Справа № 440/18762/21
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/18762/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ніценко А.О.

представника позивача Кечеджі О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом до про .

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до про .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки інспектора, які зафіксовані в акті інспекційного відвідування від 29.09.2021 №16-01-258/27 та на підставі якого винесений оскаржуваний припис від 29.09.2021 № 16-01-258/27-2 яким зобов`язано директора Полтавського обласного центру зайнятості усунути порушення, виявлені під час перевірки, не відповідають фактичним обставинам справи. Вказані обставини зумовили подальшу реалізацію Полтавським обласним центром зайнятості права на адміністративне оскарження рішення Управління шляхом звернення зі скаргою від 10.11.2021 року до Державної служби України з питань праці. Разом з тим, 08.12.2021 року на адресу Полтавського обласного центру зайнятості надійшов лист Державної служби з питань праці України, яким у розгляді скарги відмовлено. Полтавський обласний центр зайнятості вважає винесення оскаржуваного Припису безпідставним та необґрунтованим як з огляду на зміст виявлених та зафіксованих в Акті порушень, так і у зв`язку з відсутністю достатніх правових підстав для проведення відповідного заходу державного нагляду (контролю).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

31.01.2022 відповідач надав відзив, в якому заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, посилається на порушення позивачем норм Порядку виплати допомоги по безробіттю та несення даних про період отримання виплати по трудових книжок.

07.02.2022 позивачем надана відповідь на відзив, в якій останній просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 24.06.2022.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

У судове засідання 24.06.2022 з`явився представник відповідача. Надав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З 24.09.2021 по 29.09.2021 року інспектором праці Управління Держпраці у Полтавській області (далі Управління) було проведено перевірку додержання законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття Полтавським обласним центром зайнятості.

За результатами перевірки 29.09.2021 року складено Акт № 16-01-258/27, підписаний із запереченнями із подальшим наданням зауважень від 04.10.2021 р. № 16/16/2597-21.

На підставі вказаного акту винесений Припис про усунення виявлених порушень законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття № 16-01-258/27-2.

11.10.2021 року Полтавським обласним центром зайнятості подано скаргу на оскаржуваний припис.

02.11.2021 року Полтавським обласним центром зайнятості було отримано відповідь на скаргу, якою залишено відповідну скаргу без розгляду.

Полтавським обласним центром зайнятості подана скарга від 10.11.2021 до Державної служби України з питань праці. Разом з тим, 08.12.2021 року на адресу Полтавського обласного центру зайнятості надійшов лист Державної служби з питань праці України, яким у розгляді скарги відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", не містить повноважень органу державного нагляду (контролю), його посадових осіб під час здійснення державного нагляду (контролю), відсутній у законодавстві й перелік підстав для проведення відповідної перевірки, спосіб (процедура) здійснення державного нагляду (контролю).

У винесеному Приписі зобов`язано директора Полтавського обласного центру зайнятості забезпечити додержання норм законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття "відповідно до частини шостої статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а при цьому вказана норма взагалі не містить ч. 6 (ця стаття містить усього 3 частини). Зазначення Управлінням у Приписі неіснуючої норми, на підставі якої зобов`язано Директора Полтавського обласного центру зайнятості здійснити відповідні заходи, свідчить про усвідомлення органом державного нагляду (контролю) факту відсутності повноважень на винесення Припису.

При цьому, у відповіді на скаргу від 29.10.2021 року, обґрунтовуючи обов`язковість виконання Припису та визначаючи наявність повноважень на винесення такого, Управління посилається на пп. 46 п. 4 Положення про територіальні органи Державної служби з питань праці, затверджене наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015 року № 340. Водночас вказана норма визначає, що Управління Держпраці "видає в установленому законом порядку … фондам загальнообов`язкового державного страхування … обов`язкові до виконання приписи щодо усунення порушень законодавства з питань, які належать до компетенції Держпраці…", тобто реалізація відповідного повноваження, закріпленого положенням, має спиратися на конкретну законодавчу норму.

Разом із тим, чинні законодавчі акти не наділяють Управління та власне Держпраці повноваженнями з винесення обов`язкових до виконання приписів щодо усунення порушень законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, як і не встановлюють порядку реалізації відповідного повноваження, підстав, умов та механізму винесення відповідного припису.

Більш того, відповідно до ч. 15 ст. 4 Закону про нагляд/контроль при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів. А згідно з абз. 8 ч. 2 ст. 5 Закону про нагляд/контроль уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.

Разом з тим, аналізуючи опублікований відповідно до зазначених вище правових норм перелік уніфікованих форм актів на веб-сайті Державної служби України з питань праці України як органу державного нагляду/контролю (цей перелік міститься у низці правових актів, серед яких зокрема Наказ № 2161, та розміщений за посиланням: https://dsp.gov.ua/unifikovani-formy-aktiv-shcho-skladaiut/), слід констатувати відсутність затверджених форм актів у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства наказом від 27.10.2020 № 2161 (далі Наказ № 2161) затверджено форми документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю Державною службою України з питань праці. Серед вищезазначених форм наявні уніфіковані форми приписів за № 8 та № 9, що і мали використовуватися Управлінням у разі винесення припису при здійсненні державного нагляду (контролю), однак винесений Управлінням Припис не відповідає жодній із наведених форм та, крім того, не відповідає жодній з наведених форм за предметом перевірки. Оскільки при здійсненні заходів державного нагляду та контролю Державна служба України з питань праці та її територіальні ограни зобов`язані керуватися відповідним Наказом № 2161, а останній не передбачає можливість складення припису за результатами державного нагляду (контролю) у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, то Управління при винесенні оскаржуваного Припису вийшло за межі повноважень, наданих йому чинним законодавством.

Таким чином, оскільки посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів, складання Управлінням Акту та винесення Припису за результатами здійснення перевірки додержання Полтавським обласним центром зайнятості законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття прямо суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідно з огляду на ст. 19 Конституції України та ч. 15 ст. 4 Закону про нагляд/контроль такий Припис підлягає скасуванню.

Крім того, з огляду на нормативне підґрунтя прийняття Наказу № 2161 (зокрема, у преамбулі зазначений перелік відповідних законодавчих актів, на виконання яких прийнято наказ) слід звернути увагу на підставу проведення перевірки, що зазначена у Приписі (а саме Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Преамбула Наказу № 2161, який затверджує перелік форм актів за результатами здійснення нагляду (контролю) Держпраці та її територіальними органами, не містить посилань на Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Вказаний факт додатково свідчить, що чинним законодавством не передбачено повноваження Держпраці та її територіальних органів на винесення приписів за результатами здійснення державного нагляду (контролю) у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

У зв`язку з тим, що закріплене у пп. 46 п. 4 Положення № 340 повноваження щодо винесення приписів фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування не реалізоване у площині чинного законодавчого регулювання та не має відповідного нормативного підґрунтя, з урахуванням вимог ст. 19 Конституції України оскаржуваний Припис є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до Закону про нагляд/контроль заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно зі ст. 5 Закону про нагляд/контроль планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.

У направленні наданому Полтавському обласному центру зайнятості від 23.09.2021 року № 1191 містяться відомості про проведення планового заходу державного нагляду (контролю). Разом з тим, Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з питань праці на 2021 рік, затверджений Наказом Державної служби України з питань праці від 27.11.2020 року № 158 (з наступними змінами) (далі Річний план), не містить жодних запланованих заходів, зокрема перевірок, щодо Полтавського обласного центру зайнятості. Тож проведення перевірки здійснено без належної на те правової підстави, що свідчить про протиправність дій Управління та порушення встановленого порядку проведення перевірок.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Постановою від 27 жовтня 2020 року у справі № 804/3566/17, залишаючи в силі судові рішення попередніх інстанцій про скасування припису, зазначив, що контролюючий орган під час проведення перевірки суб`єкта господарювання у будь-якому випадку повинен дотримуватися порядку призначення та проведення такої перевірки, визначеному законодавством України. При цьому суд зазначає, що рішення, прийняті за результатами перевірки, яка була призначена та проведена з грубим порушенням порядку, визначеного національним законодавством, та власне усі результати такої перевірки не породжують будь-яких правових наслідків для суб`єкта. Більш того, Верховним Судом окремо наголошено, що допущені на думку відповідного органу порушення можуть бути об`єктом наступної перевірки, проведення якої відповідатиме вимогам закону.

Відповідно до п. 1.12. Плану роботи Державної служби України з питань праці на 2021 рік (далі План роботи) передбачено здійснення протягом серпня аналізу стану дотримання робочими органами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття та їх філіями законодавства при призначенні та виплаті матеріального забезпечення і наданні соціальних послуг безробітним та внесення за його результатами відповідних пропозицій керівництву Держпраці.

Однак вказаний План роботи, не є планом здійснення заходів державного нагляду (контролю) згідно з Законом про нагляд/контроль, зокрема не містить дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення на відміну від Річного плану, та, по-друге, не передбачає проведення планової перевірки як заходу державного нагляду (контролю), а лише окреслює період здійснення аналізу з метою подальшого надання пропозицій керівництву Держпраці. Крім того, Планом роботи здійснення зазначеного вище аналізу передбачено у серпні, у той час як планова перевірка проводилася у період з 24 по 29 вересня 2021 року.

Враховуючи положення абз. 7 ст. 3 Закону про нагляд/контроль, де передбачено, що здійснення державного нагляду (контролю) можливе лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом, слід констатувати, що проведення перевірки не на підставах, встановлених чинним законодавством (а саме: річні плани для планових перевірок або будь-яка з визначених ст. 6 Закону про нагляд/контроль підтав для позапланових заходів) суперечить основним принципам здійснення такого нагляду (контролю) та свідчить про протиправність прийнятих у процесі здійснення таких заходів рішень, що є безумовною підставою для їх скасування.

Подібної правової позиції стосовно підстав для скасування Припису дотримується також Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду (Постанова від 19 жовтня 2018 року у справі № 805/3137/17-а), який зазначає, що «враховуючи незаконність проведення … перевірки, припис виданий на підставі такої ухвали також є незаконним та має бути скасований».

Разом з тим, у Постанові Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18 висловлена правова позиція, що: «перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення … перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом». При цьому судом наголошено, що «при оскарженні … рішення [суб`єкт щодо якого здійснено перевірку] не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність такого рішення, і при цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу».

Крім того, суд робить висновок про те, що рішення (у наведеній справі податкове повідомлення-рішення), прийняте за результатами перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 8 Закону про державний нагляд/контроль органи державного нагляду (контролю) зобов`язані вносити до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) (далі ІАС ДНК) визначені законом відомості про здійснені заходи державного нагляду (контролю). Разом з тим, здійснюючи пошук у Пілотному модулі системи заходів державного нагляду (контролю) для запуску ІАС (запроваджений Державною регуляторною службою України спільно з Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та за підтримки Офісу ефективного регулювання (BRDO)), за адресою https://inspections.gov.ua/, слід констатувати відсутність і на сьогодні будь-яких даних про проведений захід контролю (а саме перевірку) стосовно дотримання Полтавським обласним центром зайнятості законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

При цьому, відповідно до абз. 4 ст. 1 Закону про державний нагляд/контроль ІАС ДНК серед іншого призначена для моніторингу ефективності та законності здійснення заходів державного нагляду (контролю). Тобто фактично, порушивши вимогу ч. 4 ст. 8 Закону про державний нагляд/контроль, дії (бездіяльність) Управління ставлять під сумнів правомірність проведеного заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону про державний нагляд/контроль орган державного нагляду (контролю) зобов`язаний письмово повідомити про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. При цьому, повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

На адресу Полтавського обласного центру зайнятості не надходило належним чином оформлене повідомлення про здійснення планової перевірки. Варто зауважити, що 04.08.2021 року до Полтавського обласного центру зайнятості надійшов лист Управління від 04.08.2021 № 0506/6004, у якому повідомлялося про проведення у серпні поточного року перевірки робочих органів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття та їх філій. Однак всупереч наведеним вище правовим нормам вказане повідомлення від 04.08.2021 року не містить дати початку та дати закінчення планового заходу (більш того, фактичний період проведеної перевірки Полтавського обласного центру зайнятості (вересень) не співпадає з періодом (серпень), про який зазначено в повідомленні).

Відповідно до абз. 17 ст. 10 Закону про нагляд/контроль Полтавський обласний центр зайнятості був наділений правом надати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта. Однак Управлінням було винесено припис одночасно із наданням Полтавському обласному центру зайнятості Акта.

Виходячи з вимог абз. 7 ч. 4 ст. 4 Закону про нагляд/контроль виключно законами встановлюються перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису. Відсутність встановленого законом переліку порушень у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування свідчить про протиправність дій Управління щодо винесення оскаржуваного Припису.

Слід зауважити, абз. 8 ч. 4 ст. 4 Закону про нагляд/контроль встановлює, що орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Оскільки ані Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ані Закон України «Про зайнятість населення» чи будь-який інший законодавчий акт не містить повноважень Управління під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (лише містяться положення про право на здійснення перевірок у відповідній сфері), то Управління не могло здійснити захід державний нагляду (контролю) без чітко визначених законодавством повноважень стосовно проведення відповідної перевірки. У свою чергу протиправність проведеної перевірки має наслідком незаконність винесеного за її результатами Припису.

При цьому, згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у Постанові від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, «Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки». Таким чином, саме лише порушення Управлінням порядку проведення перевірки, встановленого чинним законодавством (особливо враховуючи чисельність порушень контролюючого органу, опис яких наведений вище), слугує достатньою підставою для визнання протиправним і скасування Припису, винесеного за результатами проведення такої перевірки.

Державна служба України з питань праці при розгляді скарги Полтавського обласного центру зайнятості (відповідь на скаргу від 08.12.2021 року) стверджувала про можливість постановки питання про необґрунтованість призначення та проведення перевірки та реалізації свого права на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе саме на етапі допуску до перевірки. Однак у цьому контексті необхідно зауважити , що у Полтавського обласного центру зайнятості існує право як на позасудовий так і судовий способи захисту, що підтверджується судовою практикою Верховного Суду (Постанова від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18), який наголосив: «…недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком …. тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист». Відповідно невикористання Полтавським обласним центром зайнятості механізму недопуску до перевірки як позасудового способу захисту, не перешкоджає реалізації права на скасування Припису шляхом звернення з адміністративним позовом.

Управлінням в Акті № 16-01-258/27 від 29.09.2021р. в Описі виявлених порушень вимог законодавства зазначено порушення пункту 3 Розділу VI Порядку № 624.

Відповідно до п. 3 Розділу VI Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 06 квітня 2020 р. № 624 (далі Порядок № 624), допомога по безробіттю виплачується не рідше ніж два рази на місяць, а за згодою безробітного - один раз на місяць. Період, за який здійснюється поточне нарахування допомоги по безробіттю, обмежується датою, що передує дню останнього відвідування безробітним центру зайнятості, де він зареєстрований. Остаточний розрахунок виплат допомоги по безробіттю здійснюється на підставі рішення про припинення виплат і включає нарахування за останній день перебування особи у статусі зареєстрованого безробітного, що входить до визначеного періоду виплати.

Пункт 3 Порядку № 624 не містить поняття «строки виплати допомоги по безробіттю». Cлід при цьому наголосити, що законодавством не визначено конкретну дату здійснення виплат або період за який має бути виплачена допомога по безробіттю, а лише встановлено їх періодичність (згідно з ч. 10 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не рідше ніж два рази на місяць, а за згодою безробітного один раз на місяць). Тобто не визначено, що допомога по безробіттю має виплачуватися за поточний, попередній чи наступний місяць, лише визначено періодичність її виплати.

З огляду на це, зазначення в Описі у якості порушення пункту 3 Розділу VI Порядку № 624 про те, що допомога по безробіттю за І декаду серпня виплачена частково, а за ІІ,ІІІ декаду серпня і І, ІІ декаду вересня не виплачена, не відповідає вимогам чинного законодавства. Управлінням не виявлено порушення періодичності (про що свідчить власне зміст Акта), а лише констатовано відсутність проведення виплат допомоги по безробіттю за вересень та частково за серпень, що саме по собі не може свідчити про порушення пункту 3 Розділу VI Порядку № 624.

Впродовж серпня-вересня ОСОБА_1 було здійснено виплату допомоги по безробіттю згідно з вимогами ч. 10 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», п. 3 Розділу VI Порядку № 624, тобто з дотриманням вимог стосовно періодичності, а саме: 10.08.2021 та 26.08.2021 у серпні, та 07.09.2021, 09.09.2021 і 21.09.2021 впродовж вересня (про що свідчить і сам Акт перевірки). Враховуючи здійснення виплат безробітному не рідше ніж двічі на місяць, порушення вимог ч. 10 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 3 Розділу VI Порядку № 624 відсутні.

Стосовно стверджуваного в Описі порушення ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року (в редакції від 26.02.2021 року) № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050-ІІІ) та пунктів 3, 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі Порядок № 159), необхідно відзначити наступне.

Чинним законодавством, підзаконними актами зокрема, не встановлюються строки виплати допомоги по безробіттю. Зважаючи на цей факт, відсутні передумови для застосування компенсації втрат частини доходів, оскільки обов`язковою умовою для її застосування є порушення встановлених строків виплати на один і більше календарний місяць. Сама по собі відсутність таких строків унеможливлює як встановлення терміну, з якого має обраховуватися відповідна затримка, так і перешкоджає визначенню власне конкретної суми (розміру) відповідного відшкодування.

Тому, можна дійти ґрунтовного висновку, що оскільки законодавством не встановлено строків виплати допомоги по безробіттю, то й порушити їх неможливо, а нарахування компенсації є безпідставним.

Водночас варто наголосити, що встановлена ч. 10 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» періодичність (виплата не рідше ніж два рази на місяць, а за згодою безробітного - один раз на місяць) була дотримана центром зайнятості при виплаті допомоги по безробіттю ОСОБА_1 впродовж усього періоду перебування на обліку (щодо зазначеного в акті періоду, то у червні місяці було здійснено виплату тричі: 08.06.2021, 09.06.2021, 23.06.2021).

Дотримання вимог періодичності виплати допомоги по безробіттю підтверджується як самим Актом (описовою частиною «Додаткова інформація до заходу» на стор. 4-6, де аналізуються відповідні платіжні доручення як докази перерахування ОСОБА_1 допомоги по безробіттю), так і Додатком № 4 до персональної картки безробітного ОСОБА_1 «Нарахування допомоги по безробіттю та платежі».

Однак, навіть якщо дотримуватися позиції Управління стосовно наявності строку виплати допомоги по безробіттю, у будь-якому разі передумов для здійснення компенсації втрат частини доходів відповідно до Закону України № 2050-ІІІ немає виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон) сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виходячи з викладеного нормативного регулювання, слід зазначити, що компенсація обраховується виходячи із нарахованого доходу за певний місяць у цілому, незалежно від порядку здійснення такого нарахування. Вказане свідчить про те, що у разі здійснення нарахування у межах місяця неодноразово, визначення періоду затримки виплати доходу за такий місяць здійснюється виходячи з останнього нарахування, що дозволяє визначити конкретний розмір доходу, на який може бути нарахована компенсація за відповідний місяць.

Згідно з вимогами п. 3 Розділу VI Порядку № 624, період, за який здійснюється поточне нарахування допомоги по безробіттю, обмежується датою, що передує дню останнього відвідування безробітним центру зайнятості, де він зареєстрований.

Оскільки поточні нарахування допомоги по безробіттю за червень 2021 року безробітному ОСОБА_1 здійснювалися за результатами відвідування центру зайнятості, а саме: 10.06.2021 р. (за період до 09.06.2021 р.), 18.06.2021 р. (за період 10.06.2021-17.06.2021), 30.06.2021 р. (за період 18.06.2021-29.06.2021 р.), 09.07.2021 р. (за 30.06.2021 р. в межах червня місяця), то лише 09.07.2021 року (дата відвідування безробітним центру зайнятості, про що свідчить) було визначено розмір доходу, який підлягає виплаті безробітному за відповідний місяць червень.

Отже, з огляду на завершення нарахування суми допомоги по безробіттю, що підлягала виплаті ОСОБА_1 за відповідний місяць (червень), у липні 2021 року, а також на те, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу, то стверджувати про наявність затримки виплати допомоги по безробіттю немає підстав. Виплата допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за червень 2021 року здійснена центром зайнятості за результатами остаточного нарахування матеріального забезпечення 09.07.2021 року в межах наступного календарного місяця (серпня, а саме: з 01.08. по 31.08.2021), що свідчить про відсутність затримки виплати на один і більше календарних місяців та, відповідно, відсутність підстав для нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Відповідно до ст. 2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Тобто компенсація виплачується при затримці виплати допомоги по безробіттю на календарний місяць і більше.

Виходячи з практики Верховного Суду календарний місяць це місяць за календарем (січень, лютий, березень і т.д.), тобто період з першого по останній день кожного місяця у календарному році (з 1 по 31 (30) число). (Постанова Верховного Суду від 03.04.2018 року у справі № 235/2874/17 тощо). Тож затримка виплати допомоги по безробіттю може вважатися такою, що має наслідком компенсацію, лише у тому разі, коли відповідна виплата не була здійснена упродовж усього календарного місяця, що слідує за місяцем, у якому виплата нарахованого доходу мала бути здійснена.

Згідно з абз. 1-4 п.п. 5.1. Порядку фінансування видатків установ державної служби зайнятості, ІПК, ДСЗУ, затвердженим наказом Державного центру зайнятості №107 від 11.09.2019 року (далі Порядок № 107), нарахування виплат допомоги по безробіттю здійснюється бухгалтерським підрозділом регіонального центру зайнятості після підписання філією добового наказу.

На підставі підписання Полтавською міськрайонною філією добового наказу 30.06.2021 року ОСОБА_1 бухгалтерським відділом Полтавського обласного центру зайнятості було нараховано допомогу по безробіттю за період з 18.06.2021 по 29.06 2021 року.

Надалі, виходячи з вимог абз. 5-8 п.п. 5.1., п.п. 5.2.-5.3. Порядку № 107, бухгалтерський підрозділ регіонального центру зайнятості наступного дня після підписання добового наказу формує подекадну потребу в коштах (зокрема, на допомогу по безробіттю), що консолідується фінансовим підрозділом регіонального центру зайнятості та подається до фінансового підрозділу Державного центру зайнятості (далі ДЦЗ), що за результатами опрацювання пропозицій регіональних служб зайнятості здійснює фінансування відповідних видатків в межах затверджених кошторисних призначень з направленням розшифровки до розподілу на фінансування видатків. Відповідно до п. 9 Порядку № 107 після отримання коштів на рахунок регіональний центр зайнятості здійснює відповідний розподіл на фінансування видатків, на підставі якого фінансуються видатки центру зайнятості, у т. ч. здійснюється виплата допомоги по безробіттю шляхом перерахування коштів безробітному.

На виконання зазначених вище положень Порядку № 107 фінансовим підрозділом Полтавського обласного центру зайнятості 01.07.2021 р. було сформовано подекадну потребу в коштах (зокрема, на виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 ) та подано до фінансового підрозділу ДЦЗ (заявка на потребу в коштах додається). За результатами опрацювання ДЦЗ пропозицій, Полтавським обласним центром зайнятості 09.08.2021 року було отримано кошти на рахунок (виписка про надходження коштів, розшифровка до розподілу коштів, а також витяг з відомості виплат додається), після чого протягом доби, 10.08.2021 року, здійснено перерахування допомоги по безробіттю ОСОБА_1 (про що свідчить як сам Акт (стор. 5 щодо дослідження платіжного доручення від 09.08.2021 року №4694), так і Додаток № 4 до персональної картки безробітного ОСОБА_1 «Нарахування допомоги по безробіттю та платежі»).

Отже, підстав для виплати компенсації за вказаний період не вбачається, адже виплата допомоги по безробіттю здійснена Полтавським обласним центром зайнятості без затримки на один або більше календарний місяць відповідно до вимог Порядку № 107.

Враховуючи вимоги ст. 3 Закону, до уваги при обчисленні компенсації має братися саме «нарахований, але невиплачений дохід за відповідний місяць» (у даному випадку червень). Оскільки відповідно до Порядку № 107 остаточне нарахування допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за червень місяць було здійснено 09.07.2021 (відповідно до відвідування центру зайнятості), а кошти за результатами розгляду ДЦЗ пропозицій надійшли на рахунок Полтавського обласного центру зайнятості 25.08.2021 року (про що свідчить виписка про надходження коштів) та були перераховані безробітному 26.08.2021 року, то затримка виплати не перевищила в даному випадку одного календарного місяця, а тому компенсація виплачуватися не повинна.

Таким чином, провівши остаточне нарахування доходу, зокрема допомоги по безробіттю (відповідно визначивши належну до сплати суму виплат за певний місяць), враховуючи вимоги Порядку № 107, центр зайнятості здійснює виплату допомоги по безробіттю за результатами розподілу фінансування видатків базових центрів зайнятості, регіонального центру зайнятості та ЦПТО після отримання відповідних коштів на рахунок.

Отже, по-перше, у чинному законодавстві не встановлено строків виплати допомоги по безробіттю, по-друге, затримка виплати доходу обраховується виходячи з доходу за відповідний місяць в цілому, що зумовлює відсутність підстав нарахування компенсації за кожним окремо проведеним нарахуванням допомоги по безробіттю, по-третє, затримка виплати допомоги по безробіттю, яка не перевищує календарного місяця (з 1 по 30/31 число місяця, що слідує за місяцем надходження коштів на рахунок) не є підставою для компенсації втрат частини доходів (допомоги по безробіттю). Вказане свідчить про відсутність правових підстав для компенсації втрат частини доходів (допомоги по безробіттю) ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, фіксування в Акті порушення п. 3 Розділу VI Порядку № 624, якою встановлено періодичність виплати допомоги по безробіттю, а також порушення ст. 2 Закону України № 2050-ІІІ та п.п 3, 4 Порядку № 159 у контексті нездійснення компенсації громадянину втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є безпідставним. Вказане зумовлює відсутність передумов для винесення Припису щодо усунення таких порушень та свідчить про наявність обґрунтованих підстав для його скасування.

Таким чином, з огляду на недотримання Управлінням вимог законодавства щодо підстав та порядку проведення перевірки, що тягне за собою протиправність прийнятих за її результатами рішень, а також враховуючи дотримання Полтавським обласним центром зайнятості у своїй діяльності законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, з метою поновлення порушених прав позивача Припис підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність свого рішення. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Полтавського обласного центру зайнятості (Сінна, 45, Полтава, Полтавська область, ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул.Пушкіна,119, Полтава, Полтавська область, ) про визнання протиправним та скасування припису задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припису Управління Держпраці у Полтавській області про усунення виявлених порушень законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття №16-01-258/27-2 від 29.09.2021

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області на користь Полтавського обласного центру зайнятості витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривен)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у разі проголошення скороченого рішення.

Повне рішення складено 02 червня 2022 року

Головуючий суддя Г.В. Костенко