).

До листопада 2021 року вищевказане рішення суду виконувалося у повному обсязі та позивачу виплачувалася пенсія згідно вимог закону з відповідними перерахунками, але з 01 листопада 2021 року пенсія була зменшена до розміру встановленому на дату поновлення 07 жовтня 2015 року.

Позивач через веб портал Пенсійного фонду України подала заяву щодо відновлення виплати пенсії з усіма перерахунками.

Листом від 24.11.2021 відповідач вказав, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 04 грудня 2015 року та ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16 серпня 2016 року не покладено на органи Пенсійного фонду України жодних зобов`язань щодо проведення перерахунків розміру пенсії у разі зміни чинного пенсійного законодавства, тому з 01 листопада 2021 року виплата пенсії проводиться у розмір, встановленому на дату поновлення 07 жовтня 2015 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.06.2003 Р. №1058-IV, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 р. №2148-VІІІ (далі - Закон №2148-VІІІ).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з Преамбулою Закону № 1058-IV саме цей Закон регулює відносини щодо призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Частиною першою статті 7 Закону № 1058-IV передбачено, що загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, зокрема, за принципом законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Частиною першою статті 58 Закону № 1058-IV передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій тощо.

Законом №2148-VІІІ з 01.10.2017 року визначено новий порядок та умови перерахунку саме раніше призначених пенсій, зокрема із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Так, відповідно до ч. 4-3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Згідно статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними.

Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012, зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Таким чином, законодавець має право в залежності від фінансової ситуації в державі зменшувати обсяг встановлених прав, але до тієї межі, за якою ставиться під сумнів сутність права на соціальний захист.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2148-VIII визначено, у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Аналогічні положення містить також пункт 4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

На виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду по справі № 686/22886/15-а від 04.12.2015 з 07.10.2015 позивачу було поновлено виплату пенсії, виплата якої була припинена з 01.09.2009 у зв`язку із виїздом за кордон.

В зв`язку зі зміною законодавства, а саме прийняттям Закону №2148-VІІІ відповідач перерахував з 01.10.2017 позивачу пенсію відповідно до вимог чинного законодавства.

Але з листопада 2021, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу станом на день її поновлення 07.10.2015 без подальших її перерахунків.

Відтак, відповідач протиправно зменшив позивачу пенсію, що протирічить п.4 Прикінцевих положень Закону України №1058, якою передбачено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Також зменшуючи позивачу розмір пенсії з листопада 2021 відповідач діяв з порушенням матеріально-правових засад діяльності суб`єктів владних повноважень, закріплених у ч.2 ст.2 КАС України, необґрунтовано та всупереч вимогам Закону України №1058, оскільки відповідачем не наведено жодних підстав, як для перерахунку пенсії позивачу та й правових підстав для її зменшення.

Стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.11.2021 та відповідно до чинного законодавства.

Відтак, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача не здійснити перерахунок, а поновити розмір пенсії, який позивач отримувала до протиправного його зменшення з 01.11.2021 та виплатити позивачу пенсію у розмірі, який позивач отримувала до 01.11.2021 з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-III (далі - Закон №2050-III) компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Частиною 2 статті 2 Закону №2050-ІІІ визначено, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Враховуючи вищевикладене, у розумінні Закону №2050-III, пенсія є доходом громадянина, вона не носить разового характеру і порушення строків її виплати означає втрату громадянином частини свого доходу.

Разом з тим, суд вважає, що вимога про проведення компенсації втрати частини доходів спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду судом даної справи не були порушені, відповідно така вимога є заявленою передчасно.

Верховний Суд у рішенні від 10 квітня 2019 року (справа № 686/13725/17) зазначив, що правове значення при виплаті компенсації має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Отже, основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому, виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

На момент розгляду цієї справи не були нараховані та не визначені суми коштів (у вигляді пенсійних виплат), які б могли бути об`єктом нарахування компенсації, оскільки перерахунок пенсії позивачу матиме місце лише після виконання цього судового рішення.

Обов`язок нарахувати та виплатити позивачу компенсацію на відповідача покладено в силу Закону і такий обов`язок виникає після проведення перерахунку пенсії позивачу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19, від 16.04.2020 по справі № 200/11292/19-а.

Відповідно відповідача до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, позов належить задовольнити частково.

Оскільки, позивач на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково .

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі, яку вона отримувала до 01.11.2021 з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01 червня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.М. Майстер