Справа № 580/10663/21
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року справа № 580/10663/21
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення виплати суми компенсації у місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості згідно рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 р. у справі №580/2094/21 та не здійснення виплати суми компенсації по даний час.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення за період 03.12.2015 по 21.10.2021 відповідно до положень статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що йому відповідачем, під час його служби, не було виплачено індексацію. Грошові кошти із вказаних виплат йому виплачено 21.10.2021р., на підставі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.06.2021р. у справі №580/2094/21. Позивач зазначає, що набув право на спірну компенсацію за ті періоди коли заробітна плата повинна була бути виплачена, а не з місяця ухвалення судом рішення, оскільки заборгована заробітна плата повинна виплачуватися згідно закону в місяці - виплати а не через певний час, тому норма закону «провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів» відліковується з наступного місяця, коли мала бути виплачена заборгованість. Судом, тільки нараховується невизнана Відповідачем, тобто не нарахована заробітна плата за місяці, коли вона повинна була бути нарахована.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У строк встановлений судом та станом на дату прийняття рішення в даній справі відзив на позов від відповідача не надходив.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Черкаський окружний адміністративний суд у рішенні від 11.06.2021р. у справі №580/2094/21 встановив, що відповідно до витягу з наказу Військової частини НОМЕР_2 №265 від 13.12.2017р., позивача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 13.12.2017р.

Вказаним рішенням суду (набрало законної сили 13.07.2021р.) зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 03 грудня 2015 року по 13 грудня 2017 року.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2022р. №901/3/70 та платіжного доручення №1004 від 20.10.2021р. позивачу, на виконання рішення суду у справі №580/2094/21, перераховано грошові кошти-індексацію грошового забезпечення у сумі 3360,73 грн. (згідно відмітки Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області оплачено 21.10.2021р.).

01.11.2021р. позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення за період 03.12.2015 по 21.10.2021 відповідно до положень статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Як зазначив позивач, станом на дату звернення з даним позовом, відповіді на подану заяву не отримав.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не проведення виплати суми компенсації у місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості та не здійснення виплати компенсації по даний час, протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 Закону №2050-ІІІ, визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у Законі № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення), сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Суд зазначає, що використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин, у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ, дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі № 803/1423/17, від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17, від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17, від 27 квітня 2020 року у справі №803/1314/17.

Індексація грошових доходів населення відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 03.07.1991 №1283-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (далі Закон №1283-ХІІ) це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

На підставі ч.1 ст.2 Закону №1283-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Крім того, відповідно до ст.2 Закону № 2050-ІІІ, під доходами у Законі №2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема: заробітна плата (грошове забезпечення), сума індексації грошових доходів громадян.

З урахуванням зазначеного, індексація грошового забезпечення, є грошовим забезпеченням (заробітною платою) у розумінні як Закону України «Про оплату праці» так і Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», у зв`язку із чим підлягає компенсації.

Судом встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.06.2021р. у справі №580/2094/21, яке набрало законної сили, встановлено не виплату відповідачем частини грошового забезпечення позивача (індексацію за період з 03 грудня 2015 року по 13 грудня 2017 року) та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 03 грудня 2015 року по 13 грудня 2017 року.

Разом з тим, судом враховано, що суми індексації за вказаний вище період не нараховувались позивачу у період його служби, та були спірними, право на їх виплату підтверджено рішенням суду від 11.06.2021р. у справі №580/2094/21. З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що до 13.07.2021р. (дати набрання законної сили рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.06.2021р. у справі №580/2094/21), у відповідача не виникло обов`язку із нарахування та виплати позивачу спірної компенсації.

З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог, та зазначає, що періодом за який належить виплатити спірну компенсацію є період з 13.07.2021р. по 21.10.2021р.

Відповідно до частин 1,2 статті 77 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи наведене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, виходячи з системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, з огляду на що адміністративний позов належить задовольнити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення за період з 13.07.2021р. по 21.10.2021р. відповідно до положень статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення за період з 13.07.2021р. по 21.10.2021р. відповідно до положень статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО