Справа № 755/4273/22
Суддя: Хромова О. О.
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/4273/22
Провадження №: 2-аз/755/7/22
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні доказів

"03" червня 2022 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - Воробей Петра Олексійовича, про забезпечення доказів в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної Служби у м. Києві та Київській області про скасування рішення про примусове повернення та заборону в`їзду в Україну,

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2022 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в особі представника Воробей П.О., до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної Служби у м. Києві та Київській області (далі - ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області), в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення від 23 травня 2022 року № 347 про примусове повернення в строк 10 діб, а саме до 02 червня 2022 року та заборону в`їзду в Україну строком на З (три) роки громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесене Державною міграційною службою України в особі Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області

(04073, м. Київ, вул. Березняківська,4а).

Одночасно з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення доказів, в якій позивач просить: витребувати з Державної міграційної служби України в особі Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області для ознайомлення та дослідження в судовому засіданні копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення за якими було прийнято рішення за № 347 від 23 травня 2022 року про примусове видворення та заборону в`їзду в Україну, щодо громадянина Республіки Азербайджан - ОСОБА_1 .

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву разом із заявою про забезпечення доказів 02 червня 2022 року передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову провадження у даній справі ще не відкрито.

Заява про забезпечення доказів мотивована тим, що позивача не було ознайомлено зі змістом рішення про примусове повернення, а також йому не було вручено вказане рішення та не було надано для ознайомлення матеріали, що служили підставою для заборони йому в`їзду на територію України. Крім того, представник позивача Воробей П.О. зазначає, що в нього з об`єктивних причин немає можливості ознайомитися з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, в тому числі і подати до суду відповідні документи, які знаходяться у відповідача - Центральному міжрегіональному управлінні Державної міграційної Служби у м. Києві та Київській області.

В судове засідання, 03 червня 2022 року, сторони, будучи повідомлені належним чином, не з`явились, їхня неявка відповідно до положень частини третьої статті 117 КАС України, не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення доказів, дійшов до такого.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

У статті 72 КАС України надано поняття доказів, відповідно до частини першої якої доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частиною другою статті 72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами частин першої-третьої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (частина друга статті 114 КАС України).

У статті 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування та заборони вчиняти певні дії щодо них, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Наведена правова позиція відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду від 03 липня 2019 у справі № 9901/845/18 (провадження № 11-343заі19).

Згідно із частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При цьому, частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення доказів, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, покладається саме на заявника.

При цьому, за положеннями частини першої статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно із частиною другою статті 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд звертає увагу заявника, що ототожнення ним понять «витребування доказів» та «забезпечення доказів» в даному випадку є помилковим, оскільки вирішальною підставою для забезпечення доказів є існування обставин, які б свідчили про те, що надання необхідних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Наведені заявником у заяві про забезпечення доказів обставини не містять жодних підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, покладається саме на позивача.

З огляду на вищевикладене, оскільки позивачем та його представником не надано до суду обґрунтованих доводів та доказів необхідності вжиття заходів забезпечення доказів, суд приходить до висновку, що підстави для застосування заходів забезпечення доказів з мотивів та у спосіб, які наведені позивачем у заяві, відсутні, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 80, 114-117, 242, 248, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - Воробей Петра Олексійовича, про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної Служби у м. Києві та Київській області про скасування рішення про примусове повернення та заборону в`їзду в Україну, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.О. Хромова