Справа № 120/699/22-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 травня 2022 р. Справа № 120/699/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Волинець В.М.,

позивача (2): ОСОБА_1 ,

представника позивачів (1,2): Киришова О.В.,

представників відповідача: Парпальос В.В., Форостяної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 (1), ОСОБА_1 (2) до Стрижавської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради про визнання протиправним та нечинним рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради №11 від 29 травня 2019 року "Про затвердження Генерального плану та плану зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області" в частині віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га для іншого сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 на якій знаходиться нежитлова будівля свинарника №1 - "А" з прибудовою кормокухні "а" та прибудовою "а1", загальною площею 683,8 кв.м. до зони садибної забудови Ж - 1 П.

Ухвалою суду від 24.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

17.02.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачі не надали жодного обґрунтованого доказу, яким чином план зонування перешкоджає позивачам використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору оренди земельної ділянки, а тому у позивачів відсутнє порушене право.

Також вказали, що відповідачем перед прийняттям оскаржуваного рішення здійснено комплекс заходів передбачених нормами чинного законодавства, зокрема було проведено громадські слухання, під час яких від позивачів зауважень не надходило.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 26.05.2022 року закрито підготовче провадження та за письмовою згодою учасників справи, вирішено розпочати розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання (ч. 7 ст. 181 КАС України).

У судовому засіданні позивач (2) та представник позивачів (1,2) заявлені позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

В ході проведення розгляду справи по суті допитано в якості свідка начальника відділу містобудування та архітектури, головного архітектора апарату Стрижавської селищної ради - Рудого Володимира Степановича, який надав суду покази, що від позивачів зауважень чи пропозицій щодо розроблення чи погодження містобудівної документації до Стрижавської селищної ради не надходило. Додатково вказав, що розроблення та затвердження містобудівної документації Генерального плану та плану зонування території смт. Стрижавка проводились з дотриманням норм чинного законодавства та відповідності державним будівельним нормам.

Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідка, дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить нежитлова будівля свинарника № 1 - "А" з прибудовою кормокухні "а" та прибудовою "а1" загальною площею 683.8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.19, 20/.

Вказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером 520655900:02:009:1256 загальною площею 4,6164 га, для іншого сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_3 на правах оренди.

Право оренди виникло на підставі додаткової угоди № 3 від 24 листопада 2017 року, укладеної між ОСОБА_3 та Стрижавською селищною радою до договору оренди земельної ділянки від 23 жовтня 2010 року /а.с. 26/.

Відповідно до пунктів 2, 3 договору оренди землі від 23 жовтня 2010 року зі змінами, земельна ділянка передана в оренду як несільськогосподарські угіддя (землі під господарськими будівлями), на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна (господарські споруди та будівлі сільськогосподарського призначення).

Земельна ділянка передана в оренду для сільськогосподарського використання: обслуговування будівель та споруд господарських дворів (п.14 договору оренди).

Термін дії вказаного договору становить 25 років з дати його державної реєстрації (п.7 договору).

Пунктом 27 договору оренди землі, передбачено право орендаря використовувати земельну ділянку на власний розсуд відповідно до мети, обумовленої в договорі, одержувати продукцію та доходи.

Натомість пунктом 28 договору передбачено обов`язок орендаря використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до мети, встановленої пункті 14 договору, дотримуючись вимог чинного земельного і екологічного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання земель.

Рішенням 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 11 від 29 травня 2019 року затверджено містобудівну документацію "План зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області".

Згідно вищезазначеного рішення земельну ділянку з кадастровим номером 520655900:02:009:1256 загальною площею 4,6164 га. для іншого сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться в користуванні ОСОБА_3 на підставі відповідного договору оренди землі, віднесено до зони комерційного використання В -7.

Не погоджуючись із такими діями Стрижавської селищної ради, ОСОБА_3 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та нечинним рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №11 від 29.05.2019 про затвердження містобудівної документації "план зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області" в частині віднесення орендованої земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га для іншого сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 до зони комерційного використання В-7.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі №120/12935/21-а адміністративний позов задоволено повністю, а саме визнано протиправним та нечинним рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №11 від 29.05.2019 про затвердження містобудівної документації "план зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області" в частині віднесення орендованої ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га для іншого сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 до зони комерційного використання В-7.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2022 року апеляційну скаргу Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року - без змін.

Разом з тим, рішенням 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 11 від 29 травня 2019 року частину земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га, для іншого сільськогосподарського призначення (обслуговування господарських дворів) за адресою: АДРЕСА_1 , разом з розташованою на ній нежитловою будівлею свинарника, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 віднесено до зони садибної забудови Ж -1 П.

Позивачі вважаючи зазначене рішення в частині віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га для іншого сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 на якій знаходиться нежитлова будівля свинарника №1 - "А" з прибудовою кормокухні "а" та прибудовою "а1", загальною площею 683,8 кв.м. до зони садибної забудови Ж - 1 П протиправним та таким, що порушує їх права та охоронюваний законом інтерес як власників нерухомого майна, звернулись до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 статті 55 Конституції України визначено, що рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду.

Статтею 5 КАС України гарантовано кожному право на звернення до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Виходячи зі змісту наведених вище норм права, судовому захисту підлягає виключно порушене право особи. Тобто, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас, відповідно до вказаних норм право особи звернутися до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку. Якщо ж це право не є порушеним, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом, а тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову.

У підпункті 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". У цьому ж Рішенні зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Правові висновки аналогічного змісту викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 30.06.2021 у справі №305/2127/16-а, від 21.11.2021 у справі № 804/2669/18 та від 16.12.2021 у справі № 420/6907/20 та Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2022 №120/12935/21-а.

Так, згідно з матеріалів справи, позивачі звернулись за захистом своїх законних інтересів, пов`язаних з прийняттям відповідачем - органом місцевого самоврядування, рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №11 від 29.05.2019 "Про затвердження Генерального плану та плану зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області" в частині віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га для іншого сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 на якій знаходиться належна їм на праві спільної часткової власності нежитлова будівля свинарника №1 - "А" з прибудовою кормокухні "а" та прибудовою "а1", загальною площею 683,8 кв.м. до зони садибної забудови Ж - 1 П.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення Стрижавської селищної ради безпосередньо стосується належних позивачам на праві спільної часткової власності об`єктів нежитлової нерухомості, оскільки впливає на користування ними за цільовим призначенням та обмежує реалізацію їх права власності на нежитлову будівлю, а тому право на звернення до суду з даним адміністративним позовом є беззаперечним.

Відтак, посилання відповідача щодо відсутності факту порушеного права ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.

Перевіряючи законність прийняття рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради № 11 від 29 травня 2019 року "Про затвердження Генерального плану та плану зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області" в частині віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га для іншого сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 на якій знаходиться нежитлова будівля свинарника №1 - "А" з прибудовою кормокухні "а" та прибудовою "а1", загальною площею 683,8 кв.м. до зони садибної забудови Ж - 1 П, суд виходить з наступного.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР від 21.05.1997 року (далі - Закон №280/97-ВР).

Згідно з частиною 3 статті 24 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради України і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VІ від 17.02.2011 року (далі - Закон №3038-VІ) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 18 Закону №3038-VІ зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. До затвердження генерального плану населеного пункту в межах території територіальної громади, щодо якої затверджено комплексний план (якщо обов`язковість розроблення генерального плану населеного пункту визначена рішенням про затвердження комплексного плану), межі функціональних зон та функціональне призначення територій у такому населеному пункті визначаються комплексним планом.

Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог: 1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території; 2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності; 3) відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій; 4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон; 5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови; 6) узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями; 7) відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів, 8) відображення обмежень (у тому числі меж) використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України.

Частиною 1 статті 18 Земельного кодексу України вказано, що до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Відповідно до частини 1 статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону №3038-VІ встановлено, що планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, відповідальні за розробку та затвердження містобудівної документації, діючи з дотриманням принципів належного урядування, повинні забезпечувати збалансований підхід до різних інтересів.

Законним способом узгодження різних інтересів у сфері містобудування є громадське обговорення. Процедура громадського обговорення є запобіжником порушення важливих інтересів різних груп та осіб та забезпечує їх виявлення та врахування під час прийняття рішень у сфері містобудування.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань. Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє. Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

Згідно з частиною 1 статті 21 Закону №3038-VІ громадському обговоренню підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадського обговорення проектів такої документації забороняється (ч. 2 с. 21 Закону №3038-VІ).

Крім того, відповідно до частини 3 статті 21 Закону №3038-VІ замовники містобудівної документації зобов`язані забезпечити: 1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними наслідками та наслідками для довкілля, у тому числі для здоров`я населення; 2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, пояснювальної записки, розділу "Охорона навколишнього природного середовища" або звіту про стратегічну екологічну оцінку на своїх офіційних веб-сайтах, а також вільний доступ до такої інформації громадськості; 3) реєстрацію, розгляд та врахування пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 4) проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 5) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 6) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Так, згідно матеріалів справи рішенням 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради № 11 від 29 травня 2019 року "Про затвердження Генерального плану та плану зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області" земельну ділянку з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га для іншого сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 на якій знаходиться належна ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності нежитлова будівля свинарника №1 - "А" з прибудовою кормокухні "а" та прибудовою "а1", загальною площею 683,8 кв.м. віднесено до зони садибної забудови Ж - 1 П.

Відповідно до пункту 6.7 Держаних будівельних норм України Б.1.1-22:2017 Склад та зміст плану зонування території, який набрав чинності з 01.08.2018 року та діяв на час прийняття оскаржуваного рішення, до житлових зон відносяться території, що призначаються для розташування житлових будинків, споруд для зберігання індивідуальних транспортних засобів, окремих вбудованих чи прибудованих об`єктів соціального і культурно - побутового обслуговування населення та інших об`єктів, що не потребують встановлення санітарно - захисних зон та не створюють негативного впливу на навколишнє середовище.

Житлові зони призначені для забудови житловими будинками різних типів і поверховості в залежності від місця розташування і характеру забудови населеного пункту.

Житлові зони формуються на території існуючої забудови населеного пункту та в районах, передбачених містобудівною документацією під нову забудову.

Цим же пунктом ДБН передбачено, що садибна забудова Ж-1 (зона садибної забудови) призначається для розташування одноквартирних житлових будинків до 4 поверхів (включно з мансардним поверхом) із земельними ділянками або зблокованих житлових будинків на сусідніх земельних ділянках.

Отже, належна позивачам будівля свинарника №1 - "А" з прибудовою кормокухні "а" та прибудовою "а1", загальною площею 683,8 кв.м. розташована на земельній ділянці, що оскаржуваним рішенням віднесена до садибної забудови Ж - 1 П, відтак ОСОБА_2 і ОСОБА_1 обмежено можливість використовувати її за призначенням та реалізовувати право власності, з часу набрання чинності оскаржуваним рішенням.

При цьому суд зазначає, що відповідачем при розробці Плану зонування не було враховано ні функціонального призначення будівель та споруд, що знаходяться на земельній ділянці площею 4,6161 га з кадастровим номером :02:009:1256, ні цільового призначення земельної ділянки на якій ці споруди розташовані.

Зокрема, слід звернути увагу, що земельна ділянка загальною площею 4,6161 га з кадастровим номером :02:009:1256 ніколи не була віднесена до садибної забудови.

Належну позивачам будівлю свинарника з прибудовами та допоміжними спорудам було побудовано колективним господарством "Батьківщина" для забезпечення сільськогосподарської діяльності. В свою чергу, використання земельної ділянки здійснюється за цільовим призначенням.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:009:1256 за цільовим призначенням є землею сільськогосподарського призначення, що не було враховано при прийнятті оскаржуваного рішення.

Суд погоджується із твердженнями позивачів, що наявність на земельній ділянці з кадастровим номером :02:009:1256 належного їм нерухомого майна, а саме будівлі свинарника №1 - "А" з прибудовою кормокухні "а" та прибудовою "а1", загальною площею 683,8 кв.м., які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507 мають сільськогосподарське функціональне призначення, унеможливлює віднесення цієї земельної ділянки під житлову садибну забудову без урахування їх законних інтересів.

Слід звернути увагу, що відповідно до пункту 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивачі мають беззаперечне право володіння, користування і розпорядження належного їм на праві спільної часткової власності нерухомого майна за їх цільовим призначенням, а прийняте відповідачем рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради № 11 від 29 травня 2019 року обмежує таку можливість.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради № 11 від 29 травня 2019 року "Про затвердження Генерального плану та плану зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області" в частині віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га для іншого сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 на якій знаходиться нежитлова будівля свинарника №1 - "А" з прибудовою кормокухні "а" та прибудовою "а1", загальною площею 683,8 кв.м. до зони садибної забудови Ж - 1 П є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного та враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивачів належить стягнути по 992,40 грн. судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради № 11 від 29 травня 2019 року "Про затвердження Генерального плану та плану зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області" в частині віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га для іншого сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 на якій знаходиться нежитлова будівля свинарника №1 - "А" з прибудовою кормокухні "а" та прибудовою "а1", загальною площею 683,8 кв.м. до зони садибної забудови Ж - 1 П.

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Стрижавської селищної ради (вул. 40-річчя Перемоги, 7, смт. Стрижавка, Вінницький район, Вінницька область, 23210, ).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Стрижавської селищної ради (вул. 40-річчя Перемоги, 7, смт. Стрижавка, Вінницький район, Вінницька область, 23210, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач(1): ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Позивач(2): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Стрижавська селищна рада (вул. 40-річчя Перемоги, 7, смт. Стрижавка, Вінницький район, Вінницька область, 23210, ).

Рішення у повному обсязі складено 06.06.2022 року.

Суддя Свентух Віталій Михайлович