Справа № 420/2198/22
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2198/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Танцюри К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення грошового забезпечення ,-

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення грошового забезпечення у розмірі 2396,98грн.

Ухвалою суду від 14.03.2022р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві вказав, що з 13.07.2018 р. ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №141 зарахований до списків особового складу частини і призначений на посаду водія 2 автомобільного взводу автомобільної роти. У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №70 від 04.04.2019р. відповідач, будучи прийнятим на військову службу за контрактом та призначеним наказом командира військової частини НОМЕР_1 №11-РС від 04.04.2019р. з залишенням на займаній посаді, вважався таким, що справи та посаду водія 2 автомобільного відділення 1 автомобільного взоду автомобільної роти прийняв і приступив до виконання службових обов`язків. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №60 від 23.03.2020р. відповідачу було надано першу частину щорічної основної відпустки у кількості 15 днів з 20.03.2020р. по 03.04.2020р. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №70 від 06.04.2020р. відповідач вважався таким, що з 04.04.2020р. прибув з першої частини щорічної основної відпустки. Позивач вказав, що відповідно до витягів із розрахунково платіжних відомостей №220 у квітні 2020 року (за березень 2020 року) та №300 у травні 2020 року (за квітень 2020 року) відповідач повністю отримав грошове забезпечення (відпускні) згідно платіжних доручень за березень №377 від 09.04.2020р. у сумі 10489,26грн. і квітень 2020 року №502 від 07.05.2020р. у розмірі 2776,10грн. Проте, як вказав позивач, 13.04.2020р. відповідач без поважних причин самовільно залишив військову службу, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 №76 від 14.04.2020р., згідно якого ОСОБА_1 вважався таким, що з 13.04.2020р. відсутній на військовій службі. Згідно з вироком суду від 05.07.2021р. у справі №521/6901/21 у справі №521/6901/21 відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, що виразилось у самовільному залишенні частини з 13.04.2020р. та призначено йому покарання у вигляді позбавлення строком на 3 роки, а на підставі ст.75 КК України було звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з встановленням іспитового строку на 1 рік на підставі 76 КК України, з покладенням на відповідача обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Позивач вказав, що після оголошення вироку відповідач все одно не прибув, а з`явився через 4,5 місяці. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №239 від 07.12.2021р. відповідача, звільненого з військової служби згідно з наказом командувача ВМС ЗСУ №90-РС від 30.11.2021р. у зв`язку з набранням законної сили вироком суду, яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі, виключено зі списків військової частини. Позивач, посилаючись на положення Порядку №260, просить суд стягнути з ОСОБА_1 2396,98грн., отриманих при вибутті в щорічну основну відпустку в рахунок періоду, в якому вчинивши злочин, відповідач з 13.04.2020р. по 31.12.2020р. не проходив службу у позивача.

Зважаючи на те, що повідомити відповідача поштою, засобами електронної пошти або телефонного зв`язку не уявляється можливим, Одеський окружний адміністративний суд повідомив ОСОБА_1 через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України від 17.05.2022р., відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №141 від 13.07.2018р. ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу частини і призначений на посаду водія 2 автомобільного взводу автомобільної роти.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №70 від 04.04.2019р. ОСОБА_1 , будучи прийнятим на військову службу за контрактом та призначеним наказом командира військової частини НОМЕР_1 №11-РС від 04.04.2019р. з залишенням на займаній посаді, вважався таким, що справи та посаду водія 2 автомобільного відділення 1 автомобільного взоду автомобільної роти прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №60 від 23.03.2020р. ОСОБА_1 надано частину щорічної основної відпустки у кількості 15 днів з 20.03.2020р. по 03.04.2020р.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №70 від 06.04.2020р. ОСОБА_1 вважається таким, що з 04.04.2020р. прибув з першої частини щорічної основної відпустки.

Відповідно до витягів із розрахунково платіжних відомостей №220 у квітні 2020 року (за березень 2020 року) та №300 у травні 2020 року (за квітень 2020 року) ОСОБА_1 отримав грошове забезпечення (відпускні) згідно платіжних доручень за березень №377 від 09.04.2020р. у сумі 10489,26грн. і квітень 2020 року №502 від 07.05.2020р. у розмірі 2776,10грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №76 від 14.04.2020р. вирішено ОСОБА_1 вважати таким, що відсутній на військовій службі з 13.04.2020р. (підстава: рапорт старшого лейтенанта ОСОБА_2 №1829 від 13.04.2020р.)

Згідно з вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 05.07.2021р. у справі №521/6901/21 у справі №521/6901/21 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, на підставі якої призначено йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №229 від 23.11.2021р. солдата військової частини за контрактом ОСОБА_1 вважати таким, що прибув до військової частини НОМЕР_1 -22.11.2021р.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №229 від 23.11.2021р. солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 і увільнений від займаної посади водія 2 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 та якому згідно з наказом командувача Військово-Морських Сил Збройний Сил України (по особовому складу) від 16 грудня 2020 року №91 -РС призупинено військову службу з 18 червня 2020 року та дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу з 13 квітня 2020 року, як такому, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частиш) від 14 квітня 2020 року №76 і який згідно з вироком суду у справі №521/6901/21 від 05 липня 2021 року засуджений до позбавлення волі строком на 3 (три) роки, Звільненого згідно з наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 30 листопада 2021 року №90-РС у запас на підставі статті 24, підпункту в пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовій обов`язок і військову службу, у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади, вважати таким, що з 07 грудня 2021 року виключений зі списків особового складу частини та вибув для постановки на військовий облік до Роздільнянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Одеської області. Знятий з усіх видів забезпечення з 13 квітня 2020 року. Щорічна основна відпустка за 2020 рік використана частково (15 днів). Заборгованість за 07 діб щорічної основної відпустки, що була використана в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після самовільного залишення військової частини у 2020 році, складає: 2396, 98 грн.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначені Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260.

Пунктом 3 розділу ХХХІ Порядку №260 визначено, що у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

При цьому грошове забезпечення за період наданої відпустки або розмір грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки у рік звільнення обчислюється з такого розрахунку: тим, які мають вислугу до 10 календарних років, - 2,5 календарних дня.

Згідгл п.7 розділу ХХХІ Порядку №260 у разі звільнення з військової служби військовослужбовців (крім військовослужбовців, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням організаційних заходів, а також військовослужбовців строкової військової служби) до закінчення календарного року, за який вони вже використали щорічну основну та додаткову відпустки повної тривалості, на підставі наказу відповідного командира провадиться відрахування з їхнього грошового забезпечення за дні щорічної основної та додаткової відпусток із урахуванням часу проходження служби в році звільнення.

Розрахунок суми, яка підлягає відрахуванню з грошового забезпечення, здійснюється пропорційно виходячи з розміру грошового забезпечення, яке отримав військовослужбовець під час щорічної основної та додаткової відпусток.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №735 від 09.12.2021р. сума грошового забезпечення відповідача у квітні 2020 року склала 10272,75 грн.

Щорічна основна відпустка за 2020 рік використана частково (15 днів). Заборгованість за 07 діб щорічної основної відпустки, що була використана в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після самовільного залишення військової частини у 2020 році, складає: 2396,98грн.(10272,75:30*7днів), що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 №229 від 23.11.2021р.

Доказів, які б спростовували факт існування за відповідачем вказаної заборгованості або сплати вказаної заборгованості, до суду не надано.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз та відповідно відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на судовий збір у розмірі 2270,00грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) заборгованість у розмірі 2396,98 грн. (дві тисячі триста дев`яносто шість гривень дев`яносто вісім гривень ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра