Справа № 420/5213/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5213/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул.Єврейська, 12) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 01 квітня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул.Єврейська, 12), в якій позивач просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо неврахування позивачу до стажу служби в поліції 04 роки 05 місяців 01 день стажу проходження служби в податковій міліції;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області зарахувати позивачу до стажу в поліції стаж служби в податковій міліції, який становить 04 роки 05 місяців 01 день та провести перерахунок та виплату йому грошового забезпечення з урахуванням раніше проведених виплат за період з 07.11.2015 року по 10.09.2021.

Ухвалою від 06 квітня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 13.11.2015 року № 187 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу в Національну поліцію, та наказом від 10.09.2021 року № 1427 позивача звільнено зі служби в поліції, вислуга років на день його звільнення складає 19 років 03 дні в календарному обчисленні, усього для призначення пенсії 28 років 02 місяці 25 днів, та відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» йому призначено пенсію за вислугу років.

Згідно з розрахунку вислуги років у період з 01.02.2001 року по 01.07.2005 року позивач проходив службу на різних посадах в органах податкової міліції.

Однак, вищезазначеного стажу безпідставно не було зараховано до стажу його служби в поліції.

Позивач зазначив, що 17.02.2022 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати до стажу в поліції наявний стаж у службі в податковій міліції та провести перерахунок та виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж служби в поліції з 07.11.2015 року та надати до пенсійного органу довідку про розмір грошового забезпечення за останні 24 місяці служби в органах поліції

Проте листом від 04.03.2022 року Головне управління повідомило, що відсутні правові підстави для зарахування до стажу служби період служби в органах податкової міліції для нарахування грошового забезпечення. На думку відповідача, служба в податковій міліції може зараховуватися до вислуги років для призначення пенсії при звільненні. Водночас зарахування періоду служби у податковій міліції до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки відповідно до п. 353.1 ст. 353 Податкового кодексу України, особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Таким чином, взаємозастосування зазначених вище норм права дає підстави для висновку, що служба у податковій міліції за своєю суттю є службою в органах внутрішніх справ України, та має такий самий правовий статус як і служба в органах внутрішніх справ України.

Тому, така служба повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» та дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років від стажу в органах податкової міліції, та як наслідок, на проведення перерахунку та виплати грошового забезпечення з 07.11.2015 року з врахуванням раніше виплачених сум та видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

До суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕП/10892/22 від 22.04.2022 року), в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що порядок та підстави нарахування та виплати надбавки за стаж служби в поліції поліцейським чітко передбачено Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затвердженим наказом МВС України від 06.04.2016 № 260.

До вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію», якими не передбачено включення до стажу служби в поліції періоду служби в податковій поліції.

Відповідач просить звернути увагу, що стаж служби в поліції та стаж вислуги років не є ідентичними правовими поняттями.

На думку відповідача, наявність у законі норми бланкетного характеру, в силу якої співробітники податкової міліції проходять службу в порядку, передбаченому для співробітників органів внутрішніх справ України не зумовлює тотожності стажу служби, тобто не прирівнює стаж служби у податковій міліції до стажу служби в органах внутрішніх справ України.

Щодо можливості застосування до спірних правовідносин положень постанови КМУ від 17.07.1992 № 393, відповідач зазначив, що приписи даної постанови регулюють правовідносини по обчисленню вислуги у цілях призначення пенсії, а відтак, не мають стосунку до правовідносин з приводу обчислення стажу служби в поліції.

Також відповідач звернув увагу, що органи внутрішніх справ та органи податкової міліції є різними органами виконавчої влади, які мають різні функції, вертикаль підпорядкування та сфери впливу.

Позивачем не було надано відповідь на відзив.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України № НОМЕР_2 .

У позовній заяві позивач зазначив, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 13.11.2015 року № 187 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу в Національну поліцію, та наказом від 10.09.2021 року № 1427 позивача звільнено зі служби в поліції, вислуга років на день його звільнення складає 19 років 03 дні в календарному обчисленні.

Наведені факти підтверджені послужним списком та записами у трудовий книжці ОСОБА_1 .

Також у позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» йому призначено пенсію за вислугу років.

Згідно з розрахунку вислуги років у період з 01.02.2001 року по 01.07.2005 року позивач проходив службу на різних посадах в органах податкової міліції, що не заперечується відповідачем.

Але стаж проходження служби у податковій міліції не був зарахований до стажу позивача служби в поліції.

Суд встановив, що 17.02.2022 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області із заявою про зарахування стажу, в якій просив зарахувати до стажу в поліції наявний стаж у службі в податковій міліції та провести перерахунок та виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж служби в поліції з 07.11.2015 року та надати до пенсійного органу довідку про розмір грошового забезпечення за останні 24 місяці служби в органах поліції.

Проте листом від 04.03.2022 року № /П-307 Головне управління Національної поліції в Одеській області повідомило позивача, що відсутні правові підстави для зарахування до стажу служби період служби в органах податкової міліції для нарахування грошового забезпечення, оскільки у ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» відсутня служба в податковій міліції.

Не погодившись з відмовою у зарахуванні до стажу служби у податковій міліції, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію", який набув чинності 07.11.2015 року (далі - Закон № 580-VIII), Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно зі статтею 2 Закону № 580-VIII, завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах:1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до статті 78 Закону №580-VIII, стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в редакції чинної на час проходження служби позивача в податковій міліції та поліції, особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 356.1 статті 356 ПК України, в редакції зі змінами внесеними Законом № 466-IX від 16.01.2020, Держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Предметом спору у даній справі є зарахування стажу служби в органах податкової міліції до стажу служби в поліції.

Суд встановив, що у період з 01.02.2001 року по 01.07.2005 року позивач проходив службу на різних посадах в органах податкової міліції, що не заперечується відповідачем.

Але стаж проходження служби у податковій міліції не був зарахований до стажу позивача служби в поліції, з посиланням на те, що у ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» відсутня «служба в податковій міліції».

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить із застосування норм матеріального права таким чином.

Як вже зазначалось, згідно зі статтею 78 Закону №580-VIII, до служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України, та відсутнє пряме посилання на зарахування служби в податковій міліції.

Приписами статей 353, 356 ПК України, в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та на цих осіб поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до Розділу ІХ «Соціальних захист поліцейських» Закону України «Про Національну поліцію», до соціального захисту відноситься й грошове забезпечення поліцейських.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Системний аналіз наведених норм права доводить, що служба в податковій міліції та служба в органах внутрішніх справ проходить у одному законодавчому порядку та особи, які проходять службу в податковій поліції та органах внутрішніх справ мають ті самі гарантії соціального і правового захисту, а отже такий аналіз норм права надає можливість зробити висновок, що служба у податковій міліції прирівняна до служби в органах внутрішніх справ.

Тому, суд погоджується з доводами позивача, що служба в податковій міліції відноситься до служби в органах внутрішніх справ України, а, відповідно до ч. 2 ст. 78 Закону №580-VIII, належить до зарахуванню до стажу в службі в поліції.

Такий правовий висновок узгоджується з висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 07.10.2020 року по справі № 826/16143/18.

Посилання відповідача на те, що органи внутрішніх справ та органи податкової міліції є різними органами виконавчої влади, які мають різні функції, вертикаль підпорядкування та сфери впливу як на підставу відсутності права на зарахування стажу в податковій міліції до стажу в службі поліції відхиляються судом, оскільки визначаючи наявність чи відсутність такого права необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Таким чином, враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо неврахування позивачу до стажу служби в поліції 04 роки 05 місяців 01 день стажу проходження служби в податковій міліції є правомірними та належать задоволенню.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача у визначенні стажу позивача служби в поліції, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Одеській області зарахувати позивачу до стажу в поліції стаж служби в податковій міліції, який становить 04 роки 05 місяців 01 день, також є правомірними та належать задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату йому грошового забезпечення з урахуванням раніше проведених виплат за період з 07.11.2015 року по 10.09.2021, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Закону №580-VIII, стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення (ч. 3 ст. 78 Закону №580-VIII).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Закону №580-VIII, порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Таким чином, враховуючи положення статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби у податковій міліції мав бути врахований до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Закону №580-VIII, Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260 затверджений Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (надалі Порядок № 260).

Відповідно до п. 3 розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять:

1) посадовий оклад;

2) оклад за спеціальним званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);

4) премії;

5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Наказу № 260, надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 11 до постанови № 988.

Обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби поліцейським проводиться підрозділами кадрового забезпечення за матеріалами особової справи поліцейського та оголошується відповідним наказом керівника органу поліції в разі призначення на посаду, крім випадків призначення на іншу посаду в одному органі Національної поліції та за умови наявності обчисленої вислуги за попередньою посадою.

Оголошення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби Голові Національної поліції України проводиться наказом Міністра внутрішніх справ України.

До вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з п. 19 розділу І Порядку № 260, у випадках, коли будуть підтверджені раніше не відомі та не враховані в особових справах періоди служби, грошове забезпечення, яке буде встановлено в нових розмірах, виплачується з дня видання наказу органу поліції про підтвердження раніше не врахованого стажу служби.

Відповідно до п. 11 розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Звернення поліцейського щодо неправильної виплати грошового забезпечення розглядаються в установленому законодавством України порядку (п. 12 розділу розділу І Порядку № 260).

Суд встановив, що 17.02.2022 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області із заявою про зарахування стажу, в якій просив зарахувати до стажу в поліції наявний стаж у службі в податковій міліції та провести перерахунок та виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж служби в поліції з 07.11.2015 року та надати до пенсійного органу довідку про розмір грошового забезпечення за останні 24 місяці служби в органах поліції.

Тому, враховуючи вищенаведені приписи Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 260, суд доходить висновку, що вказані позовні вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату йому грошового забезпечення з урахуванням раніше проведених виплат за період з 07.11.2015 року по 10.09.2021, є частково правомірними та належать задоволенню частково шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити грошове забезпечення з урахуванням стажу в податковій міліції за період з 17.02.2019 року по 10.09.2021 року з урахуванням здійснених виплат.

В решті позовних вимог щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення, починаючи з 07.11.2015 року слід відмовити, оскільки сплинув трирічний строк, встановлений Порядком № 260.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову частково не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул.Єврейська, 12) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул.Єврейська, 12) щодо неврахування ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до стажу служби в поліції 04 роки 05 місяців 01 день стажу проходження служби в податковій міліції.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул.Єврейська, 12) зарахувати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до стажу в поліції стаж служби в податковій міліції, який становить 04 роки 05 місяців 01 день.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул.Єврейська, 12) здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) грошове забезпечення з урахуванням стажу служби в податковій міліції за період з 17.02.2019 року по 10.09.2021 року з урахуванням здійснених виплат.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу IV Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко