Справа № 640/4486/21
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4486/21 Суддя першої інстанції: Гарник К.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 02 листопада 2020 року № 5.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що позивачем порушено строк сплати грошового зобов`язання з єдиного податку, у зв`язку з чим до неї застосовано штрафні санкції.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 у період з 19 листопада 2004 року до 30 липня 2021 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебувала на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві як платник єдиного податку третьої групи.

Головним управлінням ДПС у м. Києві було проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати до бюджету єдиного податку ФОП ОСОБА_1 за 2017-2020 роки, за підсумками якої складено акт від 01 жовтня 2020 року № 976/26-15-33-15-11/ НОМЕР_1 .

Згідно з вказаним актом під час камеральної перевірки було встановлено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з єдиного податку протягом строків, визначених п. 295.3 ст. 295 Податкового кодексу України.

За висновком контролюючого органу позивачем несвоєчасно сплачено грошові зобов`язання з єдиного податку, самостійно визначеного у податковій звітності, а саме:

- податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи підприємця № від 18 липня 2017 року: граничний термін сплати - 19 серпня 2017 року, фактично сплачено частину коштів у розмірі 538 грн 10 коп - 18 жовтня 2017 року, затримки сплати грошового зобов`язання склала - 60 днів;

- податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи підприємця № 144445 від 01 листопада 2017 року: граничний термін сплати - 19 листопада 2017 року, фактично сплачено частину коштів у розмірі 538 грн 10 коп - 18 січня 2018 року, затримки сплати грошового зобов`язання склала - 60 днів;

- податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи підприємця № 27956 від 08 лютого 2018 року, граничний термін сплати - 19 лютого 2018 року, фактично сплачено частину коштів у розмірі 538 грн 10 коп - 10 травня 2018 року, затримки сплати грошового зобов`язання склала - 80 днів;

- податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи підприємця № 83236 від 08 травня 2018 року, граничний термін сплати - 20 травня 2018 року, фактично сплачено частину коштів у розмірі 538 грн 10 коп - 08 серпня 2018 року, затримки сплати грошового зобов`язання склала - 80 днів;

- податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи підприємця № 131844 від 08 серпня 2018 року, граничний термін сплати - 19 серпня 2018 року, фактично сплачено частину коштів у розмірі 538 грн 10 коп - 19 жовтня 2018 року, затримки сплати грошового зобов`язання склала - 61 день.

На підставі акту камеральної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 02 листопада 2020 року № , яким ФОП ОСОБА_1 нараховані штрафні санкції, передбачені ст. 126 Податкового кодексу України, у розмірі 645 грн 72 коп.

Вказане рішення контролюючого органу позивач оскаржила в адміністративному порядку, однак рішенням ДПС України від 11 січня 2021 року № 294/6/99-00-06-01-04-06 у задоволенні скарги було відмовлено.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у м. Києві від 02 листопада 2020 року № 5, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання його протиправним і скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що під час проведення перевірки відповідач керувався даними податкового обліку, які не відповідали дійсності в частині суми єдиного податку, задекларованого позивачем у податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця від 18 липня 2017 року № за півріччя 2017 року.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.

Положеннями п. 296.3 ст. 296 Податкового кодексу України передбачено, що платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Згідно з п. 295.3 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітній) квартал.

За правилами п. 300.1 ст. 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

За змістом п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Контролюючий орган зазначає, що ФОП ОСОБА_1 було подано податкову декларацію платника єдиного податку за І півріччя 2017 року (№ від 18 липня 2017 року), в якій задекларовано сума податку, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 1500 грн 00 коп (рядок 14 декларації). Позивачем 18 липня 2017 року частково сплачено суму зобов`язання у розмірі 750 грн 00 коп, тому з урахуванням переплати, яка обліковувалась в інтегрованій картці платника у розмірі 211 грн 90 коп, виник податковий борг у розмірі 538 грн 10 коп.

Не зарахування станом на 19 серпня 2017 року (термін сплати грошового зобов`язання за І півріччя 2017 року) коштів на відповідний рахунок призвело до утворення податкового боргу.

ФОП ОСОБА_1 за податкові періоди: ІІІ квартали 2017 року, 2017 рік, І квартал 2018 року, І півріччя 2018 року та ІІІ квартали 2018 року податкові зобов`язання з єдиного податку сплачувала вчасно, однак відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України частина коштів у розмірі 538 грн 10 коп зараховувалася в рахунок погашення податкового боргу з урахуванням черговості його виникнення.

У свою чергу ОСОБА_1 стверджує, що у податковій декларації платника єдиного податку за І півріччя 2017 року (№ від 18 липня 2017 року) задекларувала суму податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 750 грн 00 коп (рядок 14 декларації).

Таким чином для правильного вирішення цього спору належить встановити розмір податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 (1500 грн 00 коп чи 750 грн 00 коп), самостійно визначений нею у податковій декларації платника єдиного податку за І півріччя 2017 року, що зареєстрована контролюючим органом 18 липня 2017 року за № .

На підтвердження своїх доводів позивач надала копію податкової декларації платника єдиного податку за І півріччя 2017 року, що була подана нею у паперовій формі. Вказаний документ містить в собі відмітку ДПІ у Печерському районі Головного управління ДПС у м. Києві про прийняття податкової звітності та її реєстрації за № від 18 липня 2017 року.

Згідно з вказаною декларацією позивачем в рядку 8 задекларовано загальну суму доходу за звітній (податковий) період - 30000 грн 00 коп, у рядку 12 - загальну суму податку за перше півріччя - 15000 грн 00 коп, у рядку 13 - суму податку за попередній звітний період (І квартал 2017 року) - 750 грн 00 коп, у рядку 13 - суму єдиного податку, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного податкового періоду - 750 грн 00 коп.

Відповідач також надав електронний примірник податкової декларації платника єдиного податку за І півріччя 2017 року, що була подана ФОП ОСОБА_1 та зареєстрована за № від 18 липня 2017 року.

Вказана декларація містить в собі інші показники, а саме в рядку 8 задекларовано загальну суму доходу за звітній (податковий) період - 30000 грн 00 коп, у рядку 12 - загальну суму податку за перше півріччя - 15000 грн 00 коп, у рядку 13 - суму податку за попередній звітний період (І квартал 2017 року) - 0 грн 00 коп, у рядку 13 - суму єдиного податку, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного податкового періоду - 1500 грн 00 коп.

Вирішуючи спір за вказаних обставин, колегія суддів враховує, що відповідно до п. 1 підрозділу 2 розділу IV Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року № 422 (далі - Порядок) звітні документи подаються за вибором платника, якщо інше не передбачено законодавством, в один із таких способів: засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством; особисто платником або уповноваженою ним особою; надсилаються поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення. В інформаційній системі органів ДФС фіксується інформація про спосіб подання платником Звітного документа.

Згідно з п. 2 підрозділу 2 розділу IV Порядку дані звітних документів, поданих платниками на паперових носіях, переносяться до інформаційної системи органів ДФС у терміни, встановлені регламентом комп`ютерної обробки звітних документів.

Відповідно до п. 1 підрозділу 3 розділу IV Порядку у разі виявлення помилок для Звітних документів, допущених при перенесенні даних до інформаційної системи ДФС з паперових носіїв, відповідальним за внесення даних надається інформація про помилку для внесення вірних даних в підсистемі, що забезпечує обробку податкової звітності та платежів у терміни, встановлені Регламентом комп`ютерної обробки.

Виправлення помилок здійснюється до настання граничного терміну сплати. В ІКП відображаються нові показники Звітних документів.

Надані сторонами письмові докази вказують на те, що при перенесенні даних з податкової декларації платника єдиного податку за І півріччя 2017 року ФОП ОСОБА_1 до інформаційної системи органів ДФС контролюючим органом було допущено помилку. Зазначена помилка не була своєчасно виявлена і виправлена, що призвело до неправильного обліку податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 та у подальшому - до нарахування штрафних санкцій згідно з податковим повідомленням-рішенням від 02 листопада 2020 року № 5.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта перевірки, складеного контролюючим органом за даними податкового обліку, які не відповідають дійсності, у зв`язку з чим підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Отже, судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Л.Т. Черпіцька