Справа № 160/1154/22
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 травня 2022 року Справа №160/1154/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сліпець Н.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ ПРІМА» про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі №160/1154/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ ПРІМА» до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ ПРІМА» до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ ПРІМА» задоволено, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС України у Київській області №3062513/40633273 від 02.09.2021 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №16 від 19.07.2021 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «КБ ПРІМА»;

- зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №16 від 19.07.2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «КБ ПРІМА», датою її фактичного отримання;

- стягнуто з Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5, корпус А, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ ПРІМА» (49130, м. Дніпро, пр. Миру, буд. 67, офіс 18, 3) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 240,50 (одна тисяча двісті сорок гривень п`ятдесят копійок) грн.;

- стягнуто з Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ ПРІМА» (49130, м. Дніпро, пр. Миру, буд. 67, офіс 18, 3) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 240,50 (одна тисяча двісті сорок гривень п`ятдесят копійок) грн.

13.04.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КБ ПРІМА» звернулось до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №160/1154/22, зокрема, щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 року призначено заяву до розгляду без повідомлення (виклику) сторін у письмовому провадженні на 31.05.2022 року.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як передбачено ч.2 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із п. п. 6, 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню у судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи заяву, суд виходить із того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів ТОВ «КБ ПРІМА» у справі №160/1154/22 здійснював адвокат Стрижак Євгеній Юрійович, що здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №87 від 22.01.2018 року.

Судом встановлено, що між Адвокатським об`єднанням «КС ПАРТНЕРС» та ТОВ «КБ «ПРІМА» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №2912/21 від 29.12.2021 року.

Відповідно до пункту 4.1 вказаного договору юридичну допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання або шляхом готівкового розрахунку. Вартість правової допомоги становить 5 000,00 грн.

Відповідно до рахунку-фактури №СФ-0000081 від 29.12.2021 року загальна вартість наданих послуг складає 5 000,00 грн.

Вказані послуги були прийняті позивачем за актом виконаних робіт від 12.04.2022 року №1.

Позивачем здійснена повна оплата у сумі 5 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 30.12.2021 року.

Отже, загальна сума витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі склала 5 000,00 грн.

При цьому, відповідачами не надано доказів завищення суми гонорару, не надано доказів того, що ціни на послуги адвоката у цій справі є явно завищеними на ринку юридичних послуг, а також не доведено не співмірність витрат, заявлених до відшкодування.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи, ціну позову, кількість часу витраченого адвокатом на виконання робіт з надання позивачу у цій справі правничих послуг, а також значення цієї справи для позивача та його репутації, суд дійшов висновку, що сума витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. є співмірною та відповідає принципу розумності, а її розмір обґрунтованим.

При цьому, суд звертає увагу, що розмір гонорару адвоката у сумі 5 000,00 грн. є фіксованим, узгодженим сторонами у договорі про надання правової допомоги та фактично є сплаченим клієнтом, що підтверджується платіжним дорученням.

Таким чином, вищенаведені обставини не вимагають будь-якого іншого підтвердження понесених позивачем витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги та надання суду актів наданих послуг (виконаних робіт) з детальним описом їх обсягів та вартості.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 року по справі № 640/18402/19, а саме: «витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС, суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним».

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, заява ТОВ «КБ ПРІМА» щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 143, 243, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ ПРІМА» про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі №160/1154/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ ПРІМА» до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у справі №160/1154/22, яким:

- стягнути з Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5, корпус А, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ ПРІМА» (49130, м. Дніпро, пр. Миру, буд. 67, офіс 18, 3) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) грн.;

- стягнути з Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ ПРІМА» (49130, м. Дніпро, пр. Миру, буд. 67, офіс 18, 3) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець