Справа № 580/1161/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року справа № 580/1161/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16 вересня 2021 року № про порушення п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та про донарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 25 900, 00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16 вересня 2021 року № про порушення п. 2 Постанови КМУ № 957 від 03.10.2008 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» та про донарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 10 000, 00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16 вересня 2021 року № про порушення ч.4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального» та про донарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем проведена фактична перевірка його господарської діяльності за результатами якої винесено податкові повідомлення-рішення від 16.09.2021 №, №, № про накладення штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 52 000, 00 грн. Позивач вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для виходу на фактичну перевірку та її проведення. Під час проведення перевірки відповідач контрольну закупку та хімічний аналіз горілки та інших речовин з запахом спирту не проводив, отже факт зберігання алкогольних напоїв та мету їх реалізації не встановив. Разом з тим, в акті перевірки відсутні відомості про вручення позивачу наказу, направлень на перевірку та підпис посадової особи відповідача. Враховуючи наявні процедурні порушення під час проведення фактичної перевірки, позивач просить визнати протиправними та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області пред`явлено особі, що провела розрахункову операцію посвідчення, направлення на перевірку та вручено копію наказу від 16.08.2020 року №1743-п, що підтверджується записом в направленнях на перевірку, завірену підписом особи, що провела розрахункову операцію. В ході перевірки відповідачем встановлено факт зберігання з метою реалізації у магазині за адресою АДРЕСА_1 алкогольних напоїв, а саме: горілки не маркованої марками акцизного додатку встановленого зразка, що підтверджується актом про добровільне надання вказаних алкогольних напоїв від 17.08.2021. В подальшому працівниками ГУ ДПС у Черкаській області надано письмове звернення від 17.08.2021 про надання документів, що підтверджують придбання, облік, походження підакцизних товарів, які надано не було. Також, вибірковою перевіркою інформації системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій встановлено факт реалізації позивачем пляшки вина ігристого об`ємом 0,75 л за ціною 90.00 грн нижчою ніж мінімальна. Відповідач вважає, що діяв відповідно до чинного законодавства України у межах повноважень, тому ознаки протиправності в його діях відсутні.

13.04.2022 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій зазначено, що відповідачем не встановлено факту того, що в магазині знаходилася саме горілка не маркована марками акцизного податку, а не інша речовина, як і не встановлено мету реалізації вказаної речовини. Позивачем до скарги були додані первинні документи щодо придбання підакцизних товарів (накладні).

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Позивач здійснює роздрібну торгівля алкогольними напоями згідно ліцензій №2101010 термін дії з 11.05.2021 по 11.05.2022, №2002491 термін дії з 07.10.2020 по 07.10.2021 та тютюновими виробами згідно ліцензій №2100965 термін дії з 11.05.2021 по 11.05.2022, №2002201 термін дії з 07.10.2020 по 07.10.2021.

На підставі пп. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, ст. 16 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» зі змінами та доповненнями, з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, відповідно до наказу ГУ ДПС у Черкаській області від 16.08.2021 № 1743-п, направлення № 1960/23-00-07-0719 від 16.08.2021 та № 1961/23-00-07-0719 від 16.08.2021 у період з 17.08.2021 по 26.08.2021 працівниками ГУ ДПС у Черкаській власті здійснено фактичну перевірку діяльності позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами фактичної перевірки відповідачем складено акт від 27.08.2021 №5895/23-00-07-0717/ НОМЕР_1 Про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 в якому вказано, що 17.08.2021 о 12:21 встановлено факт продажу пива «Чернігівське біле» 0,5 л по ціні 19,40 грн за одну пляшку. Особа, що провела розрахункову операцію, ОСОБА_2 отримала грошові кошти, видала товар та провела рахункову операцію через фіскальний РРО (фіскальний чек від 17.08.2021 12:21 №11286). В ході перевірки відповідач встановив факт зберігання алкогольних напоїв (горілки) без марок акцизного податку встановленого зразка. Перевіркою встановлено, що в реалізації знаходились алкогольні напої та тютюнові вироби, на які відсутні накладні та/або будь-які інші документи, що підтверджують походження товару згідно опису фактичних залишків товару від 17.08.2021 на загальну суму 12950,00 гривень та факт реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими від мінімально встановлених роздрібних цін. Згідно бази даних АС «Податковий блок» 04.02.2021 об 17 год. 53 хв. через реєстратор розрахункових операцій № позивач реалізував вино ігристе 0,75 літри за ціною 90,00 грн. (чек № 13567), а мінімальна роздрібна ціна на даний товар не повинна бути менше ніж 109,00 грн.

Контролюючим органом надано позивачу письмове звернення від 17.08.2021 про надання документів (їх належним чином завірених копій) що підтверджують придбання, облік, походження підакцизних товарів, включених до опису акту зняття залишків ТМЦ. Станом на 26.08.2021 документи, зазначені у письмовому зверненні позивачем не надано.

На підставі акту перевірки від 27.08.2021 №5895/23-00-07-0717/ відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 16.09.2021 № про порушення п.12 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів Розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та про нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 25 900,00 грн, № про порушення п. 2 Постанови КМУ №957 від 03.10.2008 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» та про донарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 10 000,00 грн, № про порушення ч.4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального» та про донарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 000,00 грн.

В подальшому позивачем направлено до ДПС України скарги на податкові повідомлення-рішення від 16.09.2021 №, № та №.

Рішенням ДПС України від 12.01.2022 №521/6/99-00-06-03-01-06 скарга лишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України (далі ПК України) та Законом України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг №265/95-ВР від 06.07.1995 (далі Закон №265/95-ВР).

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно підпункту 80.1. статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2. статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно пункту 80.5. ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що наказ відповідача від 16.08.2021№1743-п, на підставі якого здійснено перевірку господарської діяльності позивача, прийнятий на підставі, зокрема п.п.20.1.2, 20.14, 20.1.8 20.1.11 п. 20.1,пп. 75.1.3. п. 75.1 ст. 75, 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, та з метою контролю за дотримання вимог законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, цільового використання пального та спирту етилового платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, відображення та правильності обрахунку акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів в розрахункових документах та фіскальних звітах, наявності документів, що підтверджують походження підакцизних товарів за місцем фактичного здійснення діяльності.

Суд зазначає, що у даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирт алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального), отримання інформації про факт порушення платником податків законодавства у відповідній сфері є необов`язковим.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.08.2021 у справі 140/14625/20.

За вказаних обставин, посилання позивача на відсутність підстав для проведення вказаної перевірки суд вважає необґрунтованими.

Щодо відсутності в акті перевірки відомостей про вручення позивачу наказу, направлень на перевірку, суд зазначає про таке.

З направлень на перевірку від 16.08.2021 №1961/23-00-07-0719 та №1960/23-00-07-0719 вбачається, що особі, яка здійснювала розрахункову операцію ОСОБА_2 пред`явлено посвідчення, вказані направлення та вручено копію наказу від 16.08.2020 №1743-п під особистий підпис.

Щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 16.09.2021 №, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Статтею 20 Закону №265/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Слід зазначити, що що у цьому нормативному приписі під час визначення складу порушення поряд зі сполучником «та» вживається також і розділовий сполучник «або», які в своїй сукупності мають семантичний відтінок, як поєднання, так і протиставлення. Та за умови протиставлення означають взаємовиключний вибір з кількох елементів - «один з двох можливих», що означає застосування штрафних санкцій, або за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, або за не надання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу.

Тобто, не надання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу є самостійною підставою для застосування штрафної санкції.

Відповідно до абзацу першого п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи-підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді. Фізичні особи-підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Отже, суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу.

Судом встановлено, що в ході перевірки на підтвердження належного обліку підакцизних товарів позивач не надав підтверджуючих документів щодо їх походження. На письмове звернення відповідача від 17.08.2021 про надання документів (їх належним чином завірених копій), що підтверджують придбання, облік, походження підакцизних товарів, включених до опису акту зняття залишків ТМЦ позивач станом на 26.08.2021 документи, зазначені у письмовому зверненні не надав.

Однак, позивач до позовної заяви надав видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, що підтверджують придбання, облік, походження підакцизних товарів, включених до опису акту зняття залишків ТМЦ.

Разом з тим, санкція статті 20 Закону №265/95-ВР, зокрема, передбачає відповідальність за не надання платником податку під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу.

Враховуючи те, що станом на момент перевірки документи, що підтверджують придбання, облік, походження підакцизних товарів, включених до опису акту зняття залишків ТМЦ були відсутні, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 16.09.2021 №.

Щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 16.09.2021 №, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

У силу приписів ч 10 ст. 18 Закону №481/95-BP Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Згідно з абз. 31 ст. 1 Закону №481/95-BP мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Положеннями абзацу 30 статті 1 Закону №481/95-BP визначено, що мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари.

Постановою КМУ №957 від 30 жовтня 2008 року "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Згідно додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на вина ігристі місткістю 0,7 л та 0,75 л становить 109, 00 гривень.

При цьому, п. 1 Приміток до згаданої Постанови встановлено, що мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, віскі, рому та інших спиртових дистилятів та спиртних напоїв, одержаних шляхом перегонки зброджених продуктів з цукрової тростини, джину та ялівцевої настоянки, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок, інших спиртових дистилятів та спиртових напоїв, у тому числі бренді ординарного, горілки виноградної, інших зброджених напоїв, сумішей із зброджених напоїв та сумішей зброджених напоїв з безалкогольними напоями різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об`ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Під час перевірки контролюючим органом згідно бази даних АС «Податковий блок» встановлено, що 04.02.2021 об 17 год 53 хв (чек №13567) через реєстратор розрахункових операцій № позивач реалізував вино ігристе 0,75 літри за ціною 90,00 грн, що є меншою ніж мінімальна оптово-відпускна і роздрібна ціна на вказаний алкогольний напій.

Позивач на спростування викладених обставин належних та допустимих доказів не надав.

За вказаних обставин, позивач дійшов висновку, що відповідач правомірно виніс податкове повідомлення-рішення від 16.09.2021 № та наклав на позивача штраф за продаж алкогольних напої з порушенням граничного розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 16.09.2021 №, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з пп. 14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Стаття 226 ПК України регулює відносини, пов`язані з виготовленням, зберіганням, продажем марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Згідно п.226.2. ст.226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Пункт 226.3. ст.226 ПК України передбачає, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 226.6-226.7 ст. 226 ПК України визначено, що маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється. Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, місяць і рік випуску марки.

Згідно п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Нормами п. 228.2 ст. 228 ПК України встановлено, що контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України здійснюють відповідні контролюючі органи.

Згідно абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Таким порядком є Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затверджене постановою КМ України від 27.12.2010 № 1251.

Згідно п.19 Положення № 1251 наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

Відповідно п.20 Положення № 1251 вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень. Зазначені штрафи спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством.

В ході перевірки відповідач встановив факт зберігання позивачем алкогольних напоїв (горілки) без марок акцизного податку встановленого зразка.

Вказана обставина підтверджується актом від 17.08.2021 згідно якого особа, що провела розрахункову операцію ОСОБА_2 добровільно надала горілку у пластиковій ємності 5 л, не маркованої марками акцизного податку встановленого зразка, яка знаходилась у магазині за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою господарську діяльність позивач, опломбованої пломбам з печаткою Для пакетів 17.08.2021.

Отже посилання позивача на те, що відповідачем не встановлено походження даної речовини, яка знаходилась у пластиковій ємності 5 л за місцем провадження його господарської діяльності суд оцінює критично, оскільки особа, що провела розрахункову операцію ОСОБА_2 в акті від 17.08.2021 зазначила, що у вказаній ємності знаходилась горілка.

Доводи позивача про те, що відповідачами не доведено, що вказана пластикова ємність зберігалась ним з метою реалізації, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідальність, передбачена санкцією ст. 17 Закону №481/95-ВР встановлюється, зокрема, за зберігання алкогольних напоїв (горілки) без марок акцизного податку встановленого зразка.

Таким чином, суд вважає правомірним накладення на позивача штрафу у розмірі 17 000, 00 гривень за вказане порушення.

Щодо доводів позивача про відсутність підпису ревізора-інспектора на акті перевірки від 27.08.2021 №5895/23-00-07-0717/, слід зазначити, що вказана обставина не спростовує виявлені в ході перевірки порушення. Разом з тим, з вказаного акта перевірки вбачається, що дана посадова особа на момент його підписання перебувала у відрядженні, а при проведенні перевірки головний державний ревізор-інспектор Олександр Паклін був присутній, що підтверджується направленнями на перевірку від 16.08.2021 №1960/23-00-07-0719 та № 1961/23-00-07-0719 в яких міститься його особистий підпис.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 14, 77, 90, 139, 205, 242-246, 255, 294, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ