Справа № 280/12080/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Справа № 280/12080/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення, щодо можливості призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, внаслідок травми отриманої при виконанні службових обов`язків, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 та Закону України «Про міліцію»;

зобов`язати відповідача затвердити висновок щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням позивачу інвалідності III групи інвалідності з 27 квітня 2021 року, внаслідок травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до Закону України «Про міліцію» №565-ХІІ та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, у розмірі 340500,00 (триста сорок тисяч п`ятсот) гривень.

Ухвалою суду від 13.12.2018 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.04.2021 при первинному огляді встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок травми, отриманої при виконанні службових обов`язків. Зазначає, що після звернення позивача до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області, останньою підготовлено пакет документів, що призначення позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 340500,00 грн., який направлено на розгляд МВС України. Проте, у жовтні 2021 року Департаментом фінансово-облікової політики МВС України повернуто пакет документів на доопрацювання до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області, з посиланням на те, що документи не відповідають положенням чинного законодавства. Разом з тим, позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не вирішення питання про призначення йому одноразової грошової допомоги в розмірі 340500,00 грн., у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. У письмовому відзиві вказав, що ним не приймалось рішення про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, а тому позивача не є порушеними. Відповідач зазначає, що за результатами розгляду отриманих від Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області документів було встановлено, що такі документи оформленні з порушенням вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим їх направлено до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області на доопрацювання. Відповідач зазначає, що за результатами доопрацювання документи до МВС України від Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області не надходили, у зв`язку з чим відповідач позбавленим можливості розглянути питання призначення позивачу одноразової грошової допомоги. Також, відповідач вказував на те, що після надходження документів від Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області питання про призначення одноразової грошової допомоги буде розглянуто у встановленому порядку. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

27.04.2021 за результатами первинного огляду ОСОБА_1 ОМСЕК №1, позивачу встановлено третю групу інвалідності, у зв`язку з травмою, отриманою при виконанні службових обов`язків.

30.06.2021 позивач звернувся до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Запорізькій області з заявою про направлення документів до МВС України з метою призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням групи інвалідності.

Листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 27.09.2021 №П-24952/15 позивача повідомлено про те, що: «…за результатами опрацювання матеріалів Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на те, що медико-соціальна експертиза позивачу проведена з порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи», відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС.

Зокрема, повідомлено про те, що при проведенні позивачу медико-соціальної експертизи представники закладів охорони МВС до складу комісії не залучалися, що унеможливило прийняти рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком.

Крім того, Сектором державного нагляду за охороною праці МВС України встановлено, що розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем, проведено з порушенням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого МВС від 27.12.2002 №1346. У зв`язку з цим, акти за формами Н-5* та Н-1*, складені за результатами розслідувань цього нещасного випадку, підлягають скасуванню.

Оскільки подання до МВС документів, які не відповідають вимогам законодавства не передбачено, тому висновок та додані до нього матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги були повернуті листом ДФОП МВС України від 28.08.2021 №39923/15-2020 до ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області на доопрацювання.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги стало посилання відповідача на пункт 4 Порядку №850, а саме те, що інвалідність ОСОБА_2 встановлено понад дворічний термін після встановлення втрати працездатності.

Відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно статті 23 Закону України «Про міліцію», у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, які визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (Далі Порядок №850).

Згідно підпункту 2 пункту 3 Порядку №850, грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пункту 2 Порядку №850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як встановлено з матеріалів адміністративної справи, ІІІ групу інвалідності, у зв`язку із травмою отриманою при виконанні службових обов`язків, позивачу встановлено 27.04.2021, що підтверджується довідкою МСЕК серії ААВ 389541.

Відповідно до пункту 8 Порядку №850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно пункту 8 Порядку №850, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу;

витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 Порядку №850).

Отже, імперативні положення пункту 9 Порядку №850, передбачають лише два варіанти поведінки уповноваженого органу за результатами розгляду отриманих документів, а саме МВС приймає рішення або про призначення одноразової грошової допомоги або відмовляє у призначенні такої допомоги, у випадках передбачених пунктом 14 Порядку №850.

В даному випадку, відповідачем не прийнято жодного з рішень, відповідно до пункту 9 Порядку №850, що свідчить про наявність протиправної бездіяльності у діях МВС України.

Права МВС України повертати на доопрацювання отримані документи, без ухвалення щодо них рішення, Порядок №850 не містить.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання МВС України повторно розглянути документи щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення саме про призначення одноразової грошової допомоги суд вважає такими, що задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем дискреційні повноваження реалізовано не було, жодного рішення стосовно отриманих документів не прийнято, а суд не може підміняти собою орган виконавчої влади спеціально уповноважений на прийняття рішення.

В даному випадку, у разі задоволення позовних вимог, суд повинен буде перебрати невластиву йому функцію, а саме перевіряти наявність права на допомогу, відсутність підстав для відмови у наданні допомоги, що належить до компетенції відповідача.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст.2, 9, 139, 241-243, 254-263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (01024, м.Київ, вул.Богомольця, 10, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не прийняття рішення щодо можливості призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, внаслідок травми отриманої при виконанні службових обов`язків, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 та Закону України «Про міліцію».

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути документи та прийняти рішення щодо призначення/відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності III групи, внаслідок травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова