Справа № 320/462/22
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року м.Київ № 320/462/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ківшовата Агро" до Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Ківшовата Агро" з позовом до Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кустовської Олени Михайлівни від 23.12.2021 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №67114604;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кустовської Олени Михайлівни від 23.12.2021 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №67114604.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні відповідача перебуває виконавчий лист №379/1198/19, виданий 27.09.2021 Таращанським районним судом Київської області щодо зобов`язання ТОВ "Ківшовата Агро" видати ОСОБА_1 трудову книжку. Однак, у ході службового розслідування було встановлено, що оригінал вказаної трудової книжки відсутній у відділі кадрів позивача. Вказані обставини унеможливлюють виконання рішення з поважних причин у межах даного виконавчого провадження, про що було повідомлено відповідача. Проте, відповідач не узяв їх до уваги та прийняв спірні постанови про накладення на позивача штрафу та стягнення виконавчого збору. Позивач стверджує, що відповідач мав би скласти акт про неможливість виконання рішення у натурі, що є підставою для закінчення виконавчого провадження. Крім того, на думку позивача, прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання божником рішення без поважним причин.

Ухвалою суду від 24.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 03.02.2022. Цією ж ухвалою витребувано від відповідача матеріали виконавчого провадження 367114604.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено.

У судове засіданні сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з заявами чи клопотаннями не зверталися.

Протокольною ухвалою суду від 03.02.2022 вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 04.02.2022 повторно витребувано від відповідача матеріали виконавчого провадження №367114604.

29.04.2022, на виконання ухвали суду, відповідач надіслав матеріали виконавчого провадження №367114604.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 27.04.2021 позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ківшовата Агро» про скасування наказу № 91 від 09.08.2019 про звільнення, зобов`язання видати наказ про звільнення, внести запис про звільнення в трудову книжку, видати трудову книжку, стягнення належних при розрахунку коштів, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задоволено, та, зокрема, зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Ківшовата Агро» видати ОСОБА_1 трудову книжку.

Рішення суду набрало законної сили 06.09.2021.

На виконання вказаного рішення, Таращанським районним судом Київсьбкої обалсті 27.09.2021 видано виконавчі листи № 379/1198/19, зокрема, у частині зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «Ківшовата Агро» видати ОСОБА_1 трудову книжку.

На підставі вказаного виконавчого листа, постановою державного виконавця Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Кустовською Оленою Михайлівною від 12.10.2021 відкрито виконавче провадження №67114604.

Даною постановою запропоновано боржникові виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Одночасно, з відкриттям виконавчого провадження, відповідачем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від у розмірі 269 грн.

20.10.2021, позивач звернувся до відповідача з клопотанням про повернення стягувачеві ( ОСОБА_1 ) виконавчого листа, оскільки у ТОВ "Ківшовата Агро" відсутня в наявності трудова книжка. Також, позивач обґрунтував своє клопотання тим, що рішенням суду його зобов`язано передати предмет у натурі (трудову книжку), а у разі відсутності такого майна у натурі, виконавчий лист, відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" має бути повернутий стягувачу.

Також, до свого клопотання позивач додав акт №1 про відсутність трудової книжки від 20.10.2021 та службові записки працівників ТОВ "Ківшовата Агро".

Розглянувши клопотання позивача, відповідач повідомив його листом від 19.11.2021 про те, що у даному випадку застосувати ст.ст. 37, 60 Закону України "Про виконавче провадження2 неможливо, оскільки рішення суду є зобов`язального характеру, що відповідно до положень ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язує вчинити позивача певні дії, а саме видати трудове книжку.

Також, відповідач попередив позивача про наслідки невиконання рішення без поважних причин, зокрема, про накладення штрафу

Актом державного виконавця Таращанського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського району Київської області від 25.10.2021 зафіксовано невиконання рішення суду.

Надалі, постановою державного виконавця Таращанського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського району Київської області від 23.12.2021 стягнуто з ТОВ "Ківшовата Агро" виконавчий збір розмірі 26000 грн.

Також, постановою державного виконавця Таращанського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського району Київської області від 23.12.2021 накладено на боржника - ТОВ "Ківшовата Агро" штраф у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду, та зобов`язано останнього виконати рішення протягом десяти робочих днів.

Не погоджуючись з такими діями державного виконавця, позивач оскаржив їх до Таращанського районного суду Київської області.

Розглянувши скаргу позивача, Таращанській районний суд Київської області відмовив у її задоволенні.

Викладені обставини стали підставою для звернення позивачу до суду з даним позов для захисту порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України Про виконавче провадження (далі по тексту - Закон).

За приписами частин 5 та 6 статті 26 вказаного Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом десяти робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин 14 статті 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 % суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості зі сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку з імовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 28 квітня 2020 року в справі № 480/3452/19.

Судом встановлено, що на виконання до Відділу примусового виконання рішень надійшов виконавчий лист на виконання рішення суду зобов`язального характеру, а тому державним виконавцем правомірно, з дотриманням вимог статей 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" було прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Розмір виконавчого збору згідно положень ч. 2 та 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначається виходячи з характеру вимог, за якими ухвалено судове рішення та яке підлягає виконанню за виконавчим документом.

Тобто, якщо це рішення "майнового характеру", то розмір виконавчого збору становить 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. А якщо ж виконується рішення немайнового характеру, виконавчий збір з боржника - юридичної особи стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Розміри мінімальної заробітної плати на 2021 рік встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 № 1082-IX, та з 01.12.2021 по 31.12.2021 такий розмір становить 6500 грн на місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, вирішено стягнути з відповідача виконавчий збір в сумі 26000 грн, тобто виходячи із чотирьох розмірів мінімальної заробітної плати (4 х 6500 грн) як за виконання рішення немайнового характеру.

Аналізуючи правову природу рішення, яке підлягало виконанню у рамках виконавчого провадження на предмет того, чи можна його вважати рішенням "майнового характеру", суд зважає на те, що за рішенням Київського окружного адміністративного суду по справі №379/1198/19, на підставі якого видано виконавчий лист Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Ківшовата Агро» видати ОСОБА_1 трудову книжку.".

Враховуючи, що у вказаному рішенні суб`єкта владних повноважень лише зобов`язано вчинити певні дії, суд вважає, що ним вирішено немайновий спір.

Наведене кореспондується з положеннями статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", за змістом якої немайновими рішеннями є рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

Отже, державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови вірно оцінив заявлені у виконавчому листі вимоги як вимоги немайнового характеру.

На підтвердження даних висновків свідчить те, що у протилежному випадку (якщо вважати спір майновим) держаний виконавець був би позбавлений можливості дотриматись положень частин 5, 6 статті 26 Закону, а саме визначити розмір виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження та відобразити його у постанові про відкриття виконавчого провадження, адже резолютивна частина рішення суду у справі №367/1198/19 містить лише вказівку щодо вчинення суб`єктом владних повноважень певних дій.

Отже, суд вважає, що відповідач правомірно, за наявності підстав, передбачених статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження", прийняв оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору.

Також суд зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 04.08.2020 у справі № 200/13920/19-а, від 02.06.2021 у справі №160/4481/20, законодавець пов`язав можливість отримання виконавцем виконавчого збору (основної винагороди) не виключно з вчиненням ним певних виконавчих дій протягом усього часу тривання виконавчого провадження яке призвело до фізичного стягнення коштів на користь стягувача з боржника.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.01.2019 по справі №703/1086/17, від 28.04.2020 по справі №480/3452/19 та від 21.05.2020 по справі №336/2056/17, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору достатньо самого факту відкриття виконавчого провадження.

При цьому, позивачем не оспорюється постанова про відкриття виконавчого провадження, тобто, на даний час виконавче провадження триває, рішення суду не виконано боржником.

Щодо твердження позивача про те, що рішення суду неможливо виконати з поважних причин через відсутність на підприємстві трудової книжки ОСОБА_1 , при тому, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо добровільного виконання рішення суду, а тому оспорювані постанови є протиправними та підлягають скасуванню, суд зазначає наступне.

Відповідно до Розділу 9 Інструкції з організації примусового виконання рішень - виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону. У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.

Зі змісту резолютивної частини рішення Таращанського районного суду Київської області від 27.04.2021 у справі №379/1198/19, на підставі якого було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, вбачається, що уточнений позов було задоволено частково та, серед іншого, зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «КІВШОВАТА АГРО» видати ОСОБА_1 трудову книжку.

Стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Так, частиною 1 вказаної статті Закону передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Посилання боржника ТОВ «Ківшовата Агро» на положення статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», як на підставу для повернення виконавчого листа стягувачу згідно п.6 ч.1 ст.37 цього Закону - у зв`язку з відсутністю у боржника майна, яке за виконавчим документом боржник повинен передати стягувачу в натурі, суд вважає хибним, оскільки стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» міститься в розділі 7 «Порядок звернення стягнення на майно боржника» та визначає порядок передачі стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі. Проте, рішення суду у досліджуваній частині є рішенням зобов`язального характеру, а тому до застосування у даному випадку підлягає стаття 63 Закону.

Крім того, суд звертає увагу на зміст п.п. 1.1, 5.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110 (далі - Інструкція), відповідно до якого трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника; особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом «Дублікат» в правому верхньому кутку першої сторінки.

За п. 6.1. Інструкції говорить про те, що якщо трудова книжка працівника загублена підприємством внаслідок стихійного лиха або з інших причин, то йому видається дублікат трудової книжки без стягнення її вартості.

Зважаючи на факт втрати трудової книжки ОСОБА_1 з вини роботодавця, враховуючи існування правових підстав для оформлення товариством дубліката трудової книжки та вживання боржником заходів для цього, суд вважає необґрунтоване твердження ТОВ «Ківшовата Агро» про необхідність повернення виконавчого листа стягувачу.

Суд зауважує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013).

Отже, на час прийняття оскаржуваних постанов, рішення суду у справі №379/1198/19 боржником не виконано, позивачем не наведено обґрунтувань не виконання рішення суду з поважних причин, та вжиття заходів, спрямованих на його виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що державний виконавець, приймаючи оскаржувані постанови, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов від 23.12.2021 у межах ВП № 67114604 про стягнення виконавчого збору у сумі 26000 грн та накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.