Справа № 380/23147/21
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої судді Крутько О.В.,
за участю секретаря судового засідання Михалюк М.Ю.,
представника відповідача Цуняк Г.Б.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-СТАЛЬ-БУД»
до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
про визнання протиправним та скасування рішення
Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому заявлено позовні вимоги: визнати протиправним та скасувати Рішення заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Білецької М.П. № 23 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальником страхових внесків у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду від 01.11.2021.
Ухвалою від 08.12.2021 залишено без руху позовну заяву та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 14.12.2021 позивач усунув недоліки позовної заяви.
Ухвалою від 31.12.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 08.02.2022.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що правовою підставою стягнення штрафу та пені в оскаржуваному рішенні № 23 від 01.11.2021 вказано пункт 2 частини 9 ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте частину 9 статті 106 вказаного закону виключено на підставі Закону України № 2464-VІ від 08.07.2010 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Відповідач неправомірно покликається в оскаржуваному рішенні на норму закону, яка станом на дату винесення рішення є нечинною.
Позивач стверджує, що відповідач з незрозумілих підстав нараховує за той самий період подвійні та різні суми штрафу, а також подвійні та різні суми пені, а оскаржуване рішення не містить ні порядку розрахунку, ні розрахункової бази та точного зазначення періодів несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) страхувальником страхових внесків.
Позивач вказує, що оскаржуваних рішенням застосовано штраф за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальником страхових внесків у розмірі не 10% відсотків своєчасно не сплачених сум, як передбачено п.9.3.2 Інструкції № 21-1 від 19.12.2003, а у розмірі 32% та 1-5%.
Позивач просить задовольнити позовні вимоги.
В підготовчому засіданні 08.02.2022 відкладено розгляд справи до 15.03.2022.
15.03.2022 в підготовчому засіданні відкладено розгляд справи до 28.04.2022.
28.04.2022 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 31.05.2022.
Позивач подав заяву про розгляд справи без участі представника, яку суд задовольнив.
Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, заслухавши представника відповідача, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
За період з 20.02.2008 по 20.11.2011 у ТзОВ «ЄВРО-СТАЛЬ-БУД» виникла заборгованість зі сплати страхових внесків.
Згідно постанови від 22.09.2021 ВП № 66902245 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження щодо виконання вимоги про сплату боргу № Ю-266 виданої 08.05.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.
Постановою від 18.10.2021 державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) закінчено виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання виконавчого документа).
Не погодившись з вказаним рішенням позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.
Відповідно до статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 №16/98-ВР одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. Згідно зі статтею 6 цих Основ страхувальниками за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням є роботодавці та застраховані особи. Страховиками є цільові страхові фонди, серед іншого - з пенсійного страхування.
Як визначено пунктом 7 розділ VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 (набрав чинності 01.01.2011):
- стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється;
- на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-ІV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Серед іншого, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов`язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками (стаття 5 Закону №1058-ІV).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1058-ІV:
- страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону;
страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до пункту 1) частини першої статті 14 Закону №1058-ІV страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.
Платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону (частина перша статті 15 Закону №1058-ІV).
Відповідно до частини другої статті 17 Закону №1058-ІV страхувальники зобов`язані: нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6).
Відповідно до частини другої статті 19 Закону №1058-ІV: страхові внески до солідарної системи нараховуються: для роботодавця - на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності; страхові внески нараховуються на суми, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.
Відповідно до приписів статті 20 Закону №1058-ІV: страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону є календарний місяць (частина шоста).
Згідно з частиною другою статті 106 Закону №1058-ІV суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.
Відповідно до пункту 2) частини дев`ятої статті 106 Закону №1058-ІV I виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.
Частиною п`ятнадцятою статті 106 Закону №1058-ІV визначено, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.
На реалізацію положень Закону №1058-ІV постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 затверджено Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі Інструкція №21-1, текст наведено в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Інструкція №21-1 визначає процедуру добровільної участі осіб у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 9.1 розділу 9 «Фінансові санкції» Інструкції №21-1 до страхувальників за порушення норм законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування застосовуються фінансові санкції відповідно до повноважень, якими органи Пенсійного фонду були наділені до 1 січня 2011 року.
Відповідно до пп. 9.3.2. пункту 9.3 розділу 9 Інструкції №21-1 фінансові санкції за порушення норм законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування накладаються на страхувальника відповідно до частини дев`ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції, що діяла до 1 січня 2011 року, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.
При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 14.
Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника.
Згідно з пунктом 10.1 розділу 10 «Порядок нарахування та погашення пені» Інструкції №21-1 на суми простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) та своєчасно не сплачені (не перераховані) фінансові санкції нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку сплати відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником включно.
Згідно з приписами пунктів 9.11 та 10.9 Інструкції №21-1 строки давності щодо стягнення штрафів та пені не застосовуються.
Суд встановив, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-СТАЛЬ-БУД» у спірний період було платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування як роботодавець (страхувальник).
01.01.2011 набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010, з дня набрання чинності цим Законом платники, зокрема, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, вважаються платниками єдиного внеску.
Відповідно до пункту 7 розділ VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за органами Пенсійного фонду України зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, та відповідних штрафних санкцій.
Відповідачем долучено до матеріалів справи розрахунок нарахованих фінансових санкцій та пені, недоліків чи помилок у проведених розрахунках не виявлено. Штраф застосовано у розмірі 10% своєчасно не сплачених сум, а не 32% чи 1-5%, як зазначає позивач. Також не підтверджуються доводи позивача про подвійне застосування штрафу.
Отже, відповідач згідно вимог законодавства правомірно застосував до позивача штрафні санкції та провів нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків.
Помилковими є твердження позивача про неправомірне покликання в оскаржуваному рішенні на пункт 2 частини 9 ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка станом на дату винесення рішення є нечинною, з огляду на вищезазначений пункт 7 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ у Львівській області № 23 від 01.11.2021 є правомірним, підстав для його скасування не встановлено. Позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.
Понесені позивачем судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-СТАЛЬ-БУД» до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 06.06.2022.

Суддя Крутько О.В.