Справа № 500/9890/21
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/9890/21

01 червня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Шаблій Ю.П., представника позивача - Авдєєнка В.В., представника відповідача - Трут О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт" до Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанов НКРЕКП №1057 від 30.06.2021 в частині п.869 додатка до вказаної постанови та постанови НКРЕКП №1661 від 29.09.2021 в частині п.884 додатка до вказаної постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» (далі ТОВ «Біоенергопродукт», Товариство) звернулося до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову НКРЕКП №1057 від 30.06.2021, в частині пункту 869 додатка до вказаної постанови;

- визнати протиправною та скасувати постанову НКРЕКП №1661 від 29.09.2021 в частині пункту 884 додатка до вказаної постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.06.2021 відповідачем було прийнято постанову №1057, пунктом 869 якої встановлено «зелений» тариф для енергогенеруючого об`єкту ТОВ «Біоенергопродукт» (1 черга вітро- та геліоелектростанції Тернопільська обл., Бережанський р-н, с. Куряни, вул. Бережанка, 57) у розмірі 2,2318 грн без ПДВ за 1 кВт.

29.09.2021 відповідачем було прийнято постанову №1661, пунктом 884 якої встановлено «зелений» тариф для цього ж енергогенеруючого об`єкту ТОВ «Біоенергопродукт» у розмірі 2,1403 грн без ПДВ за 1 кВт.

Спірними постановами відповідачем «зелений» тариф для вказаного енергогенеруючого об`єкту встановлено виходячи з коефіцієнту 1,26, який передбачений Законом України «Про альтернативні джерела енергії» для одиничної встановленої потужності вітрової турбіни від 600 і не більше 2000 кВт.

Позивач вважає наведені пункти постанов протиправними з огляду на те, що відповідно до технічних характеристик двох вітрогенераторних установок, встановлених на турбінах, які розміщені на вітро- та гелеоелектростанції (1 черга), що належить позивачу, їх номінальна активна електрична потужність становить по 2000 кВт кожної, а у відповідності до статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» коефіцієнт «зеленого» тарифу для електричної енергії, виробленої з використанням енергії вітру вітроелектростанціями, які складаються з вітроустановок одиничною встановленою потужністю від 2000 кВт і більше, введених в експлуатацію в період з 01.01.2016 по 31.12.2019, становить 1,89.

Енергогенеруючий об`єкт позивача було введено в експлуатацію 20.06.2018, а тому позивач вважає, що «зелений» тариф для обумовленого енергогенеруючого об`єкту слід визначати виходячи з коефіцієнта 1,89, оскільки одинична встановлена потужність кожної вітрової турбіни належить до категорії від 2000 кВт і більше.

Також зазначено, що відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12.10.2020 №10287/20-39 вислів "від 600 кВт, але не більше 2000 кВт", вжитий в ст. 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» означає крайню кількісну верхню межу, тобто показник 2000 кВт, а вислів "від 2000 кВТ та більше" означає крайню кількісну нижню межу 2000 кВт.

Спірними постановами порушено права та охоронювані законодавством інтереси позивача, оскільки застосування відповідачем для позивача зменшеного розміру коефіцієнту «зеленого» тарифу зумовлює менший розмір тарифу на електричну електроенергію, що продаватиметься товариством.

Ухвалою суду від 31.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін т призначено у справі судове засідання на 17.02.2022.

14.01.2022 до суду від НКРЕКП надійшов відзив на позов (а.с.17-21). Відповідач у відзиві на позов його заперечує та, серед іншого, зазначає, що положеннями статті 9-1 Закону України Про альтернативні джерела енергії визначено, що коефіцієнт зеленого тарифу для електричної енергії, виробленої з енергії вітру вітроелекїростанціями, які складаються з вітроустановок одиничною встановленою потужністю від 600 кВт, але не більше 2000 кВт, введеними в експлуатацію з 01.01.2017 по 31.12.2019 включно, дорівнює 1,26.

До того ж, положеннями 9-1 Закону України Про альтернативні джерела енергії передбачено, що підтвердженням факту та дати введення в експлуатацію об`єкта електроенергетики, у тому числі черги будівництва електричної станції (пускового комплексу), що виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), є виданий уповноваженим органом сертифікат, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, або зареєстрована відповідно до законодавства декларація про готовність об`єкта до експлуатації.

Враховуючи те, що введення в експлуатацію 1 черги вітро- та геліоелектростанції відбулось 20.06.2018, відповідно до декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ТП 17, при розрахунку зеленого тарифу застосовувався коефіцієнт зеленого тарифу 1,26, як для ВЕС, одинична встановлена потужність всіх вітроустановок якої від 600 кВт, але не більше 2000 кВт, що була введена в експлуатацію з 01.01.2017 по 31.12.2019 включно.

Отже, встановлюючи для позивача коефіцієнт зеленого тарифу на рівні 1,26 НКРЕКП діяла в межах наданих повноважень, та з дотриманням положень чинного законодавства. Разом з тим, як вбачається зі статті 9-1 Закону (в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваної постанови), коефіцієнт зеленого тарифу для об`єктів або його черг/пускових комплексів, введених в експлуатацію з 01.07.2015 по 31.12.2019 становить від 600 кВт, але не більше 2000 кВт (< 2000 кВт), що повністю узгоджується з Постановою № 2877 та Постанови № 525.

Також представник відповідача посилається на рішення судів у справі №500/4190/20, та №500/1217/20 було встановлено правомірність дій Регулятора щодо встановлення позивачу зеленого тарифу виходячи з коефіцієнту 1,26.

До суду від представника відповідача 14.01.2022 надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 17.02.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про перехід в загальне провадження та відкладено розгляд справи на 03.03.2022.

Від позивача 17.02.2022 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до завершення касаційного розгляд справи №500/2782/19.

Ухвалою суду від 03.03.2022, клопотання про зупинення провадження у справі задоволено та постановлено провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанов НКРЕКП №1057 від 30.06.2021 в частині п.869 додатка до вказаної постанови та постанови НКРЕКП №1661 від 29.09.2021 в частині п.884 додатка до вказаної постанови зупинити - до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №500/9890/21.

Ухвалою суду від 16.05.2022 поновлено провадження у справі №500/9890/21 та призначено справу до судового розгляду на 01.06.2022.

В судовому засідання 01.06.2022 позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів наведених у відзиві на позов. Зокрема, на думку відповідача, законодавець чітко розмежовує категорії об`єктів, для яких застосовується той чи інший коефіцієнт «зеленого» тарифу. Положення статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» треба розглядати системно та послідовно, а не виривати з контексту окремі положення цієї статті, що дає можливість застосовувати відповідні коефіцієнти саме так як це робить НКРЕКП.

Заслухавши вступне слово (пояснення) учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ «Біоенергопродукт» зареєстроване як юридична особа з 05.04.2011, здійснює такий вид діяльності як виробництво електроенергії.

20.06.2018 ТОВ «Біоенергопродукт» було введено в експлуатацію вітро- та геліоелектростанції по вулиці Бережанська, 57 у селі Куряни Бережанського району Тернопільської області 1 (черга), що підтверджується Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ТП17 від 20.06.2018.

НКРЕКП на підставі податних Товариством документів, у тому числі тих, що підтверджують технічні характеристики двох вітрогенераторних установок, встановлених на турбінах Enercon Е-70 Е4, які розміщені на вітро- та гелеоелектростанції (1 черга) по вулиці Бережанська, 57 у селі Куряни Бережанського району Тернопільської області, було визначено номінальну активну електричну потужність вітрогенераторних установок ТОВ «Біоенергопродукт» на рівні 2000 кВт.

Відповідач 30.06.2021 прийняв постанову №1057 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію та надбавки до «зелених» тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання», пунктом 869 якої позивачу встановлено «зелений» тариф для енергогенеруючого об`єкту ТОВ «Біоенергопродукт» (1 черга вітро- та геліоелектростанції Тернопільська область, Бережанський район, село Куряни, вулиця Бережанка, 57) в розмірі 223,18 коп без ПДВ за 1 кВт, виходячи з коефіцієнту 1,26, як для вітроелектростанцій, одинична встановлена потужність всіх вітроустановок якої від 600 кВт, але не більше 2000 кВт, що була введена в експлуатацію з 01.01.2017 по 31.12.2019 включно (аркуш справи 4-6).

НКРЕКП 29.09.2021 прийняла постанову №1661 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію та надбавки до «зелених» тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання», пунктом 884 якої позивачу встановлено «зелений» тариф для енергогенеруючого об`єкту ТОВ «Біоенергопродукт» (1 черга вітро- та геліоелектростанції Тернопільська область, Бережанський район, село Куряни, вулиця Бережанка, 57) в розмірі 214,03 коп. без ПДВ за 1 кВт, виходячи з коефіцієнту 1,26, як для вітроелектростанцій, одинична встановлена потужність всіх вітроустановок якої від 600 кВт, але не більше 2000 кВт, що була введена в експлуатацію з 01.01.2017 по 31.12.2019 включно (аркуш справи 8-9).

Позивач вважає, що ці постанови в частині пунктів 869 та 884 відповідно є протиправними, оскільки «зелений» тариф ТОВ «Біоенергопродукт» має визначатися виходячи з коефіцієнту 1,89, а не 1,26.

Мотиви позову зводяться до двох обставин: 1) електрична потужність вітрогенераторних установок ТОВ «Біоенергопродукт» становить 2000 кВт, тому підлягає застосуванню більший коефіцієнт; 2) законодавець нечітко визначив коефіцієнт «зеленого» тарифу для вітроелектростанції потужністю 2000 кВт, оскільки такий показник включається у значення вислову «від 600 кВт, але не більше 2000 кВт» (коефіцієнт 1,26) та вислову «від 2000 кВт та більше» (коефіцієнт 1,89).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак суд, зважаючи на предмет позову, перевіряє чи оскаржувані пункти постанов відповідача прийняті у відповідності до зазначених вище умов.

Правові, економічні, екологічні та організаційні засади використання альтернативних джерел енергії та сприяння розширенню їх використання у паливно-енергетичному комплексі визначає Закон України «Про альтернативні джерела енергії» від 20.02.2003 №555-IV (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу п`ятнадцятого статті 1 цього Закону «зелений» тариф - це спеціальний тариф, за яким закуповується електрична енергія, вироблена на об`єктах електроенергетики, зокрема на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями).

Частиною першою статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», яка передбачає положення щодо стимулювання виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, визначено, що «зелений» тариф встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями).

Коефіцієнт «зеленого» тарифу для електроенергії, виробленої з використанням альтернативних джерел енергії, встановлюється, серед іншого, в залежності від номінальної потужності електроустановки.

У спірному випадку 20.06.2018 ТОВ «Біоенергопродукт» введено в експлуатацію вітро- та геліоелектростанції (1 черга) по вулиці Бережанка, 57 у селі Куряни Бережанського району Тернопільської області. Одинична встановлена потужність всіх вітроустановок, які входять до складу 1 черги вітро- та геліоелектростанції по вулиці Бережанка, 57 у селі Куряни Бережанського району Тернопільської області, НКРЕКП встановлена на рівні 2000 кВт.

Щодо мотивації позивача про неправильне застосування відповідачем коефіцієнта «зеленого» тарифу, то судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» «зелений» тариф встановлюється для кожного суб`єкта господарювання, який виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії, за кожним видом альтернативної енергії та для кожного об`єкта електроенергетики або для кожної черги будівництва електростанції (пускового комплексу).

Підтвердженням факту та дати введення в експлуатацію об`єкта електроенергетики, у тому числі черги будівництва електричної станції (пускового комплексу), що виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), є виданий уповноваженим органом сертифікат, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, або зареєстрована відповідно до законодавства декларація про готовність об`єкта до експлуатації.

Коефіцієнт «зеленого» тарифу для електроенергії, виробленої з використанням альтернативних джерел енергії, встановлюється для об`єктів або його черг/пускових комплексів, введених в експлуатацію в період з 01.01.2017 по 31.12.2019, залежно від категорії об`єктів електроенергетики, для яких застосовується «зелений» тариф, визначений:

для електроенергії, виробленої з енергії вітру вітроелектростанціями, які складаються з вітроустановок одиничною встановленою потужністю від 600 кВт, але не більше 2000 кВт на рівні 1,26;

для електроенергії, виробленої з енергії вітру вітроелектростанціями, які складаються з вітроустановок одиничною встановленою потужністю від 2000 кВт та більше на рівні 1,89.

З огляду на обґрунтування позовних вимог позивачем під час розгляду справи підлягало з`ясуванню питання до якої категорії об`єктів електроенергетики необхідно віднести вітроелектростанцію, яка складаються з вітроустановок одиничною встановленою потужністю на рівні 2000 кВт, до категорії - від 600 кВт, але не більше 2000 кВт чи до категорії - від 2000 кВт та більше.

Суд зазначає, що у першому випадку конструкція «не більше 2000 кВт» означає крайню кількісну межу, яка включає показник 2000 кВт, що й не заперечує відповідач.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що у спірному випадку положення частини двадцять другої статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», які містять вислови «від 600 кВт, але не більше 2000 кВт» і «від 2000 кВт та більше», в обох випадках включають вітроустановки одиничною встановленою потужністю 2000 кВт.

Таким чином, аналіз наведених норм частини двадцять другої статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», свідчить, що структура висловів «від 600 кВт, але не більше 2000 кВт» і «від 2000 кВт та більше», допускає множинне її тлумачення.

Оцінку правомірності визначення НКРЕКП електричної потужності електрогенеруючого обладнання для енергогенеруючого об`єкту ТОВ «Біоенергопродукт» (1 черга вітро- та геліоелектростанції Тернопільська область, Бережанський район, село Куряни, вулиця Бережанка, 57) на рівні 2000 кВт неодноразово надавав суд у судових рішеннях, які набрали законної сили, зокрема, справа №500/2782/19 переглядалася Верховним Судом та прийнята постанова від 13.04.2022, в якій Верховний Суд касацінй скаргу відповідача залишила без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 (яким позов позивача задоволено) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2021 - без змін.

Зокрема, Верховний Суд у цій постанові сформував правовий висновок, згідно з яким, у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Суд не приймає до уваги посилання представник відповідача у відзиві на позов зокрема на рішення суддів, які набрали законної сили та якими вже було встановлено правомірність його дій, оскільки частиною п`ятою статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, в силу вимог чинного законодавства обов`язковими для врахування є висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із частиною другою статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на чіткості і ясності національного законодавства.

У справах «Щокін проти України» заяви № 23759/03 та № 37943/06 від 14.10.2010 та «Сєрков проти України» заява № 39766/05 від 07.07.2011 Європейський суд з прав людини дійшов висновку що, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі «якості» закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування. Європейський суд з прав людини вивів правило найбільш сприятливого тлумачення нормативно-правових актів для особи.

В контексті наведеного, суд вважає, що суб`єкт, який застосовує альтернативні джерела електроенергії, вправі очікувати від держави таке стимулювання виробництва та споживання енергії, виробленої з альтернативних джерел застосування, яке буде найбільш сприятливе для нього, тобто з застосуванням вищого коефіцієнту «зеленого» тарифу 1,89, а не 1,26.

У наведеній справі «Щокін проти України» Європейський суд з прав людини визнав, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак, суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку Суду, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення певного важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Відтак у цій справі, суд вважає, що відповідач віддав перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства для позивача, тобто діяв протиправно, нерозсудливо.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень у цій справі не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування своєї позиції та не довів правомірності оскаржуваних пунктів постанов. Такі прийняті з порушенням умов, визначених частиною другою статті 2 КАС України, а саме: не обґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, нерозсудливо.

Отже, суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом ухвалення рішення про визнання протиправними та скасування постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1057 від 30.06.2021 в частині пункту 869 додатка до вказаної постанови та №1661 від 29.09.2021 в частині пункту 884 додатка до вказаної постанови.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду із даним позовом, ТОВ «Біоенергопродукт» сплатило судовий збір у сумі 4540,00 грн (а.с.3).

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 4540,00 грн.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1057 від 30.06.2021 в частині пункту 869 додатка до вказаної постанови.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1661 від 29.09.2021 в частині пункту 884 додатка до вказаної постанови.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт" понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в сумі 4 540 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 червня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Пасічна, 8/1,с. Підгородне,Тернопільський район,Тернопільська область,47751 код ЄДРПОУ/РНОКПП 36687375);

відповідач:

- Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (місцезнаходження/місце проживання: вул. Смоленська, 19,Київ 57,03057 код ЄДРПОУ/РНОКПП 39369133);

Головуючий суддя Осташ А.В.