Справа № 160/27312/21
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Прогонної В.В.
позивача - ОСОБА_1 ;
представника позивача - Серебрякова Е.С.;
відповідача-1 - не з`явився;
відповідача-2 - не з`явився.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: 30.12.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести позивача з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію державного службовця та призначити пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 10.12.2018 №889 «Про державну службу», з дати звернення, а саме з 22.11.2021.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 22.11.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просила перевести її на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу». Рішенням від 26.11.2021 позивачу було відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» з огляду на те, що станом на 01.05.2016 (дату набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII) позивач не займала посаду державного службовця та не мала 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідної категорії посад державних службовців. Позивач не погоджується з цим рішенням, уважає, що для переведення її на зазначений вище вид пенсії дотримано всіх умов, тому й звернулась з цим позовом до суду.
Призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 23 лютого 2022 року на 10:00 год.
23.02.2022 підготовче судове засідання було проведено за участю позивача та представника позивача Серебрякова Е.С., відповідач у судове засідання не з`явився. У зв`язку з неявкою відповідача, засідання було відкладено на 14.03.2022 на 09:30 год.
В підготовче судове засідання, призначене на 14.03.2022 на 09:30 год., сторони не з`явились. 12.03.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження. Відповідач не направив свого представника для участі у судовому засіданні, причин неявки суду не повідомив.
Підготовче судове засідання було відкладено на 30.03.2022 на 09:30 год.
25.03.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що станом на 01.05.2016 позивач не обіймала посаду державної служби та не мала 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, тому підстави для переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII відсутні. Відповідач вказує, що спірне рішення приймало Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, тому просить суд залучити зазначене управління до участі у справі як відповідача.
У підготовче судове засідання, призначене на 30.03.2022 на 09:30 год., з`явився представник позивача Серебряков Е.С., позивач і відповідач у судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.
В судовому засіданні 30.03.2022 представник позивача заявив клопотання про залучення до участі у справі як відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Крім цього, 30.03.2022 через канцелярію суду представником позивача адвокатом Серебряковим Е.С. подано клопотання про залучення до участі у справі як відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.
Підготовче судове засідання було відкладено на 01.04.2022 на 11:00 год.
01.04.2022 на електронну адресу суду від представника позивача надійшли пояснення по справі, які не були скріплені електронним цифровим підписом, тому з огляду на ч.10 ст.44, ст.167 КАС України, суд залишає їх без розгляду.
У підготовче судове засідання, призначене на 01.04.2022 на 11:00 год., сторони не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.
27.04.2022 підготовче судове засідання було проведено за участю позивача та його представника, відповідачі не направили своїх представників для участі у підготовчому засіданні, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.
У судове засідання, призначене на 23.05.2022, з`явилися позивач та її представник. Відповідачі не направили своїх представників для участі у судовому засіданні, причин неявки суду не повідомили.
Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (Відповідач-2) не скористалось правом на подачу відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання Відповідачем-2 відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалами суду від 04.01.2022 та від 31.01.2022 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

До відзиву Відповідача-1, який надійшов до суду 25.03.2022, надано витяг з електронної пенсійної справи позивача.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

22.11.2021 ОСОБА_1 звернулась до органів Пенсійного фонду України з заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 26.11.2021 №72 відмовлено позивачу в проведенні переходу на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» за заявою від 22.11.2021.

Мотиви відмови: відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розділом ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII передбачено право на пенсію відповідно до раніше діючого закону про державну службу особам, які станом на 01.05.2016 обіймали посади державної служби та мають не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та особам, які на 01.05.2016 мають не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Стаж державної служби з 01.10.1992 по 04.07.2001 складає 8 років 09 місяців 03 дні, та стаж служби в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 30.04.2016 14 років 9 місяців 26 днів.

Оскільки станом на 01.05.2021 заявниця не обіймала посаду державної служби та не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, підстави переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII відсутні.

Позивач не погоджується з таким рішенням, вважає його протиправним, тому звернулась з цим позовом до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Згідно з частиною 3 статті 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493-III), служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

В статті 2 Закону №2493-III визначено поняття посадової особи місцевого самоврядування. Так, посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно зі ст. 3 Закону №2493-III, посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до частини 7 статті 21 Закону №2493-III (в редакції станом на 01.05.2016 року), пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

В свою чергу, пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульовано Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року за №3723-XII (далі - Закон №3723 - ХІІ).

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII). Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктами 10-12 Прикінцевих положень Закону №889-VIII.

Згідно з частиною 1 статті 90 Закону №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пунктів 10-12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» в редакції Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (в редакції закону від 16 грудня 1993 року за №3723-XII) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року №3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

В пункті 4 частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону №889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Таким чином, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», входить до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25.03.2016, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, у цьому випадку належить керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 (далі - Порядок №283).

Статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлена класифікація посад в органах місцевого самоврядування. Віднесення інших посад органів місцевого самоврядування, не зазначених у цій статті, до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням керівників відповідних органів місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах: в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Верховний Суд у постанові від 10.05.2018 за результатом розгляду справи №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України «Про державну службу» №889 та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 цього Закону і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

При цьому, у цій справі спірним є питання стажу позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Як зазначено вище, для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так, трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_2 підтверджуються періоди роботи ОСОБА_1 на посадах в органах місцевого самоврядування, а саме у Вільногірському виконавчому комітеті міської ради народних депутатів:

01.10.1992 принята инспектором военно-учетного стола исполнительного комитета;

27.04.1994 в зв`язку з введенням в дію Закону України «Про державну службу» присвоїти 13 ранг державного службовця, що відповідає шостій категорії. Прийнято присягу державного службовця; прийнята на посаду спеціаліста по обліку військовозобов`язаних;

16.11.2006 переведена начальником відділу по обліку військовозобов`язаних та мобілізаційній роботі з присвоєнням 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування, що відповідає п`ятій категорії;

01.01.2010 присвоєно черговий 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування у межах відповідної V категорії посад;

10.03.2011 переведено на посаду спеціаліста відділу по обліку військовозобов`язаних і мобілізаційної роботи;

01.04.2011 відділ перейменовано у відділ з надзвичайних ситуацій, цивільного захисту населення та з військового обліку військовозобов`язаних, призовників та мобілізаційної роботи;

01.03.2012 призначена за переведенням на посаду головного спеціаліста відділу з надзвичайних ситуацій, цивільного захисту населення та з військового обліку військовозобов`язаних, призовників та мобілізаційної роботи;

01.03.2017 відділ перейменовано на відділ обліку військовозобов`язаних та з мобілізаційної роботи;

01.03.2017 переведено на посаду головного спеціаліста відділу обліку військовозобов`язаних та з мобілізаційної роботи;

01.10.2021 змінено найменування відділу на «відділ обліку військовозобов`язаних».

Зазначені періоди роботи позивача підтверджуються також довідкою Виконавчого комітету Вільногірської міської ради від 19.11.2021 №01-11-2816/0/2-21. В цій довідці також вказано, що станом на дату видачі довідки, ОСОБА_1 працює у виконавчому комітеті Вільногірської міської ради Дніпропетровської області у відділі обліку військовозобов`язаних на посаді головного спеціаліста та за нею зберігається 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Зазначені вище норми чинного законодавства, а також наведені обставини свідчать про те, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таке право виникло у позивача з дати звернення з заявою від 22.11.2021 про перехід на таку пенсію відповідно до положень частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи викладене, суд уважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд зазначає про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судового збору у розмірі 454,00 грн і Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області судового збору у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ), Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, буд.1, м. Суми, Сумська область, 40030, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 26.11.2021 №72 про відмову ОСОБА_1 у переході з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889 «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) перевести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію державного службовця та призначити пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889 «Про державну службу» з дати звернення, а саме з 22.11.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, буд.1, м. Суми, Сумська область, 40030, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, буд.1, м. Суми, Сумська область, 40030, ).

Повний текст рішення складено 02.06.2022.

Суддя Н.В. Кучугурна