Справа № 280/12125/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

03 червня 2022 року Справа № 280/12125/21 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглядаючи у порядку письмового провадження справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, (72002, Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Центральна, 36, код )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області тринадцятої сесії восьмого скликання № 19 від 23 вересня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,00 га (код згідно КВЦПЗ- 01.03), у власність для ведення особистого селянського господарства;

зобов`язати Михайлівську селищну раду, Михайлівського району, Запорізької області винести рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ- 01.03) на території Михайлівської селищної ради, Михайлівського району Запорізької області у місці, зазначеному в графічному матеріалі - публічній земельно-кадастровій карті України.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач вказує, що звернувся до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ-01.03) та надав Витяг із публічної земельно-кадастрової карти України, де вказав місце бажаної земельної ділянки. Проте, рішенням Михайлівської селищної Ради Михайлівського району Запорізької області, тринадцятої сесії, восьмого скликання, від 23 вересня 2021 року № 19 ОСОБА_1 відмовлено у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га., у власність для введення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ- 01.03), на підставі рішення Михайлівської селищної ради від 30 березня 2021 року №14. Посилається на те, що Михайлівська селищна рада в рішенні не зазначила підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, що не відповідає положенням статті 118 Земельного кодексу України. Вказує, що в даному випадку, як інші особа так і він мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку. Тому у відповідача немає підстав вважати приорітетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/12125/21 без виклику сторін.

29.03.2022 до суду від відповідача надійшов лист вх. № 14863, в якому вказано, що на підставі рішення Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області від 25 листопада 2021 №46 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу її у власність гр. ОСОБА 1» - ОСОБІ 1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,6097 га та надано у власність для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 4 ст. 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Конституційний Суд України у Рішенні від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів а, б, в, г статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України вирішив, що:

- положення пунктів а, б, в, г статті 12 ЗК України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього Кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб`єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 КАС України (в редакції до 15.12.2017) стосовно поширення компетенції адміністративних судів на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень, пов`язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно зі статтею 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикційної належності спору, предметом якого є оскарження рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання або відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.

Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речове право на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

У даному випадку, предмет спору - визнання протиправним та скасування рішення Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області тринадцятої сесії восьмого скликання № 19 від 23 вересня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,00 га (код згідно КВЦПЗ- 01.03), у власність для ведення особистого селянського господарства.

За обставинами цієї справи судом встановлено, що підставою відмови було посилання на рішення Михайлівської селищної ради від 30 березня 2021 року №14, яким вже надано ОСОБІ 1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відвденення земельної ділянки у власність

Надалі, судом встановлено, що рішенням Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області від 25 листопада 2021 № 46 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу її у власність гр. ОСОБА 1» - ОСОБІ 1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,6097 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення смт. Михайлівка, а також надано у власність земельну ділянку площею 1,6097 кадастровий номер :38:012:0013 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у межах населеного пункту смт. Михайлівка.

Отже, у даному випадку предметом спору є не законність дій суб`єкта владних повноважень у питаннях надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а фактично правильність формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї.

Отже, в такому разі рішення суб`єкта владних повноважень вичерпало свою управлінську владну функцію, трансформувалося і набуло іншої природи правовідносин, на які правила адміністративного судочинства не поширюються, а тому адміністративний суд не вправі розглядати вимоги про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке вичерпало свою дію і по суті більше не порушує чиїхось прав чи свобод.

У протилежному випадку судовий розгляд за правилами адміністративного судочинства вимог про визнання протиправним акта органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки фактично призведе до порушення правил предметної юрисдикції та розгляду адміністративним судом спору про право цивільне, тобто спору, який вже має приватноправовий характер.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 17 лютого 2021 року у справі №813/1009/17, від 06 квітня 2018 року у справі №810/2421/16 та від 06 червня 2018 року у справі № 826/631/15 тощо.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії не можуть бути розглянуті Запорізьким окружним адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, провадження у справі за даною позовною заявою слід закрити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення за захистом своїх прав до місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст.183, 238, 239, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №280/12125/21 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, (72002, Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Центральна, 36, код ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - закрити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`ясниту позивача його право на звернення за захистом своїх прав до місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Я. Максименко