Справа № 335/1031/22
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1031/22 2-а/335/58/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя адміністративну справу за позовомОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гребнєва Ігоря Ігоровича до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гребнєва І.І. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 21.01.2022 року інспектором 1 роти 2 батальйону УПП у Запорізькій області ДПП України сержантом поліції Пахомовим О.О. було винесено постанову ЕАО №5246979, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови,20.01.2022 о 23 год. 55 хв. у м. Запоріжжі, на пр. Інженера Преображенського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 210994-20, державний номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позивач вказує, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, у зв`язку із відсутністю в його у діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки диспозиція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а позивачу у провину ставиться непред`явлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що свідчить про те, що вказані дії не охоплюються диспозицією ч. 2 ст. 126 КУпАП. Крім того, зазначив що пред`явив співробітникам поліції посвідчення водія.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2022 року, адміністративний позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гребнєва І.І. прийнято до розгляду, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін,, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

Копія ухвали суду від 04.02.2022 року та адміністративний позов із додатками були отримані відповідачем Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області Департаментом патрульної поліції 21.03.2022 року, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду, проставленою на розписці.

Відповідачем Департаментом патрульної поліції копія ухвали суду від 04.02.2022 року та адміністративний позов із додатками були отримані 21.04.2022 року, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду, проставленою на розписці.

Станом на 25 травня 2022 року відзиву на адміністративний позов відповідачами не подано.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 21.01.2022 року інспектором 1 роти 2 батальйону УПП у Запорізькій області ДПП України сержантом поліції Пахомовим О.О. було винесено постанову ЕАО №5246979, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 20.01.2022 о 23 год. 55 хв. у м. Запоріжжі, на пр. Інженера Преображенського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 210994-20, державний номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП

Частина 2 ст. 126 КАС України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За визначенням п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як зазначав у позові ОСОБА_1 , у день, час та місці, що вказані у постанові про адміністративне правопорушення він дійсно рухався на транспортному засобі, та був зупинений працівниками поліції, однак ПДР про які йде мова у постанові, він не порушував, оскільки він пред`явив співробітникам поліції посвідчення водія відповідної категорії.

Твердження позивача про те, що він пред`явив співробітникам поліції посвідчення водія на право керування відповідної категорії, відповідачами не спростовані, відповідачі не надали жодних доказів правомірності прийнятої постанови, а також не надали відзиву на позовну заяву і не зазначили будь-яких поважних причин неможливості його подання, що розцінюється судом як визнання позову відповідачем в порядку ч. 4 ст. 159 КАС України.

Також, у позові ОСОБА_1 вказував, що працівниками поліції не зазначено суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яке ставиться йому у провину та полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, або у переданні особою транспортного засобу особі, яка не має права керувати таким транспортним засобом, а не у непред`явленні посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Враховуючи, що диспозиція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а позивачу у провину ставиться непред`явлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що не охоплюються диспозицією ч. 2 ст. 126 КУпАП,суд дійшов висновку, що інспектором 1 роти 2 батальйону УПП у Запорізькій області ДПП України сержантом поліції Пахомовим О.О.у постанові про адміністративне правопорушень невірно зазначено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а відтак оскаржувана постанова відповідача підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Також, у позові ОСОБА_1 просив стягнути на його користь з Департаменту патрульної поліції витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (п. 1 ч. 3, ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження своїх вимог надано: ордер про надання правничої допомоги від 01.02.2022, який виданий адвокатом Гребнєвим І.І. на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 24.01.2022, укладеним між адвокатом Гребнєвим І.І., як виконавцем та ОСОБА_1 , як клієнтом, сам договір, акт приймання-передачі наданих послуг від 24.01.2022 до договору про надання правової допомоги №б/н від 24.01.2022, та довідкою від 01.02.2022 про отримання адвокатом Гребнєвим І.І. від ОСОБА_1 коштів у розмірі 3 000,00 грн. за надання правничої допомоги.

У постанові від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19 Касаційний адміністративний суд Верховного Суду зазначив, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 01.02.2022 до договору про надання правової допомоги №б/н від 24.01.2022, виконавцем адвокатом Гребнєвим І.І. надано замовнику ОСОБА_1 такі послуги: проведення консультацій клієнта з приводу оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5246979 від 21.01.2022, аналіз справи про адміністративне правопорушення, аналіз судової практики, складання та подання позовної заяви з додатками до суду, та їх загальна вартість складає 3 000,00 грн.

Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що наявні у матеріалах справи докази у повному обсязі доводять реальність та обґрунтованість витрат на правову допомогу, а заявлена до стягнення сума відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, у зв`язку із чим за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000,00 грн.

Також, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 19, 20, 72, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гребнєва Ігоря Ігоровича задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5246979 від 21.01.2022, прийняту інспектором 1 роти 2 батальйону УПП у Запорізькій області ДПП України сержантом поліції Пахомовим Олександром Олександровичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3 ).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3 ).

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання, шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І.Рибалко