Справа № 140/2916/22
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

01 червня 2022 рокуЛуцькСправа № 140/2916/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави до Торчинської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Луцької окружної прокуратури (далі позивач) в інтересах держави звернувся з позовом до Торчинської селищної ради (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо вчинення дій, спрямованих на визнання гідротехнічних споруд, а саме: дамби з північно-східної сторони - однорідної, земляної, шириною по гребеню 2-2,5 м, довжиною 51 м, дамби не проїжджої; водонапускної споруди типу - труба, матеріал - метал; дамби з північно-східної сторони - однорідної, земляна, шириною по гребеню 2,5 м, довжиною 75 м, дамби не проїжджої; водовипускної споруди типу - труба, матеріал - метал; водовипускної споруди - типу «шахтний водоскид», матеріал - метал, що знаходяться на земельній ділянці водного фонду з кадастровим номером :04:000:1535 на території Торчинської ОТГ Луцького району Волинської, безхазяйним майном, та взяття його на облік як безхазяйного майна; зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на визнання гідротехнічних споруд, а саме: дамби з північно-східної сторони - однорідної, земляної, шириною по гребеню 2-2,5 м, довжиною 51 м, дамби не проїжджої; водонапускної споруди типу - труба, матеріал - метал; дамби з північно-східної сторони - однорідної, земляна, шириною по гребеню 2,5 м, довжиною 75 м, дамби не проїжджої; водовипускної споруди типу - труба, матеріал - метал; водовипускної споруди - типу «шахтний водоскид», матеріал - метал, що знаходяться на земельній ділянці водного фонду з кадастровим номером :04:000:1535 на території Торчинської ОТГ Луцького району Волинської області, безхазяйним майном, та взяття його на облік як безхазяйного майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Луцькою окружною прокуратурою вивчено стан додержання вимог чинного законодавства в діяльності органів влади та місцевого самоврядування в частині набуття права власності та подальшого управління майном територіальних громад Луцького району та встановлено, що на території Торчинської селищної ради перебуває нерухоме майно, на яке відсутні правовстановлюючі документи та щодо якого не вживаються заходи з метою взяття на його облік як безхазяйного.

Зазначає, що Торчинською селищною радою, як уповноваженим органом, упродовж тривалого проміжку часу не вжито жодних дієвих заходів, спрямованих на визнання об`єкту нерухомого майна - гідротехнічних споруд, які розташовані на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :04:000:1535 за межами населених пунктів колишньої Буянівської сільської ради (Торчинська ОТГ), безхазяйним майном, а також на набуття права власності на це майно, чим допущено протиправну бездіяльність.

Зокрема, Торчинською селищною радою не подано до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, заяву про взяття на облік гідротехнічної споруди, яка розташована на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :04:000:1535, як безхазяйної нерухомої речі; не опубліковано у друкованих засобах масової інформації оголошення; про взяття на облік гідротехнічних споруд, які розташовані на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :04:000:1535, як безхазяйної нерухомої речі; після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі не подано до суду заяву про передання гідротехнічних споруд, які розташовані на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :04:000:1535, у комунальну власність; не подано до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, заяву про державну реєстрацію на підставі судового рішення права власності на гідротехнічні споруди, які розташовані на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :04:000:1535.

Зазначена бездіяльність відповідача призводить до того, що протягом тривалого часу вказані гідроспоруди можуть зазнати руйнації, використовуватися без достатніх на те правових підстав.

Обґрунтовуючи необхідність захисту інтересів держави шляхом звернення заступника керівника Луцької окружної прокуратури до суду з даним позовом зазначає, що бездіяльність відповідача, що виражається у невжитті передбачених законодавством заходів щодо оформлення права власності на безхазяйне майно гідроспоруди, створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеним нерухомим майном, ризики безпідставного вибуття останнього з власності територіальної громади, інтереси якої представляє селищна рада, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав громади та тим самим порушує законодавчо встановлений порядок набуття й подальшої реалізації права власності та, відповідно, інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною майна територіальної громади, що є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду з позовною заявою. Зауважує, що звернення до суду з даним позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності користування комунальним майном без правовстановлюючих документів, що свідчить про наявність передбачених частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для представництва інтересів держави в суді.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Торчинська селищна рада у відзиві на позовну заяву від 11 квітня 2022 року №335/03-06-02/22 просить здійснювати розгляд справи за наявними матеріалами та повідомляє, що проти позову не заперечує (арк. спр. 87).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово (арк. спр. 82).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Луцькою окружною прокуратурою вивчено інформацію щодо стану додержання вимог чинного законодавства в діяльності органів влади та місцевого самоврядування в частині набуття права власності та подальшого управління майном Торчинською селищною радою та встановлено наявність гідротехнічних споруд на водних об`єктах.

Так, між Луцькою районною державною адміністрацією (орендодавцем) та громадянином ОСОБА_1 (орендарем) 08 лютого 2010 року укладено договір оренди земельної ділянки під розміщення водного об`єкту, пунктом 1 якого передбачено, що орендодавець надає орендареві в користування на умовах оренди для створення культурного рибного господарства рибний водний об`єкт, який розташований на території Буянівської сільської ради (за межами населеного пункту) з прибережними смугами (кадастровий номер :04:000:1535) на підставі розпорядження Луцької районної державної адміністрації від 27 березня 2009 року №165 (арк. спр. 57-59).

Відповідно до пунктів 2, 3, 8 вказаного договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,5783 га. На земельній ділянці немає об`єктів нерухомого майна. Договір укладено на п`ять років.

Вказаний договір зареєстрований у Луцькому районному відділі ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 08 лютого 2010 року за № 02.

У подальшому, 17 серпня 2016 року між Волинською обласною державною адміністрацією та громадянином ОСОБА_1 укладено додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди водних об`єктів та земель водного фонду від 08 лютого 2010 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди поновити строк дії договору оренди від 08 лютого 2010 року земельної ділянки водного фонду державної власності загальною площею 2,5783 га, в тому числі: 1,0367 га водного плеса, 1,5416 га болота, розташованої за межами населених пунктів Буянівської сільської ради Луцького району для рибогосподарських потреб, продовживши його дію на 20 років.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта з кадастровим номером :04:000:1535 право оренди земельної ділянки 26.08.2016 зареєстровано за ОСОБА_1 (арк. спр. 69-70).

Крім того, між Волинською обласною державною адміністрацією (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендарем) укладено договір оренди водного об`єкту від 14 вересня 2016 року № 56, відповідно до пункту 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове користування водні об`єкти для рибогосподарських потреб: ставок площею 0,5718 га, розташований на території Буянівської сільської ради Луцького району Волинської області за межами населених пунктів; ставок площею 0,4649 га, розташований на території Буянівської сільської ради Луцького району Волинської області за межами населених пунктів.

Згідно із пунктом 2 вказаного договору об`єктом оренди за договором є вода (водний простір) водного об`єкту 14,55 тис. кв. м, 1, 0367 га, земельна ділянки під водним об`єктом 1,036 га, під болотами - 1,5416 га, з кадастровим номером :04:000:1535.

Відповідно до пояснювальних записок до паспорта водного об`єкта - ставків площею 0,4649 га та 0,5718 га відомча приналежність гідровузлів - Буянівська сільська рада Луцького району Волинської області.

При цьому, вказана гідроспоруда на балансі Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області та Волинської обласної державної адміністрації не перебуває.

Окрім того, за інформацією Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, ДП «Укрриба» вказана вище гідротехнічна споруда - однорідна земляна дамба у них на балансі також не перебуває.

За інформацією ДП «Укрриба» від 12 квітня 2021 року за № 08-04/40 на земельній ділянці за кадастровим номером :04:000:1535 (Буянівська сільська рада) відсутнє державне нерухоме майно, балансоутримувачем якого є ДП «Укрриба».

Відповідно до акту обстеження водних об`єктів, гідротехнічних споруд, розташованих на території територіальної громади Торчинської селищної ради?на землях комунальної власності від 10 грудня 2021 року обстежено водний об`єкт загальною площею 2,5783 га, який передано в оренду. У межах об`єкта оренди розміщені гідротехнічні споруди: ставок площею 0,5718 га: дамба з північно- східної сторони - однорідна, земляна, шириною по гребеню 2-2,5 м, довжиною 51 м, дамба не проїжджа; водонапускна споруда типу - труба, матеріал - метал; ставок площею 0,4649 га: дамба з північно-східної сторони - однорідна, земляна, шириною по гребеню 2,5 м, довжиною 75 м, дамба не проїжджа; водовипускна споруда типу - труба, матеріал - метал; водовипускна споруда - типу «шахтний водоскид», матеріал метал (арк. спр. 84).

Листом від 06 квітня 2021 року №352/1.11.2/21 Торчинська селищна рада повідомила, що наявна на орендованому водному об`єкті у громадянина ОСОБА_1 однорідна земельна дамба на балансі селищної ради не перебуває, інформація по даному об`єкту відсутня (арк. спр.20-21).

Уважаючи бездіяльність відповідача, яка полягає у невжитті заходів щодо оформлення права власності на гідротехнічні споруди протиправною, заступник керівника Луцької окружної прокуратури звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначенням пунктів 1, 2 та 7 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно зі статтею 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з частинами третьою - п`ятою статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII) визначено, що на прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Частина третя статті 23 Закону №1697-VII передбачає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У контексті зазначених норм можна зробити висновок, що в адміністративному процесі прокурор набуває статусу позивача в разі, якщо певними діями, рішеннями чи бездіяльністю порушено інтерес держави у публічних правовідносинах, а орган, який уповноважений реалізовувати або захищати такий інтерес, відсутній або в силу закону не наділений повноваженнями самостійно звертатися до суду.

У такому випадку прокурор здійснює квазіпредставницьку функцію, виступаючи в інтересах певного органу державної влади, однак, в адміністративному судочинстві прокурор не може набувати статусу сторони у справі із самостійними інтересами, правами та обов`язками, крім випадків, коли це прямо передбачено нормами КАС України.

Суд зауважує, що за змістом статті 2 КАС України метою вирішення спору у сфері публічно-правових відносин є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однак у спорі, що розглядається, прокурор не реалізовує публічно-владні управлінські функції стосовно відповідача та не здійснює представництво будь-якого державного органу, оскільки зі спору вбачається, що його предметом є ухилення селищної ради від вжиття заходів щодо оформлення безхазяйного майна, а саме гідротехнічних споруд.

Вирішення адміністративним судом спору, який виник між прокурором та Торчинською селищною радою, не відповідатиме меті ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, оскільки зводитиметься до розгляду державою в особі уповноваженого нею органу (суду) спору між іншими її органами, тобто спору держави із самою собою.

Невідповідність меті вирішення публічно-правового спору та завданням адміністративного судочинства обумовлює потребу розв`язання такого спору в межах існуючих адміністративних процедур, а не в судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 19 КАС України справами у публічно-правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, є, зокрема, спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Вирішення судом так званого «компетенційного» спору між суб`єктами владних повноважень у широкому розумінні спрямоване саме на захист прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, оскільки сприяє досягненню юридичної визначеності у відносинах між особами приватного права та органами державної влади.

Однак спір між прокуратурою та селищною радою щодо примусу до виконання Торчинською селищною радою своїх функцій не є компетенційним, можливість його вирішення адміністративним судом КАС України не передбачена.

При цьому у цій справі поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду. А тому такий спір між державними органами не може бути вирішений у судах жодної юрисдикції.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі № 814/1433/18 та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються при вирішенні цієї справи, а також в постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2022 року у справі № 460/18340/21, від 19 травня 2022 року у справі №460/307/22.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного, провадження у даній справі належить закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Як передбачено частинами першою, другою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відтак, оскільки провадження у цій справі закрито з інших підстав, ніж у зв`язку з відмовою позивача від позову, а саме на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України, тому Волинській обласній прокуратурі необхідно повернути з бюджету судовий збір в сумі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок), який сплачений платіжним дорученням від 22 лютого 2022 року №233 (арк. спр. 16) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 81).

Керуючись статтями 132, 143, пунктом 1 частини першої статті, частиною другою 238, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 13) в інтересах держави до Торчинської селищної ради (45612, Волинська область, Луцький район, селище міського типу Торчин, вулиця Незалежності, будинок 103, ідентифікаційний код юридичної особи 04333158) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії закрити.

Повернути Волинській обласній прокуратурі (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 15, ідентифікаційний код юридичної особи 02909915) з бюджету судовий збір в розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок), сплачений платіжним дорученням від 22 лютого 2022 року №233.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.І. Смокович