Справа № 160/25645/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛогвиненко М.В.
представника відповідача Пономаренко О.О.
29.03.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника Дніпропетровської міської ради про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Дніпровської міської ради.
В обґрунтування заяви зазначено, що ставки податку для об`єктів житлової та /або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, отже, рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки Дніпровської міської ради, у зв`язку з чим просять суд залучити Дніпровську міську раду до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.
У підготовчому засіданні 02.06.2022 року представник відповідача проти заявленого клопотання заперечував, просив відмовити.
Представники позивача у підготовче засідання не з`явилась, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.
З урахуванням відсутності представника позивача, належним чином повідомленої про дату, час та місце розгляду справи, наявності достатніх доказів у матеріалах справи для вирішення клопотання, суд ухвалив здійснити його розгляд за відсутності представника позивача.
Розглянувши клопотання представника Дніпровської міської ради про вступ у справу третьої особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, заслухавши заперечення представника позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.
При цьому, згідно ч. 4 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.
Так, статтями 25 і 26 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено загальну і виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад.
Серед наведеного у цих статтях переліку, така компетенція як контроль за справлянням місцевих податків і зборів і надходженням їх до міського бюджету відсутня. Натомість, визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Відповідно до статті 10 ПК України до місцевих податків належать: податок на майно; єдиний податок. До місцевих зборів належать: збір за місця для паркування транспортних засобів; туристичний збір. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю, крім земельного податку за лісові землі). Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі. Установлення місцевих податків та зборів, не передбачених цим Кодексом, забороняється. Зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.
Статтею 12 ПК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать: встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом; визначення переліку податкових агентів згідно із статтею 268 цього Кодексу; до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.
Згідно зі статтею 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
Відповідно до визначення, наведеного у підпункті 14.1.1-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України, адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об`єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що до повноважень, зокрема, Дніпровської міської ради належить встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених ПК України, натомість контроль за своєчасністю, достовірністю, повноту нарахування та сплати таких податків, зборів, платежів здійснює спеціально уповноважений орган, яким у цій справі є Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.
Отже, саме Головне управління ДПС у Дніпропетровській області реалізує надані державою повноваження і завдання щодо державної податкової політики та контролю за надходженням до бюджетів, в тому числі і місцевих, та державних цільових фондів податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом, встановлення порушень податкового законодавства, нарахування, стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, у тому числі й в судовому порядку.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі №160/4130/19.
За змістом ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши заявлене клопотання, подане в порядку ст.49 КАС України про вступ у справу Дніпровської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, суд зазначає, що обставин, за яких би суд дійшов висновку, що ухвалене за результатами розгляду справи рішення може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки Дніпровської міської ради, судом не встановлено.
Також, не було зазначено і представником Дніпровської міської ради у клопотанні, на які права чи обов`язки Дніпровської міської ради може вплинути рішення суду у даній справі.
На думку суду, звернення міської ради з даним клопотанням, є намаганням здійснити контроль за сплатою місцевих податків і зборів, що є підміною уповноваженого органу, на якого покладено безпосередній контроль як за нарахуванням так і сплатою цих податків і зборів.
За викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника Дніпровської міської ради про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, у зв`язку з чим останнє не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 49, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 06 червня 2022 року.

Суддя Н.Є. Сліпець