Справа № 165/363/22
Суддя: Ушаков М. М.
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/363/22
Провадження № 2-а/165/31/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ушакова М.М.

за участю секретаря Лубаєвської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у даній справі,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у даній справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 січня 2022 року о 22.03 годині керував автомобілем «Volkswagen Touran», д.р.н. НОМЕР_1 . Виїхавши на проспект Дружби, рухаючись із дозволеною швидкістю 50 км/год., впевнившись в тому, що суцільної розмітки не має, а знаки, що забороняють обгін відсутні, розпочав маневр обгону червоного автомобіля, який їхав попереду у попутному мені напрямку. Порівнявшись із червоним автомобілем побачив, що за ним рухався з дуже повільною швидкістю автомобіль марки «Volkswagen Sharan», зеленого кольору. З метою не «підрізати» червоний автомобіль, позивач вирішив обігнати автомобіль марки «Volkswagen Sharan», який не подавав жодного сигналу про зміну руху. Коли він наблизився за 2-3 метри до автомобіля «Volkswagen Sharan», останній раптово почав маневр повороту ліворуч. Оскільки загальмувати не виявлялося можливим в даній дорожній ситуації, позивач, намагаючись уникнути ДТП, різко повернув кермо ліворуч, однак, зіткнення з автомобілем «Volkswagen Sharan» не вдалось уникнути, внаслідок чого, його автомобіль відкинуло на припаркований автомобіль Mitsubishi Lancer. В подальшому після зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lancer, його авто віднесло далі вперед по дорозі.

02 лютого 2022 року інспектором СРПП ВП № 1 (м. Нововолинськ), лейтенантом поліції Пукавським Олександром Вікторовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 618823, згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 та ч.2 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням моїх прав, не відповідає обставинам події та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

В оскаржуваній постанові серії БАВ № 618823 від 02.02.2022 року вказується, що 29.01.2020 о 22.03 год. в Нововолинськ по пр. Дружби ОСОБА_1 керував ТЗ «Volkswagen Touran», д.р.н. НОМЕР_1 та здійснив рух через суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки 1.1. чим порушив п.8.5.1 ПДР України та здійснив обгін автомобіля «Volkswagen Sharan», НОМЕР_2 який рухався попереду ближче ніж за 50 м до пішохідного переходу чим порушив п 14.6. «в» ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч.1, 2 ст.122 КУпАП.

Отже, відповідач вказав на порушення позивачем вимог п.8.5.1 ПДР.

Зазначає, що пункт 8.5.1 ПДР України передбачає, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до п. 8.5-1 дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

Вказує, що на даному проміжку дороги відсутня суцільна лінія розмітки, а відповідно в його діях немає складу порушення.

Відповідно вважає, що посилання відповідача на п. 8.5.1. ПДР України є незаконним та необґрунтованим.

Зокрема, відповідно таке порушення як заборона перетину суцільної лінії розмітки передбачено п. Розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України.

Вважає, що Відповідачем, в даному випадку, мало би бути надано докази наявності суцільної лінії розмітки на вказаній ділянці дороги станом на 29.01.2022 року (день події). Таким доказом могли би бути матеріали, фото чи відео зйомка, схема, тощо. Оскільки, в Розділі 7, оскаржуваної постанови серії БАВ № 618823 від 02.02.2022, не зазначено жодного доказу на підтвердження винуватості позивача, то вважає, що дана постанова винесена безпідставно та базується виключно на припущеннях відповідача, що є неприпустимо.

Крім цього, відповідач вказав на порушення ОСОБА_1 14.6 (в) ПДР України, а саме те, що він не завершив маневр обгону за 50 метрів перед пішохідним переходом.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил обгону тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.14.6 в) ПДР обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу (фото чи відео зйомки) про наявність пішохідного переходу, не проведено заміри відстані. Тобто, відсутній будь-який доказ вчинення даного порушення.

У зв`язку з тим, що позивач не допустив порушень Правил дорожнього руху, тому він звернувся із адміністративним позовом в суд про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник - адвокат Улибін-Вельгус В.В. подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити з підстав, наведених у ньому.

Представник відповідача - Головного управління патрульної поліції у Волинській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки. Про причину неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позов, доказів на спростування доводів позивача, суду не надав.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 268 КАС України.

Крім того, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст. 205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.02.2022 відповідачем було складено щодо позивача постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 618823 за ч. 2 ст. 122 КУпАП (далі постанова) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 29.01.2022, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.5.1 та п. 14.6 (в) Правил дорожнього руху України, а саме: здійснив рух через суцільну лінію розмітки та здійснив обгін транспортного засобу марки «Volkswagen Sharan», НОМЕР_2 , який рухався попереду, ближче 50 метрів перед пішохідним переходом, , відповідальність передбачена ч.1 та ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно із ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. В даному випадку відповідачем при винесені постанови не було заслухано і враховано пояснень позивача, тому виникає сумнів щодо об`єктивності та правомірності винесеної щодо позивача постанови.

Позивач заперечує свою причетність до вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності дій суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може грунтуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідачем не спростовано доводів позивача на заперечення обставин вказаних у оспорюваній постанові, а в судовому засіданні не здобуто доказів, які в спростовували твердження позивача, які суд приймає до уваги, як належні і допустимі.

Отже, з врахуванням наданих суду доказів і норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що наявність складу правопорушення в діях позивача, жодними доказами не доведена.

Стаття 7 КАС України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що приймаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 та ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем не з`ясовано всіх фактичних обставин справи, а тому вважає за необхідне скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ № 618823 від 02.02.2022, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.3, ст.9, ст.72, ст.73, ст.77, ст.19, ст.242, ст.243, ст.246, ст.286 КАС України, на підставі ч.2 ст.122 КУпАП, суд,-

ухвалив:

Адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову серії БАВ № 618823 від 02.02.2022, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя підпис М.М. Ушаков