Справа № 260/2123/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/2123/21 пров. № А/857/1440/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

за участю секретаря судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові у режимі відео конференції апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року, прийняте суддею Дору Ю.Ю. в м.Ужгород о 14 годині 59 хвилині, повний текст складено 07 грудня 2021 року, у справі № 260/2123/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

в травні 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 01.04.2021 року № 143-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 05.05.2021 року № 183-к «Про дату звільнення та проведення розрахунку з ОСОБА_1 ».; поновити його на посаді начальника юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області; стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з часу звільнення по день винесення судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ про звільнення є неправомірним, оскільки рішення про ліквідацію відповідача було відмінено, а отже фактично ліквідація не відбулася. Оскільки фактично мала місце реорганізація, а не ліквідація, яка фактично також не відбулася, відповідач не дотримався вимог трудового законодавства щодо обов`язку його працевлаштування.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 01.04.2021 року № 143-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 05.05.2021 року № 183-к «Про дату звільнення та проведення розрахунку з ОСОБА_1 ».

Поновлено позивача на посаді начальника юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області з 06.05.2021 р.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 червня 2021 року по 06 грудня 2021 року, в розмірі 74 258,56 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 13 443,36 грн. звернено до негайного виконання.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, без з`ясування всіх обставин, які мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що у спірному випадку слід застосовувати виключно спеціальний нормативно-правовий акт - Закон України «Про державну службу».

На виконання пункту 4 Плану заходів щодо реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 р. № 1118 "Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру", затвердженого наказом Держгеокадастру від 24.11.2020 р. № 505 Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області прийнято наказ від 26.02.2021 № 2-лк "Про попередження державних службовців про наступне звільнення". На виконання цього наказу головою комісії з ліквідації Головного управління було повідомлено про наступне звільнення 197 осіб, в тому числі і позивача.

Крім того вказує, що в даному випадку положення статті 49-2 КЗпП України в частині пропонування державному службовцю іншої рівнозначної посади державної служби або, як виняток, нижчої посади державної служби, до спірних правовідносин не застосовується, оскільки до даних правовідносин застосовуються положення Закону України "Про державну службу".

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Від представника позивача - адвоката Скочиляс Г.М. надійшов відзив, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, яка просить задоволити апеляційну скаргу, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарги підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на різних посадах в структурі Держкомзему, а з 11 червня 2013 року працював в Головному управлінні Держгеокадастру у Закарпатській області, що стверджується записами копії трудової книжки.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2020 року № 1118 "Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" прийнято рішення ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком, зокрема, - Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру видано наказ від 24 листопада 2020 року № 504 "Про ліквідацію та утворення територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру" та наказ від 24 листопада 2020 року № 505 "Про затвердження Плану заходів щодо реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2020 року № 1118 "Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру".

Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області прийнято наказ від 26 лютого 2021 № 2-лк "Про попередження державних службовців про наступне звільнення".

Того ж дня, позивача попереджено про наступне звільнення у зв`язку із ліквідацією Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 01.04.2021 року № 143-к «Про звільнення ОСОБА_1 » у зв`язку із ліквідацією Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області як юридичної особи публічного права відповідно до пункту 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу", звільнено позивача в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності з посади начальника юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області у зв`язку з ліквідацією як юридичної особи Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській область.

Відповідно до листків непрацездатності від 31.03.2021 р. АЛВ № 505497, від 12.04.2021, АЛВ № 588336, від 19.04.2021 АЛВ № 588855. від 26.04.2021 № 588371 позивач перебував на лікарняному з 31.03.2021 по 30.04.2021 включно. У зв`язку з вищезазначеним, згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 05.05.2021 № 183-к "Про дату звільнення та проведення розрахунку з ОСОБА_1 " встановлено дату, яку слід вважати датою звільнення позивача з посади начальника юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області - 05.05.2021 року.

05 квітня 2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 301 "Питання територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру", якою відмінено рішення про ліквідацію як юридичних осіб публічного права територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком, зокрема, - Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області. Також визнано такою, що втратила чинність, постанова Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2020 р. № 1118 "Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру".

Наказом Держгеокадастру від 19 квітня 2021 року № 210 "Про відміну рішення про ліквідацію територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру" відмінено рішення про ліквідацію як юридичних осіб публічного права територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком, зокрема, - Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, визнано такими, що втратили чинність, накази Держгеокадастру від 24 листопада 2020 року № 504 "Про ліквідацію та утворення територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру" та від 24 листопада року 2020 року № 505 "Про затвердження Плану заходів щодо реалізації постанови Кабінету Міністрів України" від 16 листопада 2020 року № 1118 "Питання функціонування територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру», зобов`язано керівників головних управлінь Держгеокадастру в областях і м. Києві подати державному реєстратору документи для державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань рішення про відміну рішення про ліквідацію територіальних органів Держгеокадастру.

Не погоджуючись з наказами про звільнення, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не наведено доказів припинення, як юридичної особи Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

При цьому, суд першої інстанції вважає, що спірні правовідносини фактично виникли не з підстав ліквідації, а реорганізації суб`єкта владних повноважень і відповідно відповідач був зобов`язаний запропонувати позивачу іншу роботу та не представив доказів відсутності вакантних посад на час його звільнення.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, однак вважає неправильним застосування норм матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2020 року № 1118 "Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, зокрема, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

При цьому, Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства щодо утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру як структурних підрозділів апарату зазначеної Служби, у тому числі і управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

У пункті 3 цієї постанови встановлено, що територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення структурних підрозділів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру згідно з пунктом 2 цієї постанови.

Покликання суду першої інстанції, як і позиція позивача щодо звільнення в процесі подальшої реалізації ліквідаційної процедури, як трактування реорганізації органу владних повноважень, колегія суддів вважає, що таке не заслуговує на увагу, при даних обставинах, оскільки процес ліквідації не був реалізованй, а, навпаки, 05.04.2021 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" № 301 (набрала чинності - 10.04.2021), якою Кабінет Міністрів України постановив: 1. Відмінити рішення про ліквідацію як юридичних осіб публічного права територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком. 3. Визнати такою, що втратила чинність, постанову Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1118 "Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру".

В Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2021 № 301 визначено перелік територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, рішення про ліквідацію яких відміняється, серед яких зокрема Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України 19.04.2021 Держгеокадастром також було видано наказ № 210 "Про відміну рішення про ліквідацію територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру", відповідно до якого визнано такими, що втратили чинність, накази Держгеокадастру від 24.11.2020 № 504 "Про ліквідацію та утворення територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру" та від 24.11.2020 № 505 "Про затвердження Плану заходів щодо реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2020 р. № 1118 "Питання функціонування територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру".

В зв`язку із прийняттям таких постанов Кабінету Міністрів України, відповідно до яких відмінено ліквідацію територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, і фактично повернуто їх правовий статус у первісний стан, відсутні правові підстави для припинення юридичних осіб публічного права, тому відповідно також відсутні правові підстави для звільнення посадових осіб територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, в зв`язку з їх ліквідацією.

Відтак, ліквідації юридичної особи не відбулося і таке не може бути трактовано, і як реорганізація.

При цьому, наказом відповідача від 05.05.2021 позивача звільнено з займаної посади, в той же час, на час його звільнення, підстави такі відпали, оскільки Кабінет Міністрів України відмінив таку ліквідацію.

Відтак, наявні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 01.04.2021 № 143-к та поновлення позивача на посаді начальника юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

Разом з тим, наказ № 143-к «Про звільнення ОСОБА_1 » був прийнятий 01.04.2021 року, в подальшому ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23.04.2021 року (справа № 308/13809/20) до позивача застосовано відсторонення від займаної посади - начальника юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на підставі чого прийнято наказ від 30.04.2021 року про відсторонення позивача з 30.04.2021 р. по 21.06.2021 р.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

За приписами частини 1 статті 235 КЗпП України, в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, визначений законом, а оскаржувані накази є протиправними та підлягають скасуванню, а позивача слід поновити на посаді начальника юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області з 06.05.2021 року.

Частиною першою статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому, закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235, статті 240-1 КЗпП України, а, відтак, встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Таким чином, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.05.2018 по справі № П/9901/101/18 (провадження № 11-217заі18), постановах Верховного Суду від 04.07.2018 по справі № 826/12916/15, від 06.03.2019 по справі № 824/424/16-а, від 13.03.2019 по справі № 826/751/16, від 27.06.2019 по справі № 826/5732/16, від 26.07.2019 по справі № 826/8797/15, від 09.10.2019 по справі № П/811/1672/15, від 12.09.2019 по справі № 821/3736/15-а, від 22.10.2019 по справі № 816/584/17, від 15.04.2020 по справі № 826/5596/17, від 19.05.2020 по справі № 9901/226/19, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш, як за один рік.

Середній заробіток працівника згідно із частиною першою статті 27 Закону України «Про оплату праці» визначається за правилами передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року за № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацом 1 пункту 8 розділу IV Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 29 листопада 2021 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становила 640,16 грн., а саме: заробітна плата за лютий 2021 року 25563,52 грн. (20 робочих днів), заробітна плата за березень 2021 року 13868,88 грн., (22 робочих дні), а середньомісячна заробітна плата складала 13443,36 (640,16 грн.*21р.д.). Таким чином, середній заробіток за 116 робочих днів вимушеного прогулу позивача становить 74258,56 грн. (640,16х116).

Колегія суддів погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 22 червня 2021 року по 06 грудня 2021 року, з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів, і такий не оспорюється сторонами.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на вищевикладене, рішення суду підлягає зміні в частині мотивів задоволення позову.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області - задоволити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі № 260/2123/21, - змінити в частині мотивів задоволення позову. Резолютивну частину рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 03.06.2022