Справа № 460/5924/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
27 травня 2022 р. м. Рівне №460/5924/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України
про ухвалення додаткового рішення,
У провадженні суду перебувала справа №460/5924/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області задоволено повністю:

- визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Рівненській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2466080/ від 12.03.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної №270 від 17.12.2020 та №2598533/ від 26.04.2021 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №270 від 17.12.2020, складену фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , датою її подання;

- стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області в сумі 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн 00 коп. та за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України - в сумі 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн 00 коп.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 29.04.2022.

09.05.2022 від позивача надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши подану позивачем заяву, дослідивши матеріали справи та докази, подані в обґрунтування понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи те, що під час розгляду справи судом не було вирішено питання про судові витрати в частині правничої допомоги, заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення.

Що ж стосується стягнення судових витрат на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, відповідача, суд зазначає таке.

У силу вимог п.10 ч.3 ст.2 КАС України, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення, є однією з основних засад адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 КАС України).

За змістом частини 3 статті 134 КАС України для цілей судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають сплаті в порядку компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги.

Згідно з ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частини 6, 7 статті 134 КАС України передбачають, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, визначаючи суму, що належить до відшкодування позивачу, суд застосовує критерій реальності витрат на правничу допомогу адвоката (встановлення її дійсності та необхідності), а також критерій розумності розміру цих витрат, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Саме ці критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи компенсацію судових витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у п.268 рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (East/West Alliance Limited v. Ukraine) від 23 січня 2014 року (заява №19336/04) Європейський суд зазначив: "Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п.30, ECHR 1999).

Підстави та порядок укладення договору про надання правової допомоги, а також порядок обчислення гонорару врегульовано розділом ІV Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VІ (далі - Закон №5076-VІ).

Зокрема, ст.30 Закону №5076-VІ передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.4 ст.59 КАС України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Аналіз наведених норм КАС України та Закону №5076-VІ дозволяє дійти висновку, що витрати на професійну правничу допомогу стягуються на користь позивача за умови їх підтвердження:

1) довіреністю або ордером, виданим до Закону №5076-VІ;

2) договором про надання правової допомоги;

3) документами щодо фактичного надання такої допомоги з документальним описом послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом;

4) документами, що підтверджують оплату наданих адвокатом послуг.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 05.05.2021 №10/2021, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "Андрієвський та Партнери", додаткову угоду від 05.05.2021 №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.05.2021 №10/2021, акт приймання-передачі наданих послуг від 04.05.2022 №1, платіжне доручення від 05.05.2022 №52 щодо оплати правової допомоги згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 04.05.2022 №1 на суму 8000,00грн.

Поряд з цим, жодної довіреності або ордера, що підтверджують повноваження адвоката як представника у цій справі позивачем суду не надано.

Крім того, ні договір про надання правової (правничої) допомоги від 05.05.2021 №10/2021, ні акт приймання-передачі наданих послуг від 04.05.2022 №1 не підтверджують надання позивачу Адвокатським бюро "Андрієвський та Партнери" правової допомоги саме у справі №460/5924/21.

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвалити додаткове рішення у справі №460/5924/21 за №460/5924/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій.

Відмовити у стягненні на користь ОСОБА_1 солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач-1: Головне управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська, буд.12, м.Рівне, 33023; ).

Відповідач-2: Державна податкова служба України (вул.Львівська площа, 6уд.8, м.Київ, 04053; ).

Рішення складено 27 травня 2022 року.

Суддя О.М. Дудар