Справа № 607/20129/21
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2022 Справа №607/20129/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В. Л., з участю секретаря судових засідань Кочмар С. М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу другої роти четвертого батальйону капрала поліції Управління патрульної поліції у Тернопільській області Петрика Дмитра Богдановича, поліцейського взводу другої роти четвертого батальйону капрала поліції Управління патрульної поліції у Тернопільській області Тернопільського Юрія про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу другої роти четвертого батальйону капрала поліції Управління патрульної поліції у Тернопільській області Петрика Дмитра Богдановича, поліцейського взводу другої роти четвертого батальйону капрала поліції Управління патрульної поліції у Тернопільській області Тернопільського Юрія, у якому просить визнати протиправними дії поліцейських взводу № 2 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Петрика Д. В. та Тернопільського Ю. щодо складання ними постанови про адміністративне правопорушення від 23.10.2021 року серії БАБ № 124327, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121, ч. 2. ст. 36 КУпАП; скасувати постану по справі про адміністративне правопорушення від 23.10.2021 року серії БАБ № 124327, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121, ч. 2. ст. 36 КУпАП. Позивач покликається на неправомірність винесеної постанови, вважає, що притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121, ч. 2. ст. 36 КУпАП є необґрунтованим та безпідставним, а дії інспектора Петрика Д. Б. такими, що порушують вимоги закону та його особисті права та безпеку, а винесене постанова підлягає скасуванню як незаконна, оскільки працівниками поліції не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він погоджувався із притягненням його до адміністративної відповідальності. Крім цього, розгляд справи та винесення оскаржуваної постанови відбулось на місці вчинення адміністративного правопорушення та неуповноваженою особою працівником поліції Петрик Д.Б. Вважає, що в оскаржуваній постанові не міститься достатніх та належних доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вище викладене, просив суд задовольнити вимоги заявлені у позові. .

Ухвалою суду від 09 листопада 2021 року дану позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 29 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

11 січня 2022 року представником відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подано відзив на позов, у якому представник відповідача вказує, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних, належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені у позовній заяві. Зазначає, матеріалами відео фіксації чітко зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, а інформація про пристрій, яким велася відео фіксація, наявна в оскаржуваній постанові. Сторона відповідача вважає, що для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови немає законних підстав, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, вказуючи на незаконність винесеної постанови та відсутність підстав для притягнення його до відповідальності з підстав, викладених в адміністративному позові. Крім цього, вказав, що працівники поліції неправомірно вимагали від нього поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки дорожньо-транспортної пригоди він не вчиняв.

Представник відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2021 року інспектором взводу №2 роти №1 батальйону УПП у Тернопільській області ДПП капралом поліції Петрик Дмитром Богдановичем винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №124327, в якій зафіксовано, що ОСОБА_1 , 23 жовтня 2021 року о 14 годині 45 хвилин в місті Тернопіль на вул. Лисенка, керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якого не працював задній лівий стоп-сигнал та при перевірці документів встановлено, що водій на вимогу працівника поліції відмовився пред`явити для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив вимоги п. 31.4.3 (а), 2.1 (б), 2.4 (а) ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Статтею 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1,2,3,5,6,8,10,11 статті 121, частинами 1,2,3 статті 122 КУпАП, статті 125, частинами 1,2,4 статті 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як наголошує ч.ч. 1, 2, ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі наданих письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Пункт 1 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за №1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 Інструкції), а тому твердження позивача про те, що працівниками поліції не було складено протокол про адміністративне правопорушення та справу розглянуто на місці зупинки - не заслуговує на увагу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.5 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Відповідно до п. 2.3а ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

Згідно п. 31.4. ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.3. Зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні матеріалу відеофіксації обставин події, наданих представником відповідача, які є додатком до спірної постанови, у транспортному засобі марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував позивач, не працював задній лівий стоп-сигнал. Крім того, як вбачається із зазначених доказів, інспектором поліції було роз`яснено позивачу причину зупинки та дотримано процедуру розгляду адміністративної справи.

Згідно приписів ч. 1 ст. 126 КУпАП особа підлягає адміністративній відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Пунктом 2.1. ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст. 16 Закону України « Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що право органів Національної поліції перевіряти наявність документів, зазначених у пункті 2.1 ПДР, кореспондується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП полягає, зокрема, у непред`явленні відповідного документів на вимогу працівників поліції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №686/15383/17, від 25 вересня 2019 року у справі №127/19283/17, від 21 листопада 2018 року у справі №465/6677/16-а., від 02 грудня 2019 року у справі №164/2068/17.

Судом з відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції встановлено, що позивач на вимогу патрульного поліцейського не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб.

Щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає таке.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що поліцейський, який розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції). Згідно пункту 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Переглядом відеозапису розгляду справи, що долучений до матеріалів справи, судом встановлено, що до винесення постанови інспектор патрульної поліції роз`яснив позивачу його права визначені ст. 268 КУпАП. Інспектор оголосив позивачу свою посаду та прізвище, ім`я та по-батькові, роз`яснив причину зупинки, повідомив суть вчинених водієм правопорушень, запропонував надати пояснення, повідомив водія про притягнення до адміністративної відповідальності та розмір накладеного адміністративного стягнення і вручив копію постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто працівником поліції дотримано процедуру розгляду адміністративної справи та притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Посилання позивач на те, що працівником поліції неправомірно вимагалось надати чинний поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів судом до уваги не береться, оскільки позивача пригнуто до адміністративної відповідальності за не пред`явлення реєстраційного документу на транспортний засіб, а не за непред`явлення полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Твердження позивача про те, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності неуповноваженими особами суд вважає голослівним та таким, що спростовується матеріалами відеозапису із нагрудних камер поліцейських.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, відповідач правомірно, в межах своїх повноважень, встановив факт правопорушення, про що й склав вищевказану постанову та законно притягнув особу до адміністративної відповідальності, тому підстав для її скасування суд не вбачає.

З огляду на наведене, суд доходить остаточного висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд вважає, що підстави для скасування постанови відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 77, 242, 244, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 7, 33, 245, 251, 268, 280, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу другої роти четвертого батальйону капрала поліції Управління патрульної поліції у Тернопільській області Петрика Дмитра Богдановича, поліцейського взводу другої роти четвертого батальйону капрала поліції Управління патрульної поліції у Тернопільській області Тернопільського Юрія про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24, .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич