Справа № 580/10486/21
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року справа № 580/10486/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗЕНЗЕЛІВСЬКЕ" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування ППР,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗЕНЗЕЛІВСЬКЕ" (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - відповідач) в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 11.11.2021р. № прийняте ГУ ДПС у Черкаській області про накладення штрафу на ТОВ "ДЗЕНЗЕЛІВСЬКЕ" в розмірі 221 827,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що оскаржуване ППР прийнято за наслідками проведення відповідачем камеральної перевірки. Позивач звернув увагу, що ППР відповідає нормам чинного законодавства, оскільки прийняте за формою 6, затвердженою Порядком №846, натомість мало бути прийнято за формою 7. Крім того, вказав, що ППР було надіслане з порушенням строків, встановлених Порядком №846. Також вказав, що камеральна перевірка своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету позивача мала б проводитись виключно по документах податкової звітності та на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, однак, податковий орган під час даної перевірки брав до уваги не лише дані податкової звітності, як передбачається нормами ПКУ, а й витребувало згідно запиту №14765/6/23-00-18-0512 від 20.07.2021 р. копії відповідних документів, у зв`язку із чим представник позивача вважає, що проведена перевірка одночасно має ознаки як камеральної так і документальної, що свідчить про порушення порядку проведення перевірок, внаслідок чого перевірка є протиправною, відповідно прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення є незаконним.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.12.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

11.01.2022р. до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, зазначивши, що формальні порушення у податкових повідомленнях-рішеннях не є підставою для звільнення платника податку від відповідальності, передбаченої законом. Окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Крім того, вказана, що спірне ППР складено 11.11.2021р. Та направлено - 12.11.2021р., тобто у відповідності до вимог Порядку №1204. Крім того, відповідачем вказано, що запит було направлено податковим органом в межах функції податкового контролю, у відповідності до вимог ст.ст.72,73 ПК України, на який однак позивачем відповіді не надано. Крім того, вказано, що згідно наданих пояснень та даних доперевірочного аналізу встановлено, що ТОВ «Дзензелівське» удавано та цілеспрямовано не створювало умови, які не мали іншої мети, як неналежне виконання вимог Кодексу в частині своєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що є вирішальною ознакою умисності податкового правопорушення.

27.01.2022р. позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивачем зазначено про необгрунтованість доводів відповідача у відзиві на позов, з підстав викладених у позові. Крім того, вказав, що норми ПК України зобов`язують контролюючий орган у випадку виявлення ознак податкового правопорушення з`ясовувати і доводити наявність або відсутність в діях(бездіяльності) платника податків вини, а також умислу на вчинення правопорушення, наявність або відсутність обставин, які звільняють платника податків від фінансової відповідальності, пом`якшуючі обставини та інші суттєві обставини. При цьому, у разі не доведення вказаних обставин, усі сумніви трактуються на користь платника податків.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області була проведена камеральна перевірка своєчасності сплати ТОВ ДЗЕНЗЕЛІВСЬКЕ узгоджених податкових зобов`язань до бюджету, про що складено Акт №7059/23-00-18-0507/32837429 від 08.10.2021р. (далі Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено, що позивачем протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкових зобов`язань по ПДВ в порушення пп.16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України за податковою декларацією з ПДВ № від 20.11.2020р. Кількість днів затримки склала 30 днів та визначено розмір штрафних санкцій у розмірі 221827,06 грн. В ході відпрацювання платнику на підставі п. 20.1 ст.20 Кодексу та з метою визначення розміру фінансової відповідальності за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання з податку на додану вартість відповідно до ст. 124 Кодексу направлено лист від 20.07.2021р. №14765/6/23-00-18-0512 про надання пояснень та підтверджуючих документів щодо причин несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість. На даний лист платником відповіді не надано. Таким чином, згідно даних доперевірочного аналізу встановлено, що ТОВ ''ДЗЕНЗЕЛІВСЬКЕ" удавано та цілеспрямовано не створювало умови, які не мали іншої мети, як неналежне виконання вимог Кодексу в частині своєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що є вирішальною ознакою умисності податкового правопорушення. Зокрема платником своєчасно в повному обсязі сплачувались поточні зобов`язання по податкових деклараціях. Враховуючи вищезазначене, відповідальність передбачена згідно пункту 124.1 статті 124 Податкового Кодексу.

За наслідками розгляду заперечень позивача на Акт перевірки, відповідач листом від 08.11.2021р. повідомив, що висновки Акту перевірки залишено без змін.

На підставі висновків вказаного акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Черкаській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.11.2021р. №, яким до позивача застосовано штраф за порушення строку сплати узгоджених грошових зобов`язань з ПДВ у розмірі 221 827,06 грн.

Вважаючи вказане ППР протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Статтею 19-1 ПК України передбачено, що контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; надають інформаційно-довідкові послуги з питань податкового та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Обов`язком платника, згідно пункту 16.1.3 статті 16 ПК України, є: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту 20.1.7 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право отримувати від платників податків, платників єдиного внеску та надавати у межах, передбачених законом, документи в електронному вигляді.

Згідно зі статтею 14 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Податковий документ у електронному вигляді податкова звітність, реєстри отриманих та виданих податкових накладних з ПДВ та інші звітні податкові документи, інформація у яких зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа; квитанція про приймання податкового документа в електронному вигляді електронний документ, що формується програмним забезпеченням контролюючого органів та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС; пункт 7.1 платник податків створює податковий документ в електронному вигляді відповідно до затвердженого формату (стандарту) за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення; пункт 8 оригіналом вважається електронний документ, надісланий до органів ДПС останнім до закінчення граничного терміну встановленого законодавством для подання податкової звітності за умови, що його було сформовано правильно, прийнято до бази даних.

Відповідно до абз. 1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (абз. 1 п. 75.1.1 ст. 75 ПК України).

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (абз. 2 п. 75.1.1 ст. 75 ПК України).

Згідно абз. 1 п. 76.1 ст. 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком (абз. 2 п. 76.1 ст. 76 ПК України).

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 ПК України.

Як зазначалось вище, підставою проведення камеральної перевірки є перевірка своєчасності сплати ТОВ Дзензелівське узгоджених податкових зобов`язань до бюджету.

Як встановлено вище судом, за результатом проведеної перевірки ТОВ «Дзензелівське» встановлено факт несвоєчасної сплати узгодженої суми податкових зобов`язань по податку на додану вартість протягом граничних строків в порушення пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п. 57.1, ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Кодексу (платіж 14060100) по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2020р. термін сплати - 30.11.2020р. на загальна суму 4436541,20 грн.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Починаючи з 01 січня 2021 року фінансова відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання передбачена ст.124 Кодексу, у разі не сплати узгодженої суми грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих) на підставі Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої на підставі Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) платник податків притягується у вигляді штрафу а саме в наступних розмірах:

- 5 % від погашеної суми податкового боргу при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги, що обставина сплати позивачем узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2020р. з порушенням граничних строків 30 днів не заперечується позивачем та встановлена контролюючим органом, суд доходить висновку про обгрунтованість застосування відповідачем штрафних санкцій до позивача у розмірі 5% від несвоєчасно сплачених грошових зобов`язань.

При цьому, як вбачається із підстав позову, позивач не заперечує встановленого контролюючим органом порушення позивачем строків сплати узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ, натомість підставами позову є процедурні порушення, які на думку позивача призводять до протиправності проведеної перевірки, що має наслідком визнання ППР протиправним.

Так, з приводу доводів позивача, що спірне ППР прийняте за формою 6, затвердженою Порядком №1204, натомість мало бути прийнято за формою 7, суд зазначає наступне.

Згідно п.58.2. ст.58 ПК України, форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

На виконання цієї норми закону розроблений Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків», який затверджений наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 №1204 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 31 грудня 2020 року №846 (далі - Порядок №1204).

Відповідно до Порядку №1204 податкове повідомлення-рішення за формою «Ш» складається у разі застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошових зобов`язань згідно форм наведених у додатках 6 та 7.

Так, податкове повідомлення-рішення згідно додатку 6 заповнюється (складається) до 01 січня 2021 року та за результатами документальних перевірок, розпочатих до 01 січня 2021 року, а згідно додатку 7 заповнюється (складається) після 01 січня 2021 року.

Разом з тим, суд зазначає, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції висловленої Верховним Судом у рішенні від 11.09.2018р. у справі №826/11623/16.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що зазначені позивачем обставини не призводять до протиправності спірного рішення, оскільки його прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх, а порушення форми, зазначені позивачем не призвели до зазначення відповідачем неконкретних чи непідтверджених відомостей щодо допущеного позивачем податкового правопорушення, у зв`язку із чим заявлені позивачем підстави у зазначеній частині не можуть бути визнані судом достатніми для визнання ППР протиправним.

Доводи позивача, що зміни, до Порядку №1204, які введені з 1 січня 2021 року вимагають від контролюючого органу вносити до повідомлень-рішень більше доказової інформації, яка підтверджує правомірність на обґрунтованість цих рішень суд вважає, за спірних правовідносин, необгрунтованими, оскільки позивач не заперечує обставин, на підставі яких до нього застосовано штраф, натомість спірне ППР містить належний обсяг доказової інформації, що дає змогу позивачу встановити всі фактичні обставини, що призвели до його прийняття.

Стосовно доводів, що спірне ППР було надіслане з порушенням строків, встановлених Порядком №1204, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 Розділу ІІІ Порядку №1204, після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою «Ф») не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Судом встановлено, що спірне ППР прийнято 11.11.2021р. та направлено згідно відомостей відстеження інтернет ресурсу Укрпошти (згідно рекомендованого повідомлення №18 4) - 13.11.2021р.

Надавши оцінку зазначеній позивачем обставині затримки контролюючим органом відправлення ППР на один день, суд зазначає, що вказана обставина не може слугувати достатньою підставою для скасування спірного рішення, оскільки не спростовує встановленого податкового правопорушення та стосуються формальних підстав для скасування винесеного рішення. Крім того, позивач, обмежившись констатуванням затримки направлення рішення, не зазначив жодних обставин за яких направлення контролюючим органом спірного ППР на один день пізніше суттєво вплинуло на права позивача чи позбавило його можливості своєчасного вчинення певних дій, у зв`язку із чим вказані доводи суд вважає необгрунтованими, у контексті спірних правовідносин.

Що ж до доводів позивача, що камеральна перевірка своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету позивача мала б проводитись виключно по документах податкової звітності та на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, однак, податковий орган під час даної перевірки брав до уваги не лише дані податкової звітності, як передбачається нормами ПКУ, а й витребувало згідно запиту №14765/6/23-00-18-0512 від 20.07.2021 р. копії відповідних документів, у зв`язку із чим представник позивача вважає, що проведена перевірка одночасно має ознаки як камеральної так і документальної, що свідчить про порушення порядку проведення перевірок, внаслідок чого перевірка є протиправною, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.75.1.2 ч.75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Як встановлено вище судом у Акті перевірки вказано, що в ході відпрацювання платнику на підставі п. 20.1 ст.20 Кодексу та з метою визначення розміру фінансової відповідальності за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання з податку на додану вартість відповідно до ст. 124 Кодексу направлено лист від 20.07.2021р. №14765/6/23-00-18-0512 про надання пояснень та підтверджуючих документів щодо причин несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість. На даний лист платником відповіді не надано.

Судом враховано, що відповідь на запит контролюючого органу, позивачем не надано, відповідних доказів позивачем до матеріалів справи не додано.

Таким чином, судом вбачається, що перевірку відповідачем проведено на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та за відсутності жодних інших документів, наданих суб`ктом господарювання. Вказані обставини вказують на те, що проведена перевірка не відповідає критеріям документальної перевірки, що вказані у п.75.1.2 ч.75.1 ст. 75 ПК України, натомість здійснений захід податкового контролю у повній мірі відповідає ознакам камеральної перевірки, у зв`язку із чим доводи позивача у цій частині суд вважає необгрунтованими.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що вказані позивачем у позові обставини не можуть слугувати достатніми підставами для скасування спірного рішення, оскільки не спростовують встановленого податкового правопорушення та стосуються формальних підстав для скасування винесеного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд доходить висновку про не обгрунтованість позовних вимог, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору як особа з інвалідністю 2 групи, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 КАС України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО