Справа № 200/14138/21
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року Справа№200/14138/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л. В., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2021 на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про (з урахуванням уточнень):

- визнання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.05.2021 вих.№0500-0304-8/12455 про відмову ОСОБА_1 у недоотриманні батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.06.2018 по 31.01.2021 та скасування даного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити на користь ОСОБА_1 недоотриману її батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за період з 01.06.2018 по 31.01.2021 у розмірі 78455,36 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.10.2021 залишено без руху позовну заяву.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.12.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

05.01.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву та звернувся із заявою про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2022 відмовлено в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.01.2022 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

02.03.2022 опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За правилами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до частини першої статті 258 КАС України, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони скористались правом надання передбачених заяв по суті.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що після смерті батька має право на отримання недоодержаної пенсії за померлого за період з 01 червня 2018 року по 31 січня 2021 року у розмірі 78 455,36 грн., яку відповідач безпідставно відмовляється виплачувати, через відсутність довідки про сумісне проживання позивача з померлим батьком.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачем надано відзив в якому зазначено, що позивач 20.05.2021 звернулась із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, тобто у строки передбачені законодавством. Разом з тим, під час розгляду вищезазначеної заяви, відповідачем виявлено, що в пакеті документів, наданих позивачем для виплати недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 відсутня довідка про сумісне проживання на момент смерті. У зв`язку з вищевикладеним, відповідачем було направлено позивачу лист-повідомлення від 24.05.2021 вих.№0500-0304-8/12455 про необхідність надати довідку про сумісне проживання для можливості отримання недоодержаної пенсії померлого ОСОБА_2 .

Крім того, відповідач зазначає, що позивач в своїй позиції посилається на довідку видану адміністрацією Будьоннівського району м. Донецьк №137, але вказаний документ не засвідчує факт перебування на утриманні та є недійсним, і не створює правових наслідків.

Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Розглянувши заяви по суті суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач є внутрішньо переміщеною особою з м. Донецьк до м. Слов`янськ, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.05.2021 №14-29-.

Відповідно до свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 14.08.1963, батьком позивача є ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 був громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 від 08.06.2017 ОСОБА_2 був отримувачем пенсії за вислугу років з 01.09.1986, та перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується відповідачем.

ОСОБА_2 був внутрішньо переміщеною особою з м. Донецьк до с. Черкаське Слов`янського району, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.01.2015 №.

Рішенням Білоцерковського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2021 у справі №357/3964/21 встановлено факт, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м. Кіров Калузької області, який був зареєстрований по АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк Будьоннівського району, Донецької області, держава Україна.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьку, про що 16.04.2021 складено актовий запис №1154.

20.05.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виплату недоотриманої пенсії в якій, зокрема, просила відповідача надати недоодержану пенсію померлого батька ОСОБА_2 . До заяви позивачем були додані: копія паспорта, копія рнокпп, копія довідки ВПО, копія свідоцтва про смерть, копія паспорта померлого, копія довідки ВПО померлого, копія свідоцтва про народження, копія рішення суду, копія реквізитів АТ «Ощадбанк».

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.05.2021 вих.№0500-0304-8/12455 заява позивача щодо виплати недоотриманої пенсії за померлого батька ОСОБА_2 розглянута, та за результатами розгляду позивача повідомлено, що відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Для вирішення питання щодо отримання недоодержаної пенсії за померлого батька ОСОБА_2 їй потрібно надати довідку про сумісне проживання з ОСОБА_2 на день його смерті до управління Пенсійного фонду України або за місцем проживання (реєстрації), або до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно з довідкою від 27.05.2021 №137, виданою адміністрацією Будьоннівського району м. Донецьк, ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , вела спільне господарство та проживала спільно з батьком ОСОБА_2 по день його смерті.

05.06.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою, в якій просила відповідача виплатити недоодержану її батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьку, на день смерті пенсію. До заяви позивачем були додані: копії її паспорта та рнокпп, копії свідоцтва про її народження, копія свідоцтва про смерть батька, довідка з місця останнього її з батьком сумісного проживання.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.06.2021 вих.№0500-1502-8/14131 про надання інформації на адвокатський запит по громадянину ОСОБА_2 відповідач, зокрема, зазначив, що на момент смерті громадянина ОСОБА_2 залишились наявні суми недоодержаної пенсії за період з 01.06.2018 по 31.01.2021 у розмірі 78455,36 грн., але зазначені суми не включаються до складу спадщини згідно зі статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

20.05.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшла заява від ОСОБА_1 щодо виплати недоодержаної пенсії ОСОБА_2 .

Під час розгляду вищезазначеної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області виявлено, що в пакеті документів, наданих ОСОБА_1 для виплати недоодержаної пенсії за померлого ОСОБА_2 відсутня довідка про сумісне проживання на момент смерті.

У зв`язку з вищевикладеним, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було направлено ОСОБА_1 лист від 24.05.2021 вих.№0500-0304-8/12455 про необхідність надати довідку про сумісне проживання для отримання недоодержаної пенсії за померлого ОСОБА_2 .

Аналогічну відповідь відповідач надав у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.07.2021 вих.№0500-1808-8/42431 на адвокатський запит від 12.07.2021 №218 про надання інформації по громадянину ОСОБА_2 .

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.07.2021 вих.№8390-7585/А-15/8-0500/21 відповідач, зокрема, зазначив, що на момент смерті громадянина ОСОБА_2 залишились наявні суми недоодержаної пенсії за період з 01.06.2018 по 31.01.2021 у розмірі 78455,36 грн., але зазначені суми не включаються до складу спадщини згідно зі статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

20.05.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшла заява від ОСОБА_1 щодо виплати недоодержаної пенсії ОСОБА_2 .

Під час розгляду вищезазначеної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області виявлено, що в пакеті документів, наданих ОСОБА_1 для виплати недоодержаної пенсії за померлого ОСОБА_2 відсутня довідка про сумісне проживання на момент смерті.

У зв`язку з вищевикладеним, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було направлено ОСОБА_1 лист від 24.05.2021 вих.№0500-0304-8/12455 про необхідність надати довідку про сумісне проживання для отримання недоотриманої пенсії за померлого ОСОБА_2 .

Позивач не погоджується з відмовою відповідача виплатити недоодержану пенсію померлого батька, тому звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон №2262).

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Як встановлено судом вище, ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, спірні правовідносини регулюються саме вищевказаним Законом № 2262.

Відповідно до статті 61 Закону №2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є членом сім`ї (дочкою) померлого ОСОБА_2 , вказаний факт підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_3 від 14.08.1963.

Позивач звернулась із заявою про виплату недоотриманої пенсії до відповідача 20.05.2021, тобто у строк встановлений статтею 61 Закону №2262, що не заперечується відповідачем.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно із пунктом 4 вказаного Порядку, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Отже, згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Абзацом першим частини другої, частиною четвертою статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (абзац шістнадцятий частини першої статті 1 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції»).

Відповідно до частини другої статті 64 Житлового Кодексу Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Як встановлено судом вище, спільним зареєстрованим місцем проживання позивача та ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, судом встановлено, що у своїй відповіді від 24.05.2021 вих.№0500-0304-8/12455, щодо розгляду заяви позивача від 20.05.2021 про виплату недоодержаної пенсії померлого батька, відповідач не аргументував необхідність надання довідки про сумісне проживання позивача з ОСОБА_2 на день його смерті жодним нормативно-правовим актом. У відзиві на позовну заяву відповідач вже посилається на пункт 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, як на підставу надання зазначеної довідки, проте, пунктом 4 вказаного Порядку не передбачено надання жодних довідок разом із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Щодо посилань сторін на довідку від 27.05.2021 №137, видану адміністрацією Будьоннівського району м. Донецьк, суд зазначає, що зазначена довідка була видана після звернення позивача із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , відтак не повинна була братись до уваги при вирішенні питання щодо виплати недодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

З огляду на вищевикладене та досліджені письмові докази, судом встановлено, що ОСОБА_1 є членом сім`ї, яка проживала разом з пенсіонером ОСОБА_2 на день його смерті.

Оскільки ОСОБА_1 є членом сім`ї, яка проживала разом з пенсіонером ОСОБА_2 на день його смерті, і звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за виплатою суми недоотриманої пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня смерті пенсіонера, відповідач безпідставно відмовив позивачу у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , чим допустив протиправну бездіяльність.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені нею доводи не було спростовано відповідачем. Доводи відповідача не спростовують доводів позивача, не ґрунтуються на нормах законодавства і тому судом до уваги не беруться.

Наведене свідчить, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії померлого батька порушено, а бездіяльність відповідача щодо відмови у виплаті позивачу недоотриманої пенсії померлого батька була протиправною.

Що стосується обраного позивачем способу захисту своїх порушених прав, суд зазначає наступне.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення права позивача на виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю її батька сталося через нездійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області такої виплати за відсутності визначених законодавством підстав, тобто, внаслідок його бездіяльності.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові у справі №21-1465а15 від 16.09.2015.

У вказаному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 суми пенсії, що належала її батьку ОСОБА_2 та залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю за період з 01.06.2018 по 31.01.2021 у розмірі 78455,36 грн., а також зобов`язання відповідача виплатити позивачу таку суму пенсії.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити з обранням належного та ефективного способу захисту порушених прав.

Враховуючи зазначене, суд приходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до квитанції №49755 від 17.10.2021 позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн.

Згідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 суми пенсії, що належала її батьку ОСОБА_2 та залишилася недоодержаною на день його смерті, як члену сім`ї померлого пенсіонера, який проживав з ним разом на день його смерті, за період з 01.06.2018 по 31.01.2021 у розмірі 78455,36 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, що належала її батьку ОСОБА_2 та залишилася недоодержаною на день його смерті, як члену сім`ї померлого пенсіонера, який проживав з ним разом на день його смерті, за період з 01.06.2018 по 31.01.2021 у розмірі 78455 (сімдесят вісім тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 36 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 02.06.2022.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Арестова