Справа № 754/1094/22
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/82/22
Справа №754/1094/22
РІШЕННЯ
Іменем України

01 червня 2022 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови серії ЕАО № 5226212 від 13.01.2022 року. Позовна заява вмотивована тим, що 13 січня 2022 року о 17 год. 15 хв. командиром роти № 3 батальону № 4 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Проценком Богданом Вікторовичем було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 5226212 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 680 грн. Відповідно до змісту постанови серії ЕАО №5226212, зазначено, що 13.01.2022 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Lexus LX 470», державний номер НОМЕР_1 по провулку Комсомольський, 1Б, в місті Києві здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 правил дорожнього руху. Позивач не погоджується з постановою, вважає рішення посадової особи протиправним та таким, що порушує права позивача. У зв`язку з викладеним, позивач вважає, що дії інспектора неправомірні, так як позивач не порушував Правил дорожнього руху України, просить суд визнати дії командира роти №3 батальону №4 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Проценка Богдана Вікторовича незаконними та скасувати постанову серії ЕАО № 5226212 від 13.01.2022 року.
Ухвалою судді від 31.01.2022 року було відкрито провадження у вказаній справі, а також постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.
Вказаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо.

Відповідно до ч.5, 8 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

15.02.2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву сторона УПП у м. Києві ДПП просить в позові відмовити посилаючись на те, що командир роти Проценко Б.В. під час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, діяв відповідно до покладених на нього повноважень, а також виконував процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, яка передбачена КУпАП, а тому не має підстав для скасування даної постанови.

21.03.2022 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Згідно поданої відповіді на відзив сторона позивача просить суд скасувати постанову серії ЕАО №5226212 від 13.01.2022 року, оскільки постанова є необґрунтованою, а викладені доводи відповідача безпідставні.

Суд повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні в матеріалах справи докази докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5226212 від 13.01.2022 року, винесеної командиром роти № 3 батальону № 4 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Проценком Богданом Вікторовичем, на позивача накладено адміністративне стягнення та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Зі змісту постанови вбачається, що 13 січня 2022 року о 17 год. 15хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Lexus LX 470», державний номер НОМЕР_1 по провулку Комсомольський, 1Б, в місті Києві здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 правил дорожнього руху.
Пунктом 17.1 Правил дорожнього руху визначено, що на дорозі із смугою для маршрутних т/з, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка транспортних засобів на цій смузі.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
При складанні протоколу та прийнятті постанови інспектором УПП повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при дослідженні справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі. Також, працівники Національної поліції повинні не забувати, що їх завданням є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст.2 Закону України «Про Національну поліцію»), а ні виконувати лише тільки функцію карального органу, необхідно працювати на довіру громадян України.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В матеріалах справи міститься відеозапис щодо обставин 13.01.2022, який був доданий до відзиву на позовну заяву, разом з тим, яказаний відеозапис судом не може бути прийнятий, як належний та допустимий доказ, враховуючи наступне.
Зокрема Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою статті 283 КупАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформацію про будь-яку фіксацію правопорушення.
Водночас, приписи частини 2 статті 283 КУпАП чітко передбачають імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства статте 73-76 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі №524/1284/17.
Також суд зауважує, що в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 5226212 від 13.01.2022 року невірно зазначено місце розгляду справи та місце скоєння правопорушення, а саме зазначено: « АДРЕСА_1 », замість « АДРЕСА_1 », що суперечить Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та вимогам статті 283 КУпАП.
Таким чином, приходжу до висновку, що при розгляді вказаної справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем, в матеріалах справи такі підтвердження також відсутні, в наявності є лише постанова про вчинення правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу, що не дає підстав стверджувати про порушення позивачем правил дорожнього руху.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, а постанова - скасуванню.
Що стосується вимоги про визнання дій командира роти № 3 батальону № 4 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Проценка Богдана Вікторовича незаконними, суд враховує наступне.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, ч. 3 ст. 286 КАС України визначено виключний перелік способів захисту порушеного права особи, які можуть бути застосовані судом та серед яких відсутній такий спосіб як визнання протиправними дій.
Отже, застосування вищевказаних способів захисту у вигляді скасування спірної постанови є достатнім для відновлення порушеного права та законного інтересу позивача.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на положення статей 132, 139 КАС України, з урахуванням сплати позивачем судового збору за подання даного позову до суду та задоволення позовних вимог позивача, на користь останнього підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору, а саме: 496,20грн.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, статтями 9, 126, 247, 251, 280 КУпАП, статтями 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 262, 293, 295 КАС, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Законом України «Про Національну поліцію», України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕАО № 5226212 від 13.01.2022 року, винесену командиром роти № 3 батальону № 4 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Проценком Богданом Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України, шляхом накладення штрафу у розмірі 680,00грн.

Провадження по адміністративній справі, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції (місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20грн.

В задоволенні інших вимог позову - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду виготовлено 06.06.2022.

Суддя: