Справа № 160/20257/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення пенсійного органу порушує право позивача на призначення пенсії, відтак слід у судовому порядку вирішити вказаний спір та зобов`язати відповідача зарахувати до стажу періоди роботи та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з дати звернення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 22.11.2021 року надано до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 оскільки, у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах та на підставі наданих йому повноважень.
25.05.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало відзив на позовну заяву, згідно змісту якого останнє просило суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 оскільки, у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах та на підставі наданих йому повноважень.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.06.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.
За принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, а саме відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №61 від 16.06.2021 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Підставою відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах слугувала недостатність пільгового стажу, внаслідок неврахування періодів роботи з 01.08.1990 по 31.08.2000 на посаді майстра в Управлінні механізації № 11 Дніпропетровського об`єднання «Облавтодор» та з 01.09.2000 по 26.12.2001 на посаді лінійного майстра на Дніпропетровському державному підприємстві механізації дорожніх робіт №11, так як ці посади не відповідають наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці № 128 від 28.11.1999 року, оскільки в наказі вказана посада «майстер будівельних та монтажних робіт».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.07.2021 №25055-19300/К-01/8-0400/1 «Про розгляд звернення» позивача повідомлено, що у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 30.09.1982 зазначена посада майстер. У доданому до довідки наказі від 28.11.1999 №128 Про результати атестації робочих місць за умовами праці управління механізації № 11 атестована професія майстер будівельно-монтажних робіт. У списках виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів і України від 11.03.1994 № 162, зазначено посаду майстри будівельних і монтажних робіт. Оскільки назва посади в документах містить розбіжності, до пільгового стажу не було зараховано періоди роботи, що зазначені у довідці підтверджуючій пільговий характер роботи від 27.04.2021 №30.

Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 регулюється Законом України № 1788-XII від 05.11.1991 р. "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788) та Законом України № 1058-IV від 09.07.2003 р. "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058).

Відповідно пункту б частини 1 статті 13 Закону №1788, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII та статті 114 Закону України № 1058-IV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Статтею 62 Закону України № 1788-XIII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На час первісного заповнення трудової книжки позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162 (з відповідними змінами).

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 Про трудові книжки робітників та службовців встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівників та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 13 вказаної постанови Про трудові книжки працівників та службовців при звільненні працівника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою.

При цьому, відповідно до пункту 18 вказаної постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі за текстом - Порядок № 637).

У відповідності до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом, з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.09.1982 року ОСОБА_1 встановлено наступну працю позивача у спірних періодах:

з 01.08.1990 по 31.08.2000 перебував на посаді майстра в Управлінні механізації № 11 Дніпропетровського об`єднання «Облавтодор»;

з 01.09.2000 по 26.12.2001 перебував на посаді лінійного майстра на Дніпропетровському державному підприємстві механізації дорожніх робіт №11.

Отже, трудовою книжкою позивача підтверджено перебування позивача на посаді майстра та майстра лінійного з 01.08.1990 року по 26.12.2001 року.

Згідно пункту 8 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються "Список №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» і "Список № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах», затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 N 1173.

Посада майстра передбачена підпунктом «б» розділу XXIX Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» від 22 серпня 1956 року № 1173, який був чинним на період прийняття та роботи позивача на посаді майстра.

В період з 01.01.1992 року в Україні був чинним Список № 2, затверджений Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення», в розділі 22900000 XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація и ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» якого наявні позиції: 2290000б б) керівники і спеціалісти 2290000б-23419 майстри будівельних і монтажних робіт 2290000б-24441 виконавці робіт.

Пізніше, Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова від 11 березня 1994 №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», розділом 22900000 XXVII. БУДІВНИЦТВО, РЕКОНСТРУКЦІЯ, ТЕХНІЧНЕ ПЕРЕОСНАЩЕННЯ, РЕСТАВРАЦІЯ ТА РЕМОНТ БУДІВЕЛЬ, СПОРУД ТА ІНШИХ ОБ`ЄКТІВ також передбачені позиції: 2290000б б) Керівники і спеціалісти 2290000б-23419 Майстри будівельних і монтажних робіт 2290000б-24441 Виконавці робіт.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії № 30 від 27.04.2021 року Філії «Дніпропетровський автодор» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» в періоди з 01.08.1990 по 31.08.2000 та з 01.09.2000 по 26.12.2001 позивач виконував роботи, які відносяться до категорії шкідливих, робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2.

В свою чергу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області оскаржуваним рішенням відмовлено позивачу у зарахуванні спірних періодів до пільгового стажу, оскільки у пільговій довідці №30 від 27.04.2021 року вказана посада майстра та майстра лінійного, що не відповідає наказу про результати атестації робочих місць по умовах праці №128 від 28.11.1999 року, в якому зазначена посада майстер будівельних та монтажних робіт.

Однак, при призначенні позивача на посаду 01.08.1990 року списком №2 було передбачено саме посаду майстра, на якій позивач перебував до 31.08.2000 року. Доказів зміни умов праці в спірний період з 01.08.1990 року по 31.08.2000 року відповідачем не наведено. При цьому, наказом №95 від 28.12.1999 року підтверджено атестацію посади майстер.

При цьому, варто звернути увагу, що відповідно правового висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б статті 13 Закону № 1788-XII.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а також викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що не зарахування спірного періоду позивача до пільгового стажу також буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача спірні періоди його роботи, що надають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 61 від 16.06.2021 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та у зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового стажу.

При цьому, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення, що оформлене листом Відділу методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.07.2021 №25055-19300/К-01/8-0400/1 «Про розгляд звернення» задоволенню не підлягає, оскільки вказаний лист містить зміст роз`яснювального характеру та питання про призначення пенсії/ відмову у призначенні пенсії означеним листом не вирішувалось.

Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне обрати належний спосіб захисту (відновлення) порушеного права позивача у зв`язку з чим зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи ОСОБА_1 : з 01.08.1990 р. по 31.08.2000 р. на посаді майстра в Управлінні механізації №11 Дніпропетровського об`єднання «Облавтодор»; з 01.09.2000 р. по 26.12.2001 р. на посаді лінійного майстра на Дніпропетровському державному підприємстві механізації дорожніх робіт № 11.

Щодо вимоги позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

В даному випадку, необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 є наявність необхідного віку 55 років, загального стажу 30 років та пільгового стажу 12 років 6 місяців.

При розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було зараховано до страхового стажу позивача 36 років 3 місяці та 26 днів та встановлено наявність віку позивача на день звернення з заявою 09.06.2021 року - 56 років 5 місяців.

В свою чергу, позивач зазначає, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1058, а саме на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців роботи.

Згідно з частино 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас, в справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

В даному випадку, відповідачем не зараховано до пільгового стажу певні періоди роботи позивача та не розраховано такі періоди у їх числовому вирізі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що найбільш ефективний із можливих способів захисту порушеного права позивача, є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах спірні періоди роботи позивача та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 09.06.2021 року.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне обрати належний спосіб захисту (відновлення) порушеного права позивача у зв`язку з чим зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи ОСОБА_1 : з 01.08.1990 р. по 31.08.2000 р. на посаді майстра в Управлінні механізації №11 Дніпропетровського об`єднання «Облавтодор»; з 01.09.2000 р. по 26.12.2001 р. на посаді лінійного майстра на Дніпропетровському державному підприємстві механізації дорожніх робіт № 11 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 від 09.06.2021 року.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Позивачем у рамках даної справи сплачено судовий збір на суму 908,0 грн. згідно квитанції №112 від 20.10.2021 року.

Отже, судові витрати, у вигляді судового збору, підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача у розмірі 908,0 грн. відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (, 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 61 від 16.06.2021 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи ОСОБА_1 : з 01.08.1990 р. по 31.08.2000 р. на посаді майстра в Управлінні механізації №11 Дніпропетровського об`єднання «Облавтодор»; з 01.09.2000 р. по 26.12.2001 р. на посаді лінійного майстра на Дніпропетровському державному підприємстві механізації дорожніх робіт №11.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 від 09.06.2021 року з урахуванням зарахованих до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періодів роботи ОСОБА_1 : з 01.08.1990 р. по 31.08.2000 р. на посаді майстра в Управлінні механізації №11 Дніпропетровського об`єднання «Облавтодор»; з 01.09.2000 р. по 26.12.2001 р. на посаді лінійного майстра на Дніпропетровському державному підприємстві механізації дорожніх робіт №11.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суму судового збору в розмірі 908,0 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська