Справа № 120/2944/22-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 р. Справа № 120/2944/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області та Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2022 поштою до суду надійшла позовна заява керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Ладижинської міської ради (відповідач 1) та Гайсинської міської ради (відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльність відповідачів щодо вжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" та закріплення їх в натурі (на місцевості), та зобов`язання відповідачів відповідно до вимог чинного законодавства забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що під час проведення вивчення дотримання вимог чинного законодавства щодо охорони об`єктів та територій природно-заповідного фонду на території Гайсинського району Вінницької області, Гайсинською окружною прокуратурою встановлено порушення інтересів держави на території Ладижинської міської ради та Гайсинської міської ради, а саме не вжиття заходів щодо винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" та не закріплення його меж в натурі (на місцевості).

Прокурор зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства вказані дії є обов`язковими та повинні вчинятися за ініціативою користувачів заказника, якими є відповідачі у справі. Разом з тим, як повідомила Гайсинська міська ради листом від 18.01.2022 № 02.2-08/02.2-17-90, проведення робіт з винесення в натурі (на місцевості) меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги", який знаходиться на території Гайсинської міської ради, не проводилися. Крім того, згідно з листом Ладижинської міської ради від 20.12.2021 № 2.1-27/2542 рада отримала повноваження щодо розпорядження землями на території Ладижинської міської територіальної громади лише в 2021 році та видатки на проведення робіт із землеустрою в 2021 році Ладижинською міською радою передбачено не було.

Відтак прокурор вказує на те, що проект землеустрою щодо визначення меж заказника відповідачами не розроблявся, а заходи щодо розроблення такого проекту не вживались.

Прокурор наголошує, що закон передбачає обов`язкове встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі. Натомість відповідачі тривалий час допускають бездіяльність та не вчиняють необхідних дій з організації проведення робіт із винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги", розташованого на території Ладижинської та Гайсинської міських територіальних громад, та закріплення цих меж на місцевості.

Водночас вказана бездіяльність відповідачів, на думку прокурора, унеможливлює належне використання та зберігання заказника, створює ймовірність використання його території не за цільовим призначенням. Тому інтерес держави у цьому випадку полягає в захисті об`єктів та територій природно-заповідного фонду.

Прокурор зазначає, що державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства щодо ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" здійснює Державна екологічна інспекція у Вінницькій області.

Листом від 03.02.2022 керівник Гайсинської окружної прокуратури звернувся до начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області з листом, в якому просив надати інформацію про те, чи погоджено проєкт землеустрою щодо організації і встановлення меж території ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" та чи видавався висновок про погодження проєкту землеустрою уповноваженим органом. Крім того, прокурор просив повідомити чи здійснювались впродовж 2018-2022 рр. планові (позапланові) заходи державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства Ладижинською міською радою та Гайсинською міською радою, зокрема про охорону і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Листом від 11.02.2022 за № 624/12/22 Державна екологічна інспекція у Вінницькій області повідомила, що протягом 2018-2022 рр. планові та позапланові заходи дотримання вимог природоохоронного законодавства Ладижинською міською радою та Гайсинською міською радою в частині дотримання вимог щодо охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду не проводилися. Також у Інспекції відсутня інформація щодо погодження проєкту землеустрою про організацію та встановлення меж території ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги".

12.03.2022 керівник Гайсинської окружної прокуратури повторно звернувся до начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області з листом, в якому просив надати інформацію про те, чи вживались та чи будуть вживатись Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області заходи представницького характеру в частині винесення меж об`єкту природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги". Крім того, у разі невжиття таких заходів, прокурор просив повідомити причини, які перешкоджають самостійно захистити порушені інтереси держави.

Листом від 17.03.2022 за № 798/12/22 Державна екологічна інспекція у Вінницькій області повідомила про відсутність можливості самостійно здійснити захист державних інтересів шляхом подання позову до суду у зв`язку з відсутністю достатнього фінансування для сплати судового збору. Тому Інспекція просить Гайсинську окружну прокуратуру вжити заходів із здійснення представництва інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області.

Таким чином, прокурор зазначає, що Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, як уповноважений орган, не вчиняє дій, спрямованих на визнання протиправною бездіяльність Ладижинської міської ради та Гайсинської міської ради щодо вжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" та закріплення їх в натурі (на місцевості), чим проявляє бездіяльність щодо захисту інтересів держави. Водночас інтерес держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області проявляється у збереженні ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" та недопущенні використання його території не за цільовим призначенням.

Відтак на підставі положень ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та ст. 53 КАС України прокурор звертається до адміністративного суду з позовом для забезпечення представництва в суді законних інтересів держави, захист яких не здійснює уповноважений орган державної влади Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, незважаючи на існування реальної загрози їх порушення.

Ухвалою суду від 24.03.2022 позовну заяву керівника Гайсинської окружної прокуратури залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України. Судом встановлено, що при зверненні до суду прокурор не сплатив судовий збір в розмірі 2481,00 грн. У зв`язку з цим прокурору надано строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

29.03.2022 від прокурора надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано квитанцію про сплату судового збору у вищезазначеному розмірі.

Ухвалою суду від 01.04.2022 відкрито провадження у цій справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). При цьому суд дійшов висновку, що керівник Гайсинської окружної прокуратури, реалізуючи свої представницькі повноваження, належним чином обґрунтував в чому полягає загроза порушення інтересів держави, а також навів достатні підстави для звернення до суду з цим позовом. Також суд погодився з доводами прокурора на підтримку набуття Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області статусу позивача у справі.

Крім того, вказаною ухвалою відповідачам встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 863 копію ухвали суду від 01.04.2022 відповідачу 2 вручено 06.04.2022.

Втім, як у зазначений строк, так і станом на дату постановлення судом рішення у справі від відповідача 2 не надходив відзив на позовну заяву.

За наведених обставин та керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

22.04.2022 від відповідача 1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Ладижинська міська рада позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач 1 зазначає, що у 2010 році на замовлення Ладижинської міської ради землевпорядна організація ПП "Ладленд" виготовила технічну документацію щодо визначення меж природно-заповідного фонду на території Ладижинської міської ради (Ландшафтний заказник "Зеленоклинівські пороги"), яка була погоджена з відповідними службами.

Також відповідач 1 вказує на те, що 25.02.2022 Ладижинська міська рада уклала договір № 50 з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) на виконання проектно-вишукувальних робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо виносу меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) природно-заповідного фонду (Ландшафтний заказник "Зеленоклинівські пороги") площею 63,1965 га, що розташована на території Ладижинської міської ради. Відповідно до п. 4.1 цього Договору строк виготовлення проекту землеустрою складає 90 днів після подання замовником всіх необхідних документів, а згідно з п. 10.1 договір набирає чинність з моменту його підписання і діє до 31.12.2022.

Таким чином, відповідач 1 вважає, що позовні вимоги прокурора про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Ладижинської міської ради раду вжити заходів щодо організації та проведення робіт із винесення меж земельної ділянки, на якій розташований ландшафтний заказник місцевого значення "Зеленоклинівські пороги", та закріплення їх в натурі (на місцевості) є безпідставними.

26.04.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій прокурор заперечує доводи відповідача 1, наведені у відзиві, та просить задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позові.

Прокурор зазначає, що з 2010 року, тобто з моменту виготовлення технічної документації із землеустрою щодо виносу меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), Ладижинською міською радою не забезпечено організацію проведення робіт із винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" та закріплення їх в натурі (на місцевості).

При цьому прокурор звертає увагу, що відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 13.01.2022 №0-2-0.61- 239/2-22 та від 11.02.2022 №0-2-0.331-917/2-22 в управлінні відсутня інформація про виготовлення проекту землеустрою щодо визначення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги", як і сам проект землеустрою. Окрім того, документацію із землеустрою щодо встановлення меж території ландшафтного заказника місцевого значення та державні акти на право постійного користування на земельні ділянки під вказаним об`єктом природно-заповідного фонду у відділі не виявлено. Відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру не вносилися.

Щодо договору № 50 від 25.02.2022 про розроблення технічної документації із землеустрою щодо виносу в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки ландшафтного заказника, то, на думку прокурора, Ладижинський міський голова Коломєйцев В.І. не міг підписати такий договір, адже згідно з інформацією, що наявна у Гайсинській окружній прокуратурі, у цей день він перебував у відпустці. Відтак за фактом можливого службового підроблення прокуратурою внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000030 від 22.04.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

03.05.2022 до суду надійшли заперечення, в яких Ладижинська міська рада не погоджується з аргументами прокурора, наведеними у відповіді на відзив.

Відповідач 1 зауважує, що технічна документація про визначення меж ландшафтного заказника "Зеленоклинівські пороги" була виготовлена на замовлення Ладижинської міської ради у 2010 році на виконання рішення Вінницької обласної ради № 573 від 29.05.2008, яким Ладижинську міську раду було визначено користувачем заказника та доручено забезпечити дотримання природоохоронного режиму та організацію заходів з метою збереження новоствореного об`єкту природно-заповідного фонду. Водночас така технічна документація містить, серед іншого, перше охоронне зобов`язання, яке було видане Ладижинській міській раді 10.09.2008 і зареєстроване 17.11.2008 в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища за № ЛндЗМ82/555-387, згідно з яким на території заказника обмежується або забороняється діяльність, яка суперечить цілям і завданням, передбаченим Положенням про заказник.

Щодо твердження прокурора, що Ладижинською міською радою не забезпечено організацію проведення робіт із винесення меж заказника та закріплення їх в натурі (на місцевості), то такі твердження, на думку відповідача 1, базується лише на припущеннях, які не підтверджуються наявними у справі доказами. До того ж позовні вимоги зобов`язального характеру відповідач 1 вважає такими, що не відповідають критерію правової визначеності, зважаючи на те, що питання розроблення землевпорядної документації чітко врегульовано нормами законодавства, які з 2010 року неодноразово змінювалися і якими визначено, яку документи входять до складу землевпорядної документації, а також які дії має вчинити землевпорядник. На даний час, враховуючи зміни до земельного законодавства та необхідність внесення даних про земельні ділянки природно-заповідного фонду до відповідних державних реєстрів, Ладижинською міською радою вживаються необхідні, достатні та законні заходи щодо винесення меж даного об`єкту в натурі (на місцевості), зокрема 25.02.2022 було укладено договір з ФОП ОСОБА_1 на виконання проектно-вишукувальних робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо виносу меж земельної ділянки в натуру природно-заповідного фонду (Ландшафтний заказник "Зеленоклинівські пороги") площею 63,1965 га. Така документація вже розроблена, але інформація про земельну ділянку не може бути внесена до Державного земельного кадастру у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

Крім того, відповідач 1 зазначає, що договір № 50 від 25.02.2022 між Ладижинською міською радою та ФОП ОСОБА_1 був правомірно підписаний відповідальною посадовою особою ради заступником міського голови Олійником О.Ф., який має право на підписання договорів, актів виконаних робіт та наданих послуг. Договір є чинний і виконується сторонами, тоді як внесення прокуратурою відомостей до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення не є тими даними, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача у цій справі або інші обставини, що мають значення для вирішення даної адміністративної справи.

03.05.2022 від представника Ладижинської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 10.05.2022 вказану заяву залишено без задоволення.

06.05.2022 поштою до суду надійшли письмові пояснення прокурора, в яких прокурор наводить додаткові спростування доводів відповідача 1, наведені у запереченнях.

Вирішуючи питання про можливість прийняття до розгляду таких пояснень суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Отже, подання стороною додаткових письмових пояснень нормами процесуального права не передбачено.

Винятком є положення ч. 5 ст. 159 КАС України, відповідно до яких суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Тобто додаткові пояснення в адміністративному процесі можуть надаватися стороною лише за ініціативою суду та лише щодо окремого питання.

Водночас дотримання вказаних умов є обов`язковим, адже в іншому разі подання таких пояснень може свідчити про порушення принципу рівності учасників судового процесу перед законом і судом.

Відтак суд доходить висновку про неможливість прийняття до розгляду додаткових письмових пояснень прокурора та їх врахування судом під час ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши доводи прокурора та відповідача 1 на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив таке.

Рішенням 8 сесії 5 скликання Ладижинської міської ради від 26.12.2006 № 298 погоджено створення ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" на території Ладижинської міської ради без вилучення з користування, за умови збереження традиційної господарської діяльності з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього середовища, а також погоджено виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги".

Відповідно до рішення 17 сесії 5 скликання Вінницької обласної ради від 29.05.2008 № 573 "Про зміни мережі територій та об`єктів природно-заповідного фонду області" оголошено об`єктами природно-заповідного фонду місцевого значення території, що мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну та пізнавальну цінність, в тому числі ландшафтний заказник "Зеленоклинівські пороги", загальною площею 67,8641 га, який розташований на території та перебуває у користуванні Ладижинської міської ради (63,1965 га) та Губницької сільської ради Гайсинського району Вінницької області (2,6 га) без вилучення земельних, водних та інших природних об`єктів у їх користувачів.

Рішенням 17 сесії 5 скликання Вінницької обласної ради від 29.05.2008 № 573 "Про зміни мережі територій та об`єктів природно-заповідного фонду області" з метою збереження новостворених об`єктів природно-заповідного фонду визначено користувачів ландшафтного заказника "Зеленоклинівські пороги", а саме Губницьку сільську раду та Ладижинську міську раду. При цьому пунктом 6 рішення користувачам доручено забезпечити в межах кожного заповідного об`єкта та території виконання вимог Закону України "Про природно-заповідний фонд України", встановлення державних інформаційно-охоронних знаків затвердженого зразка.

10.09.2008 Ладижинській міській раді видано охоронне зобов`язання, зареєстроване 17.11.2008 в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища за № ЛндЗМ82/555-387, згідно з яким на території ландшафтного заказника встановлюється заповідний режим та обмежується або забороняється діяльність, яка суперечить цілям і завданням, передбаченим Положенням про заказник.

У 2010 році, на замовлення Ладижинської міської ради, приватним підприємством "Ладленд" виготовлено технічну документацію по визначенню меж природно-заповідного фонду на території Ладижинської міської ради (ландшафтний заказник "Зеленоклинівські пороги"), яка отримала необхідні висновки та погодження, зокрема у відділі Держкомзему у місті Ладижин, Відділі містобудування та архітектури Ладижинської міської ради, Ладижинській міській СЕС, Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області.

Листом від 30.04.2013 № 2-20-1463, на запит прокурора м. Ладижин ОСОБА_2 № 74/504 від 26.04.2013 Ладижинська міська рада повідомила, що на її території розташовано 4 об`єкта природно-заповідного фонду, у тому числі ландшафтний заказник "Зеленоклинівські пороги" площею 63,1965 га. У 2010 році на замовлення Ладижинської міської ради (договір № 248 від 22.10.2010) виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо визначенню меж цього об`єкта природно-заповідного фонду.

У 2017 році Департаментом агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації, з метою охорони та збереження в природному стані національного надбання, частину ландшафтного заказника "Зеленоклинівські пороги", який розташований на території та перебуває у користуванні Ладижинської міської ради площею 63,1965 га, передано під охорону Ладижинській міській раді, про що складено охоронне зобов`язання від 24.10.2017 № 47/17, та частину ландшафтного заказника "Зеленоклинівські пороги", який розташований на території та перебуває у користуванні Губницької сільської ради площею 2,6 га, передано під охорону Губницької сільської ради, про що складено охоронне зобов`язання від 24.10.2017 № 48/17.

Відповідно до пункту 2 охоронного зобов`язання від 24.10.2017 № 47/17 Ладижинській міській раді передано під охорону та дотримання встановленого режиму територію ландшафтного заказника "Зеленоклинівські пороги" площею 63,1965 га. А пунктом 3 визначено, що охорона та збереження цінних природних комплексів території (об`єкта) природно-заповідного фонду заказника покладається на землекористувача в особі Ладижинської міської ради.

Крім того, згідно з пунктами 2, 3 охоронного зобов`язання від 24.10.2017 № 48/17 Губницькій сільській раді передано під охорону та дотримання встановленого режиму територію ландшафтного заказника "Зеленоклинівські пороги" площею 2,6 га, на яку також покладено обов`язок із охорони та збереження цінних природних комплексів території (об`єкта) природно-заповідного фонду.

Наказом директора Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації від 19.10.2017 № 56 затверджено Положення про ландшафтний заказник місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" (далі Положення), пунктом 1.7 Положення якого визначено, що межі заказника встановлюються в натурі, оформляються відповідними знаками та інформаційними матеріалами, відображаються у землевпорядній документації, обов`язково враховуються при реконструкції та розвитку прилеглих територій.

На запити прокурора, листами від 13.01.2022 № 0-2-0.61-239/2-22 та від 11.02.2022 № 0-2-331-917/2-22 Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомило, що в управлінні відсутня інформація про виготовлення проекту землеустрою щодо визначення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги", а також сам проект землеустрою. Крім того, документацію із землеустрою щодо встановлення меж території ландшафтного заказника місцевого значення та державні акти на право постійного користування на земельні ділянки під вказаним об`єктом природно-заповідного фонду у відділі не виявлено. Відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру не вносилися.

Відповідно до інформації Департаменту правового забезпечення Вінницької обласної державної адміністрації № 12.01-14-102 від 17.02.2022 та листа Управління розвитку територій та інфраструктури облдержадміністрації № 01-15-01/663 від 11.02.2022 проект землеустрою щодо організації і встановлення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" до вказаного Управління не надходив.

Листом від 20.12.2021 № 2.1-27/2542, у відповідь на запит Гайсинської окружної прокуратури від 16.12.2021 № 31/3-864вих-21 щодо проведення робіт з винесення в натурі (на місцевості) меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги", Ладижинська міська рада повідомила, що повноваження щодо розпорядження землями на території Ладижинської міської територіальної громади рада отримала лише в 2021 році та видатки на проведення робіт із землеустрою в 2021 році радою передбачено не було.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 707-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області" визначено, що Губницька сільська територіальна громада (с. Губник Гайсинського району) входить до складу Гайсинської територіальної громади з адміністративним центром в м. Гайсин Відповідно до п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень, зокрема у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі розформовані територіальні громади).

Отже, з дня набуття повноважень Гайсинською міською радою повноваження Губницької сільської ради, як представника територіальної громади, припинено. Водночас згідно з пп. 4 п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади.

З огляду на викладене суд погоджується з тим, що Гайсинська міська рада є належним співвідповідачем у цій справі, оскільки вважається правонаступником Губницької сільської ради, яка, у свою чергу, була користувачем ландшафтного заказника "Зеленоклинівські пороги" площею 2,6 га та якій отримала під охорону і дотримання встановленого режиму територію цього об`єкта природно-заповідного фонду.

Згідно з листом Гайсинської міської ради від 18.01.2022 № 02.2-08/02.2-17-90, наданим у відповідь на запит Гайсинської окружної прокуратури, роботи з винесення в натурі (на місцевості) меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги", який знаходиться на території Гайсинської міської ради, не проводилися.

Таким чином, прокурор зазначає, що під час проведення вивчення дотримання вимог чинного законодавства щодо охорони об`єктів та територій природно-заповідного фонду на території Гайсинського району Вінницької області, виявлено не вжиття заходів щодо винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" та не закріплення його меж в натурі (на місцевості). Адже, як встановлено прокурором, проект землеустрою щодо визначення меж заказника не розроблявся, а заходи щодо його виготовлення не вживались. Водночас бездіяльність відповідачів, які є користувачами заказника та зобов`язані вжити заходів щодо винесення меж заказника та їх закріплення в натурі (на місцевості), свідчить про наявність неправомірної бездіяльності суб`єктів владних повноважень та, як наслідок, унеможливлює належне використання та зберігання заказника, створює ймовірність використання даної території не за цільовим призначенням.

Відтак з метою захисту інтересів держави прокурор звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст.ст. 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, основним національним багатством і перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 3 Закону України від 16 червня 1992 року № 2456-XII "Про природно-заповідний фонд" визначено, що до природно-заповідного фонду України належать, зокрема, природні території та об`єкти природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.

Частиною першою статті 4 Закону № 2456-XII передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.

Згідно зі ст. 5 цього ж Закону державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Цей фонд є складовою частиною світової системи природних територій та об`єктів, що перебуваються під особливою охороною.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону № 2456-XII межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі, їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно- заповідного фонду.

У частині третій статті 26 Закону № 2456-XII вказано, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

А в силу приписів ст. 60 Закону № 2456-XII охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають. Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Земельного кодексу України (далі ЗК України) визначено, що суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно із ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, окрім іншого, організація землеустрою та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

У відповідності до норм ст. 43 ЗК України та ч. 1 ст. 7 Закону № 2456-XII, землі природно-заповідного фонду це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва) (ст. 44 ЗК України).

Водночас статтею 79 ЗК України передбачено, що земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 22 травня 2003 року № 858-IV "Про землеустрій" (далі Закон № 858-IV) проект землеустрою сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

За змістом ст. 2 Закону № 858-IV, землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Статтею 19 цього ж Закону передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація і здійснення землеустрою та вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

У статті 20 Закону № 858-IV вказано, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Підставою для здійснення землеустрою, відповідно до ст. 22 Закону № 858-IV, є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.

Згідно із ст. 25 Закону № 858-IV одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до ст. 26 Закону № 858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи місцевого самоврядування.

Статтею 47 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою:

а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу;

б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму;

в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини;

г) проведення науково-дослідних робіт;

ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг;

д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно- заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянках, що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико- культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Відповідно до наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376 "Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за № 391/17686 (далі Інструкція), визначено механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Згідно з п. 2.1. Інструкції встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Підпунктом 2.3. розділу II Інструкції визначено, що комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Таким чином, вимогами чинного законодавства передбачено обов`язковість організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, а також проведення робіт із винесення меж об`єктів природно-заповідного фонду та їх закріплення в натурі (на місцевості).

У даному випадку обов`язок із вжиття відповідних заходів щодо ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" покладається на відповідачів.

При цьому суд погоджується з доводами прокурора, що невиконання вимог закону щодо винесення меж заказника в натурі (на місцевості) унеможливлює якісне забезпечення режиму заповідного об`єкту, його належну охорону та збереження, оскільки земельна ділянка до Державного земельного кадастру не внесена та межі заповідника чітко не визначені.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач 2, всупереч проаналізованим вище правовим нормам, не вживає заходів з організації проведення робіт із винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" площею 2,6 га, розташованого на території Губницької сільської ради, та закріплення їх в натурі (на місцевості).

При цьому відповідач 2, будучи належним чином повідомленим про розгляд цієї адміністративної справи, відзиву на позовну заяву не подав, так само як і не надав суду жодних доказів, які б спростовували доводи прокурора щодо допущення відповідачем 2 спірної бездіяльності або ж вказували на те, що Гайсинська міська рада на сьогодні вчиняє необхідні дії для організації проведення робіт із винесення меж заказника та їх закріплення в натурі (на місцевості).

Зазначене, на думку суду, свідчить про неправомірну бездіяльність відповідача 2, як відповідального органу влади у спірних правовідносинах.

Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Отже, враховуючи з`ясовані обставини справи та беручи до уваги факт неподання відповідачем 2 відзиву на позовну заяву, суд вважає доведеним, що на дату прийняття рішення у цій справі Гайсинська міська рада не усунула тих порушень вимог чинного законодавства, які зумовили необхідність звернення прокурора до суду задля захисту інтересів держави.

Тому заявлений адміністративний позов в частині позовних вимог до відповідача 2 суд визнає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, сплачений прокуратурою судовий збір з відповідача 2 не стягується.

Разом з тим, за наслідками розгляду адміністративної справи, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позову прокурора в частині позовних вимог до відповідача 1.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, для прийняття рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії суд неодмінно повинен встановити факт його бездіяльності та констатувати її неправомірний характер на час розгляду справи.

Водночас протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2017 року у справі № п/800/490/15 (провадження № 21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Суд виходить з того, що прокурор заявив вимоги про визнання бездіяльності відповідача 1 протиправною і про зобов`язання відповідача до вчинення певних дій у зв`язку з такою бездіяльністю.

На думку прокурора, бездіяльність Ладижинської міської ради полягає у невжитті заходів з організації проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" (площею 63,1965 га, на території Ладижинської міської територіальної громади) та закріплення їх в натурі (на місцевості). Відповідно, з метою усунення порушення вимог чинного законодавства та захисту інтересів держави, прокурор просить суд зобов`язати відповідача 1 забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Хоча прокурор у достатній мірі не конкретизує обсягу та змісту тих дій, які має вчинити відповідач 2 для усунення порушення, однак суд вважає, і це вбачається зі змісту позовної заяви, що під такими діями фактично мається на увазі розроблення на замовлення Ладижинської міської проекту землеустрою щодо встановлення меж території об`єкта природно-заповідного фонду заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги", присвоєння земельній ділянці під цим заказником кадастрового номера із внесенням відомостей про неї до Державного земельного кадастру, а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Прокурор звертає увагу на те, що у 2017 році Департамент агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації передав під охорону Ладижинській міській раді частину ландшафтного заказника "Зеленоклинівські пороги", який розташований на території та перебуває у користуванні Ладижинської міської ради площею 63,1965 га, що складено охоронне зобов`язання від 24.10.2017 № 47/17. Таким чином, відповідачу 1 було передано під охорону та дотримання встановленого режиму територію заказника, що покладало на Ладижинську міську раду обов`язок із забезпечення охорони та збереження цінних природних комплексів території (об`єкта) природно-заповідного фонду. Натомість відповідач 1 допускає неправомірну бездіяльність, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Суд погоджується з доводами прокурора, що чинне на той час законодавство, аналіз якого наведено вище, передбачало необхідність визначення меж територій природно-заповідного фонду, формування відповідної земельної ділянки та встановлення її меж в натурі (на місцевості) із закріпленням межовими знаками.

Тому, в будь-якому разі після підписання охоронного зобов`язання № 47/17 від 27.10.2017, саме відповідач 1 повинен був у розумні строки вжити заходи з організації проведення робіт щодо винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" та закріплення їх в натурі (на місцевості), чого однак не робив включно до 2021 року.

При цьому суд не бере до уваги посилання відповідача на технічну документацію щодо визначення меж природно-заповідного фонду на території Ладижинської міської ради (Ландшафтний заказник "Зеленоклинівські пороги"), виготовлену на замовлення Ладижинської міської ради у 2010 році землевпорядною організацією ПП "Ладленд". Адже така документація, на думку суду, сама по собі не свідчила про виконання вимог природоохоронного законодавства в частині винесення меж територій природно-заповідного фонду та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Разом з тим суд враховує, що 25.02.2022 між Ладижинською міською радою та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір № 50 щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо виносу меж земельної ділянки в натуру.

На виконання умов вказаного Договору виконавцем робіт розроблено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) природно-заповідного фонду (Ландшафтний заказник "Зеленоклинівські пороги") площею 63,1965 га, що розташована на території Ладижинської міської ради.

Листом від 29.04.2022 за № 09 ФОП ОСОБА_1 повідомила Ладижинську міську раду про те, що технічна документація виготовлена, але у зв`язку зі веденням на території України воєнного стану є неможливим внесення до Державного земельного кадастру інформації про земельну ділянку з причин відсутності доступу до державного реєстру. Тому, враховуючи те, що термін дії договору, відповідно до п. 10.1, становить до 31.12.2022, ця частина роботи буде виконання відразу після відкриття Державного земельного реєстру.

Таким чином, судом встановлено, що як на дату звернення прокурора до суду (позов подано поштою 18.03.2022), так і на дату ухвалення рішення у справі, відповідач 2 вчинив передбачені законодавством дії, спрямовані на забезпечення організації проведення робіт із винесення меж заказника та закріплення їх в натурі (на місцевості).

За цих обставин і беручи до уваги факт відсутності на час розгляду справи неправомірної бездіяльності відповідача 1, що є предметом даного спору, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог до Ладижинської міської ради.

Водночас суд не бере до уваги доводи прокурора щодо ймовірного підписання Договору № 50 від 25.02.2022 від імені Ладижинської міської ради неналежною/неуповноваженою особою.

Суд вважає, що зазначена обставина немає істотного значення для цієї справи та не впливає на результати її вирішення по суті. Адже визначальним у даному випадку є те, що договір чинний, недійсним у встановленому порядку не визнаний і, як видно з наданих суду доказів, виконується обома сторонами правочину.

Щодо листа Ладижинської міської ради від 20.12.2021 № 2.1-27/2542, на який посилається прокурор, то такий лист, як і решта наданих прокурором доказів, зокрема листи Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 13.01.2022 № 0-2-0.61-239/2-22 та від 11.02.2022 № 0-2-331-917/2-22, хоч і підтверджують наявність порушення вимог чинного законодавства у зв`язку з не проведенням робіт щодо винесення в натурі (на місцевості) меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги", проте, зважаючи на встановлені в ході розгляду справи обставини та інші зібрані у справі докази, суд не може дійти висновку про існування на даний час неправомірної бездіяльності відповідача 1, що стала підставою звернення прокурора до суду.

Попри це, на думку суду, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, яка уповноважена здійснювати державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства, так само як і прокурор, не позбавлені можливості у подальшому забезпечити перевірку дотримання Ладижинською міською радою відповідних вимог чинного законодавства та завершення необхідних дій (робіт) з винесення меж заказника та закріплення їх в натурі (на місцевості).

За змістом положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Також суд враховує Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому зазначений Висновок акцентує увагу на тому, що згідно з практикою ЄСПЛ очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а, крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Крім того, суд враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, перевіривши ключові доводи сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що адміністративний позов прокурора належить задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 46, 53, 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області щодо вжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" (площею 2,6 га, розташованого на території Губницької сільської ради) та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Зобов`язати Гайсинську міську раду Гайсинського району Вінницької області відповідно до вимог чинного законодавства забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Зеленоклинівські пороги" (площею 2,6 га, розташованого на території Губницької сільської ради) та закріплення їх в натурі (на місцевості).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

1) заявник: керівник Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області (службова адреса: вул. Волонтерів, 15-А, м. Гайсин, Вінницька область, 23700) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, 21100);

2) відповідач 1: Ладижинська міська рада Гайсинського району Вінницької області (, місцезнаходження: вул. Петра Кравчика, 4, м. Ладижин, Гайсинський район, Вінницька область, 24320);

3) відповідач 2: Гайсинська міська рада Гайсинського району Вінницької області (, місцезнаходження: вул. 1-го Травня, 7, м. Гайсин, Вінницька область, 23700).

Повне судове рішення складено 01.06.2022.

Суддя Сало Павло Ігорович