Справа № 380/7071/21
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року
м. Київ
справа № 380/7071/21
адміністративне провадження № К/9901/47929/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Соколова В.М.,
суддів: Білак М.В., Загороднюка А.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у суді касаційної інстанції адміністративну справу № 380/7071/21
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та стягнення індексації грошового забезпечення, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року (суддя Сасевич О.М.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року (головуючий суддя Курилець А.Р., судді: Кушнерик М.П., Мікула О.І.),
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
1. У квітні 2021 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), у якому просив:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 у відношенні нього щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 30 серпня 2018 року;
- стягнути з відповідача на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 30 серпня 2018 року у сумі 95 602,45 грн.
2. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що до 30 серпня 2018 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Протягом строку служби йому не виплачувалася індексація грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року повністю, а у період з 01 березня 2018 року по 30 серпня 2018 року виплата здійснювалась у занижених розмірах. Також позивач зазначив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі № 380/5075/20 було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 30 серпня 2018 року відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078). На виконання згаданого рішення суду 23 березня 2021 року Військова частина НОМЕР_1 виплатила йому індексацію грошового забезпечення у сумі 4 503,21 грн. Проте позивач уважає, що відповідачем суму індексації нараховано невірно, оскільки неправильно визначено базовий місяць. Одночасно позивач вказує, що відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 3939 від 10 червня 2020 року, проведеної за його заявою Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, сума індексації грошового забезпечення, яка підлягала виплаті на його користь за період з 01 січня 2016 року по 30 серпня 2018 року, повинна становити 95 602,45 грн.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року, позов задоволено частково.
4. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 30 серпня 2018 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 30 серпня 2018 року з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців, та здійснити виплату з урахуванням виплаченої суми. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
5. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року № 1294, яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року, у зв`язку із прийняттям наказу Міністерства оборони України «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України» від 01 березня 2018 року № 90. Судом зазначив, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації. Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося. Відтак, саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації його грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року.
6. У подальшому, підвищення посадового окладу позивача відбулося на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року «№ 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01 березня 2018 року. Тому, саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах пункту 5 Порядку № 1078 є базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 березня по 30 серпня 2018 року.
ІІІ. Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції. Позиція інших учасників справи
7. Не погодившись з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
8. Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі постанова КМУ № 1013) та пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції вказаної постанови Уряду) у подібних правовідносинах.
9. У касаційній скарзі відповідач апелює до того, що судом першої інстанції неправильно застосовано зазначені норми матеріального права та визначено базовий місяць для нарахування позивачу індексації, оскільки у зв`язку із прийняттям постанови КМУ № 1013, яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року та підлягала застосуванню з 01 грудня 2015 року, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення. Згідно з пунктом цієї постанови, Урядом фактично запропоновано у грудні 2015 року підвищити зарплати працівникам бюджетної сфери за рахунок збільшення посадових окладів (тарифних ставок) та підвищення постійний складових зарплати, з тією метою, щоб з січня 2016 року розпочати заново обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації. Тобто, постановою КМУ № 1013 не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення починаючи з 01 грудня 2015 року, але й визначено базовий місяць (січень 2016 року), з якого необхідно відштовхуватись для проведення індексації.
10. Ухвалою від 18 квітня 2022 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
11. Позивач подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, оскільки вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права та дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
12. Ухвалою від 30 травня 2022 року Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М. провів необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами на підставі пункту 1 частини першої статті 345 КАС України.
IV. Установлені судами попередніх інстанцій обставини
13. 15 серпня 2018 року наказом відповідача (по особовому складу) № 25-РС ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХИ на підставі підпункту «к» пункту 2 частини п`ятої статті 26 (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжити військову службу під час особливого періоду).
14. 30 серпня 2018 року наказом відповідача (по стройовій частині) № 194 позивача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
15. Станом на день виключення позивача зі списків особового складу військової частини, з ним не було проведено розрахунків щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення, яка гарантована чинним законодавством України, зокрема, Законом України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», а також численними роз`ясненнями Міністерства соціальної політики та Департаменту фінансів України Міноборони.
16. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі № 380/5075/20 зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 30 серпня 2018 року відповідно до вимог Порядку № 1078.
17. На виконання вищевказаного рішення суду відповідачем нараховано позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 по лютий 2018 року у сумі 4 503,21 грн.
18. Відповідно до наданої відповідачем довідки-розрахунку суми коштів, необхідних для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду, від 19 жовтня 2020 року № 134 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу за 2016-2018 роки для розрахунку суми індексації базовим місяцем був січень 2016 року.
19. Позивач уважає, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення відповідачем неправильно визначено базовий місяць, що вплинуло на розмір виплачених сум.
V. Нормативне регулювання
20. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
21. Частинами першою -третьою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
22. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
23. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
24. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
25. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
26. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі Закон № 1282-ХІІ).
27. Статтею 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
28. Відповідно до статті 2 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
29. Згідно з статтями 4, 6 вказаного Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
30. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
31. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
32. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
33. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
34. У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
35. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
36. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
37. Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
38. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).
39. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
40. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року №491-IV «Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення».
41. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
42. Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
43. У пункті 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
44. Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
45. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
VІ. Позиція Верховного Суду
46. Відповідно до частин першої, другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
47. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
48. Згідно з ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2022 року касаційне провадження у цій справі відкрите з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої та підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а саме: відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах у випадку, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
49. У касаційній скарзі відповідач висловлює незгоду з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій у частині визначення січня 2008 року як базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача.
50. Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги, Суд виходить з такого.
51. Так, з аналізу положень Законів № 2011-XII та № 1282-ХІІ убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
52. Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункти 43-44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20).
53. Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
54. Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
55. Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
56. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави Суду дійти висновку, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
57. Колегія суддів звертає увагу на те, що після подання касаційної скарги та відкриття провадження у цій справі, Верховний Суд виклав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
58. Так, у справах № 400/1118/21 і № 420/3593/20 Верховний Суд, розтлумачивши пункти 2, 5, 10-2 Порядку № 1078, зазначив, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
59. Одночасно з цим, Суд указав, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
60. Зрештою на основі аналізу наведених норм Суд дійшов висновку, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
61. Правовідносини у наведених справах і справі ОСОБА_1 є подібними, а відтак указаний висновок є релевантним до цієї справи.
62. У цьому контексті колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
63. Указана постанова була чинна з 01 січня 2008 року до 01 березня 2018 року.
64. Суди попередніх інстанцій установили, що з січня 2008 року по лютий 2018 року посадовий оклад позивача не змінювався. Він змінився лише у березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року «№ 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01 березня 2018 року та якою установлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.
65. На основі цього Верховний Суд констатує, що в силу норм Порядку № 1078 січень 2008 року є базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивача за період з січня 2016 року до березня 2018 року.
66. Тож з огляду на викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно визначення січня 2008 року як базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 .
67. Доводи скаржника не спростовують правильності висновків судів попередніх інстанцій.
68. При цьому колегія суддів зауважує, що касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 не містить будь-яких доводів та аргументів щодо незгоди з висновком судів про визначення березня 2018 року як базового місяця для нарахування позивачу індексації за період з 01 березня по 30 серпня 2018 року.
69. Тому враховуючи межі касаційного перегляду, визначені статтею 341 КАС України, колегія суддів не надає оцінку оскаржуваним судовим рішенням у цій частині.
70. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
71. Отже, переглянувши оскаржувані судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку, що суди правильно застосували норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
72. За таких обставин касаційна скарга задоволенню не підлягає.
VІІ. СУДОВІ ВИТРАТИ
73. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 380/7071/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов М.В. Білак А.Г. Загороднюк