Справа № 207/4872/21
Суддя: Погребняк Т. Ю.
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 207/4872/21
№ 2-а/207/7/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Погребняк Т.Ю.
за участю секретаря Морозові В.В..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області про скасування постанови у про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області про скасування постанови у про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.10.2021 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 26.440 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3 (номерний знак НОМЕР_2 ). 22.10.2021 р. об 14:17:51 год. на 168 км автомобільній дорозі М-01 в Чернігівській області він був зупинений інспектором лейтенантом поліції 1 батальйону 1 роти Літошем Дмитром Юрійовичем УПП в Чернігівській області, яким було складено відносно нього постанову про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 493074. Відповідно до вище вказаної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій керував ТЗ з напівпричепом Tad classic 30-3, та перевозив вантаж Комбайн JOHN DEER Т610 габарити якого перевищують 2.6. м., а саме 3.5. метри, без погодження з уповноваженим органом національної поліції, чим порушив п. 22.5. ПДР- порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами» та накладено на нього штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень, що підтверджується копією постанови.
Того ж дня, 22.10.2021 року, об 15:46:01 на 112 км. на автомобільній дорозі М-01 в Чернігівській області той самий ТЗ під керуванням позивача був зупинений сержантом поліції УПП в Чернігівській області Потебнею Леонідом Олексійовичем, яким було складено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері ззабезпечння безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 493/524. Відповідно до вище вказаної постанови його визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАГІ. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій керував ТЗ з напівпричепом Tad classic 30-3, та перевозив вантаж Комбайн JOHN DEER Т610 габарити якого перевищують 2.6. м., а саме 3.5. метри, без погодження з уповноваженим органом національної поліції, чим порушив п. 22.5. ТІДР- порушения ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами» та накладено на нього штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень, що підтверджується копією постанови.
Оскільки, в процесі складання постанови у позивача не було можливості надати письмові пояснення, це змусило його отримати постанову з метою її оскарження у встановленому Законом порядку.
Позивач зазначає, що постанову-2 вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надав працівник поліції не відповідають обставинам справи, В зв`язку з тим, що його двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення, позивач вважає, що постанова підлягає скасуванню.
Посилання працівника иолції на те, що вантаж мав ширину 3.5 м. є голослівним та не підтвердженим належними та допустимими доказами, оскільки працівником поліції не надано жодних доказів дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу.
Таким чином, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти та за допомогою спеціального, сертифікованого вимірювального обладнання. Працівник поліції не застосовував передбачені чинним законодавством правил проведення габаритно-вагового вимірювання, що підтверджує відсутність належних та допустимих доказів порушення ним чинного законодавства.
Фактична зупинка ТЗ була здійснена на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, лише за наявності автомобіля поліції, до того ж, вимірювання, з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось, що є грубим порушенням Порядку № 879.
Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена належними та допустимими доказами вчинення позиачем адміністративного порушення. Позивач вважає, що доданий відеозапис не може братись до уваги та розглядатись в розумінні ст. 73, 74 КАС України, оскільки з відеозапису не можливо зробити однозначний висновок, камерою не зафіксовано, що вантаж мав ширину більшу ніж передбачено дозволом, тому відеозапис не містить інформацію щодо предмета доказування, а також не можна встановити дійсні обставини справи. Крім того, відеозапис підтверджує, що працівник поліції не здійснював вимірювання ТЗ з вантажем неналежним, сертифікованим приладом у спеціально відведеному місці.
Працівник поліції розглянув справу та притягнув позивача до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, упереджено, та керувався лише домислами, припущеними та порушуючи принцип всебічного, повного га об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наклав штраф у розмірі 510 гри. 00 коп.
Позивач вважає, що вказане правопорушення слід вважати триваючим, а тому всупереч положенням ст. 61 Конституції України його двічі притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Від представника відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається що 22.10.2021 року о 15 год. 29 хв. на автомобільній дорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі. с.Красилівка, 112 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки MAN TGX 26.440 н.з. НОМЕР_1 із спеціалізованим напівпричіпом платформа TAD Classik, 30-3 н.з. та перевозив вантаж комбайн JOHN DEER Т610 габарити якого, перевищують 2.6 метри, а саме 3,5 м. без погодження з уповноваженими органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5. ПДР.
Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Представник відповідача зазаначає, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.
Таким чином, позивач рухався автомобільною дорогою на транспортному засобі габаритні параметри якого перевищували нормативи та, при цьому, не мав відповідного дозволу, у зв`язку із чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, а саме: порушення правил перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, із постанови - 1 серії ЕАО № 4937074 вбачається, що 22.10.2021 року о 14 год. 11 хв. на а/д Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, с. Рівнорпілля, 168 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки MAN TGX 26.440 н.з. НОМЕР_1 із спеціалізованим напівпричіпом платформа TAD Classik, 30-3 н.з. та перевозив вантаж комбайн JOHN DEER Т610 габарити якого, перевищують 2.6 метри, а саме 3,5 м. без погодження з уповноваженими органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5. ПДР.
За вчинене правопорушення, поліцейський роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП Літош Дмитро Юрійович притягнув водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 132-1 КУпАП та заборонив подальший рух до усунення правопорушення.
Не зважаючи на заборону руху без дозволу, водій ОСОБА_1 більш ніж через годину вчиняє знову правопорушення, проте вже в інший час (15 год. 29 хв.), за іншою адресою (168 км. А/Д М-01) за що і був притягнутий до адміністративної відповідальності проте вже іншим екіпажем поліції та навіть в іншому районі області.
Таким чином, оскаржувана постанова серії ЕАО № 4937524 від 22.10.2021 року стосується правопорушення, яке мало місце за іншою адресою, зовсім в інший час та має самостійний характер, і жодним чином не відноситься до постанови серії ЕАО № 4937074 від 22.10.2021 року. А отже, неможливо стверджувати, що позивача було двічі притягнуто за триваюче правопорушення, оскільки було вчинено 2 окремі адміністративні правопорушення, які різняться між собою часом, місцем та які вчинялись не безперервно.
Крім того, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення не є альтернативою дозволу для продовження подальшого руху. Для того, щоб здійснювати рух автомобільною дорогою М-01, починаючи з 98 км.(виїзд з М-02 в напрямку м. Гомель) необхідно було отримати дозвіл в уповноваженому органі Національної поліції. Натомість, позивач усвідомлюючи можливі правові наслідки, повторно вчиняє правопорушення передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлений позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заявлений позов не визнає, просив в звдоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Суд, взявши до уваги позицію позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що Інспекторами УПП в Чернігівській області неправомірно винесено відносно ОСОБА_1 постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване не в автоматичному режимі:
- від 22.10.2021 серії ЕАО № 4937074 за ч.1 ст.132-1 КУпАП на суму штрафу 510 грн., відповідно до якої 20.10.2021р. об 14:17:51 год., за адресою с.Рівнопілля, траса М-01, 168 км. в Чернігівській області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з напівпричіпом TAD Classik ІС, 30-3 та перевозив вантаж комбайн JOHN DEER Т610 габарити якого перевищують 2.6 метри, а саме 3,5 м. без погодження з уповноваженими органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5. ПДР;
- від 22.10.2021 серії ЕАО № 4937524 за ч.1 ст.132-1 КУпАП на суму штрафу 510 грн., відповідно до якої 20.10.2021р. об 15:46:01 год., за адресою с.Красилівка, траса М-01, 112 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з напівпричіпом TAD Classik, 30-3 н.з. та перевозив вантаж комбайн JOHN DEER Т610 габарити якого, перевищують 2.6 метри, а саме 3,5 м. без погодження з уповноваженими органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5. ПДР.
Згідно ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3, п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.
Згідно примітки до даної статті дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001р. № 1306, про порушення якого вказано інспектором у оскаржуваній постанові, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 11 вересня 2019 року № 54-IX, який набрав чинності 25.09.2019 року, статтю 132-1 КУпАП доповнено частиною другою та приміткою.
Так, частина друга статті 132-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Відповідно до примітки до ст. 132-1 КУпАП, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Підставою для звільнення від відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Нормами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Разом з цим, згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Судом встановлено, що фактичні обставини справи, викладені в оскаржуваній постанові, не знайшли свого відображення у належній юридичній кваліфікації правопорушення.
В оскаржуваній постанові поліцейським зазначено, що ОСОБА_1 перевозив вантаж, габарити якого перевищували дозволені, чим вчинив правопорушення передбачені ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.
Тобто, в вину позивача ставиться вчинення правопорушень, пов`язаних з перевищенням габаритних та великовагових параметрів транспортного засобу.
Адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті пов`язані з перевищенням габаритних параметрів передбачено частиною другою статті 132-1 цього Кодексу, і несе її відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи (ч. 1 ст. 14-3 КУпАП).
Відтак, відповідачем не доведено, всупереч вищевказаним вимогам законодавства, правомірності винесених інспекторами поліції постанов.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а тому скасовує оскаржувану постанову як неправомірну, а справа про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Поліцейський Потебня Л.О. є посадовою особою УПП в Чернігівській області. Позивач ОСОБА_1 поніс витрати на сплату судового збору у розмірі 454,00 грн. згідно квитанції № 9Х7М-Е5СА-306М-СК4С від 01.11.2021 року, тому вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернігівській області.
Керуючись, ст.ст. 7, 9, 132-1, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 72 - 77, 90, 121, 139, 243-244, 246, 254, 258, 268, 278, 279, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області про скасування постанови у про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕАО № 4937524 від 22.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену поліцейським патрульної поліції 1 батальону 1 роти УПП в Чернігівській області сержантом поліції Потебня Леонідом Олексійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 454,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Погребняк Т.Ю.