Справа № 160/902/22
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2022 року Справа № 160/902/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеси О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Науково-виробничого фермерського господарства «КОМПАНІЯ МАЇС» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання незаконною перевірки, скасування акту перевірки, визнання протиправною та скасування постанови,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Науково-виробничого фермерського господарства «КОМПАНІЯ МАЇС» (далі позивач, НВФГ «КОМПАНІЯ МАЇС») до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач, Укртрансбезпека), в якій позивач просить:
- визнати перевірки здійснену 12.10.2021 р. о 18.37 год. незаконною;
- скасувати Акт №302587 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.10.2021 р.;
В обґрунтування позовної заяви НВФГ «КОМПАНІЯ МАЇС» зазначено, що акт перевірки складено посадовою особою Укртрансбезпеки одноособово без свідків, для ознайомлення водію не надавався і копію цього акту водієві не вручено, про що свідчить відсутність підпису водія підприємства у визначеному в акті місці. Позивач зауважує, що перевезення власного вантажу позивача здійснювалося водієм за належно оформленою товарно-транспортною накладною №МС000002871 від 12.10.2021, яка, як стверджує позивач, була надана посадовій особі Укртрансбезпеки для ознайомлення під час перевірки. Невідповідність зазначених в акті відомостей фактичним обставинам, на думку позивача, вказує на фальсифікацію вказаного акту, як документу. Також позивач зауважив, що за наявними обставинами перевірку належного НВФГ «КОМПАНІЯ МАЇС» транспортного засобу можливо було здійснити лише на пересувному пункті габаритно-вагового контролю й з урахуванням часу зазначеного в акті таку перевірку проведено у темну пору доби, що суперечить п. 11 Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №879 від 20.06.2007, згідно з яким забороняється експлуатація пересувних пунктів габаритно-вагового контролю у темну пору доби. Враховуючи наведене, позивач вважає оскаржену постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2022 р. відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Зобов`язано відповідача надати до суду належним чином засвідчені документи, на підставі яких було прийнято оскаржувану постанову; належним чином засвідчені копії усіх документів, які були складені відповідачем за наслідками проведеної перевірки 12.10.2021 року; докази направлення та отримання позивачем повідомлення щодо розгляду справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт; належним чином засвідчену копію Акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.10.2021 року № 302587.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 року витребувано від Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки: належним чином засвідчені документи, на підставі яких було прийнято оскаржувану постанову; належним чином засвідчені копії усіх документів, які були складені відповідачем за наслідками проведеної перевірки 12.10.2021 року; докази направлення та отримання позивачем повідомлення щодо розгляду справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт; належним чином засвідчену копію Акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.10.2021 року № 302587. Зупинено провадження у справі до надання витребуваних судом доказів.
19.05.2022 р. на адресу суду від представника відповідача надійшли докази у справі.
20.05.2022 р. на адресу суду від представника відповідача надійшли пояснення на позовну заяву, в яких він не погоджується із позовом та в задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі. В обґрунтування пояснень відповідач зазначив, що за наслідками перевірки 12.10.2021 зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: товарно-транспортної накладної заповненої належним чином, передбаченої п. 11.1 наказу МТУ №363 від 14.10.1997. Відповідач стверджує, що Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки в повній мірі виконало свій обов`язок щодо належного та своєчасного інформування НВФГ «КОМПАНІЯ МАЇС» про час та місце розгляду справи. Також відповідач зазначив, що відповідно до висловленої у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 у справі №820/4810/17 позиції, відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростувати вину у суді, та, у зв`язку з чим не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Ухвалою суду від 25.05.2022 року провадження у справі поновлено.
Ухвалою суду від 25.05.2022 року заяву Науково-виробничого фермерського господарства "КОМПАНІЯ МАЇС" про забезпечення позову у справі за позовною заявою Науково-виробничого фермерського господарства "КОМПАНІЯ МАЇС" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови задоволено.
Забезпечено позов у адміністративній справі №160/902/22 шляхом зупинення стягнення у виконавчому проваджені ВП №69004454 на підставі виконавчого документа постанови № 317330 виданої 09.12.2022р. Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки до набрання законної сили рішення суду в адміністративній справі № 160/902/22.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.
12.10.2021 на підставі направлення на перевірку №015039 від 11.10.2021 посадовою особою Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проводилась рейдова перевірка у Харківській області, перехрестя а/д М-18 вул. 40 років Перемоги м.Нова Водолага, в ході якої був зупинений транспортний засіб марки MAN, державний номер НОМЕР_1 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_1 .
В ході проведеної 12.10.2021 р. о 18:37 год. перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він використовується позивачем. Водій, що знаходився за кермом означеного транспортного засобу передав до перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та товарно-транспортну накладну.
Після перевірки документів, які надав водій, співробітникам Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки останніми складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №302587 від 12.10.2021, в якому зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме:
- перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: товарно-транспортної накладної заповненої належним чином, передбаченої п. 11.1 наказу МТУ №363 від 14.10.1997;
- перевезення з перевищенням габаритних норм на 29,6 % без відповідного дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними органами, чим порушено п. 22.5 ПДР, затверджених ПКМУ №1306 від 10.10.2001, відповідальність за що передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
За результатами габаритно-вагового контролю 12.10.2021 р. співробітниками Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки також було складено Акт №0003582 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.
У вищезазначених актах наявні відмітки про відмову водія від підпису цих актів.
Одночасно із цим, позивачем надано до суду засвідчену копію доповідної записки від 13.10.2021 р. за підписом ОСОБА_1 , в якій останній повідомив НВФГ «КОМПАНІЯ МАЇС», зокрема, про те, що працівником Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки не повідомлено водія про результати перевірки й не надано жодного документу (в т.ч. для ознайомлення).
Для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, акти №302587 і №0003582 від 12.10.2021 р. були направлені Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.
Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки надіслано на адресу позивача повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту №302587, в якому зазначалося про необхідність прибуття 09.12.2021 р. о 10 год. 00 хв. у приміщення Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
За результатом розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідачем були прийняті:
- постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №317330 від 09.12.2021 р., якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17 000, 00 грн. за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч.1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» (підстава: Акт №302587 від 12.10.2021 р.);
- постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №317329 від 09.12.2021 р., якою до позивача за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 34 000, 00 грн. за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 16 ч.1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» (підстава: Акт №302587 від 12.10.2021 р.).
Вважаючи вказану вище постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №317330 від 09.12.2021 р. протиправною, а перевірки здійснену 12.10.2021 р. о 18.37 год. незаконною, НВФГ «КОМПАНІЯ МАЇС» звернулося до суду із цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до абз. 3 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» за №442 від 10.09.2014 р., Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті реорганізовується шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, а також підпорядкувавши службі, що утворюється - Державній службі України з безпеки на транспорті, Державну спеціальну службу транспорту.
Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 р. затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Положення).
Пунктом 1 Положення, встановлено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
З огляду на п.п. 2, 15, 27, 54, 58, 62 п. 5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.
У відповідності до п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
З огляду на викладене, Укртрансбезпека та її територіальні органи під час здійснення своїх повноважень діють як суб`єкти владних повноважень, яким надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання.
Статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001 р. визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про автомобільний транспорт», основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Частиною 14 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
У розумінні абз. 18, 20 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.
Згідно з частинами 1-2 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (у редакції, чинній на час винесення оскарженої постанови), встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Під час звернення до суду позивач до матеріалів позову додав копію товарно-транспортної накладної №МС000002871 від 12.10.2021 на комбайн HALDRUP C85 (1 шт.).
Відповідно до пункту 2 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №207 від 25.02.2009 р. для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб такий Перелік включає:
- накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж;
- посвідчення на право керування транспортним засобом вiдповiдної категорії;
- реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом;
- талон про проходження державного технічного огляду;
- поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 р., товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Згідно з п. 11.1 розділу 11 Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 р., основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
Оформлення товарно-транспортної накладної в електронній формі (далі - е-ТТН) здійснюється відповідно до абзацу четвертого цього пункту.
Е-ТТН підписується за допомогою електронного підпису (далі - ЕП) водія та/або експедитора, відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача.
Створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання, знищення е-ТТН здійснюється відповідно до Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги».
Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною.
Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (сертифікати, свідоцтва тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів, у паперовому та/або електронному вигляді.
У разі оформлення е-ТТН супровідні документи також додаються в електронній формі. У разі оформлення товарно-транспортної накладної у паперовій формі супровідні документи додаються в паперовій формі за підписом відповідальних осіб.
Зі змісту наданої позивачем товарно-транспортної накладної за №МС000002871 від 12.10.2021 р. вбачається, що вона містить всі необхідні відомості та оформлена відповідно до зазначених вище вимог.
Під час розгляду справи відповідач не надав до суду належного та допустимого доказу, які дають підстави вважати, що позивачем 12.10.2021 р. при перевезенні вантажу (комбайн) було допущено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке встановлена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині не оформлення та відсутності товарно-транспортної накладної, а також невідповідності цієї товарно-транспортної накладної вимогам п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 р.
При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом".
Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.1988 р., "Тейксейра де Кастро проти Португалії" від 09.06.1998 р., "Яллог проти Німеччини" від 11.07.2006 р., "Шабельник проти України" від 19.02.2009 р., зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.
Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 р. по справі "Лавентес проти Латвії" та від 08.02.2011 р. по справі "Берктай проти Туреччини" наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій".
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Отже, відповідач не надав до суду достатніх та беззаперечних доказів та не навів доводів, що підтверджують наявність з боку позивача порушень, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги НВФГ «КОМПАНІЯ МАЇС» про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №317330 від 09.12.2021 р. є такими, що підлягають задоволенню.
Водночас, позовні вимоги щодо визнання перевірки здійсненої 12.10.2021 р. о 18.37 год. незаконною, скасування акту Акт №302587 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.10.2021 р. є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки належним способом захисту порушених прав позивача є саме визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У відповідності до ч. 1 і ч. 2 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини та наведені у рішенні суду норми права, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з цією позовною заявою Науково-виробниче фермерське господарство «КОМПАНІЯ МАЇС» сплатило судовий збір у загальному розмірі 4962, 00 грн., в т.ч. 2481, 00 грн. (за позовну вимогу майнового характеру) та 2481, 00 грн. (за позовні вимоги немайнового характеру).
Отже, за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на користь Науково-виробничого фермерського господарства «КОМПАНІЯ МАЇС» підлягає стягненню сума сплаченого ним судового збору у розмірі 2481, 00 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 72, 77, 241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В іншій частині позовних вимог, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.05.2022 року.

Суддя О.М. Неклеса