Справа № 401/466/22
Суддя: Макарова Ю. І.
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 401/466/22
Провадження № 2-а/401/23/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І.,

секретар Горбатюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВРПП Кам`янського РУП старшого лейтенанта поліції Демніченка Євгенія Володимировича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2022 року представник позивача звернувся до Світловодського міськрайонного суду із адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 031974 від 25.01.2022, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.01.2022 позивач здійснював перевезення небезпечного вантажу, а саме бензину автомобільного та дизельного палива по автомобільним заправкам Дніпропетровської області. На транспортному засобі була встановлена інформаційна табличка про перевезення небезпечного вантажу № ООН 1203, оскільки це є більш небезпечний вантаж ніж дизельне паливо, для перевезення якого встановлюється табличка ООН 1202. О 15 год. 07 хв. ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в м.Кам`янське по проспекту Аношкіна, 12, де у нього перевірили документи та дозволили подальший рух. Після чого, о 15 год. 30 хв. позивача знову зупинив той же самий екіпаж поліції, відповідач повідомив, що на автомобілі відсутня інформаційна табличка про перевезення дизельного палива. На вказане пояснення поліцейського Воложський В.Р. заперечував, оскільки автомобіль мав інформаційну табличку про перевезення більш небезпечного вантажу ніж дизельне паливо, № ООН 1203. Разом з тим, на його заперечення працівник поліції не реагував та виніс оскаржувану постанову. Звертає увагу на кваліфікацію його дій, оскільки п.22.5 регламентує порядок перевезення небезпечного вантажу, рух транспортних засобів у разі перевищення габаритів. Разом з тим, у оскаржуваній постанові не наведено які ж спеціальні правила, посилання на які є у п.2.5 ПДР порушено позивачем. Також, зазначає, що відповідно до п.5.3.2.1.3 Додатку А до ДОПНВ, до автоцистерн або транспортним одиницям з однією або декількома цистернами, у яких перевозяться речовини із № ООН 1202, 1203 або 1223 або авіаційне паливо, віднесене до № ООН 1268 або 1863, але не перевозиться ніяка інша небезпечна речовина, не обов`язково кріпити таблички оранжевого кольору, передбачені п. 5.3.2.1.2, якщо на табличках, прикріплених спереду та ззаду у відповідності до п.5.3.2.1.1, зазначено ідентифікаційний номер небезпеки та номер ООН, передбачені для найбільш небезпечної речовини, що перевозиться, тобто для речовини із самою низькою температурою спалаху. Таким чином, позивачем дотримано вимоги спеціальних правил перевезення небезпечного вантажу. У зв`язку з чим, вважає постанову поліцейського незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Також просив стягнути з ГУНП в Дніпропетровської області судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору 992, 40 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 2481 грн. (а.с. 2-5)

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року за даним позовом відкрито спрощене провадження, розгляд справи призначено на 18 лютого 2022 року, який було відкладено на 28 березня 2022 року через відсутність доказів належного повідомлення відповідачів про час та місце його проведення.

Судове засідання, призначене на 28 березня 2022 року відкладено на 04 травня 2022 року через відсутність доказів належного повідомлення відповідача ГУНП в Дніпропетровській області про час та місце його проведення.

Судове засідання, призначене на 04 травня 2022 року відкладено через першу неявку позивача та його представника без поважних на 01 червня 2022 року.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав письмове клопотання про проведення судового розгляду без його участі та участі позивача, позовні вимоги просить задовольнити з підстав, викладеній у позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про час та місце його проведення повідомлені належним чином, відзив на позовну заяву не подали.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 031974 від 25 січня 2022 року вбачається, що 25.01.2022 о 15 год. 39 хв. в м.Кам`янське по проспекту Антошкіна, 64, ОСОБА_1 перевозив небезпечний вантаж, а саме дизельне паливо без відповідної інформаційної таблички небезпечного вантажу, чим порушив п.22.5 ПДР. Вказаною постановою інспектор ВРПП Кам`янського РУП старший лейтенант поліції Демніченко Є. В. притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 грн. У постанові позивачем викладено письмові пояснення про встановлення інформаційної таблички на більш небезпечний вантаж. (а.с. 6)

Згідно товарно-транспортної накладеної на відпуск нафтопродуктів № 551 від 25 січня 2022 року, позивач перевозив бензин автомобільний А-95-ЄВРО5-ЕО та паливо дизельне ДП-З-ЄВРО5-ВО. (а.с. 7)

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), Законом України "Про автомобільні дороги", який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Відповідно до ст. 9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з особливостями, встановленими цим Кодексом

Відповідно до ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 22.5 ПДР України, дорожнє перевезення небезпечних вантажів здійснюється за спеціальними правилами.

Порядок та основні вимоги до забезпечення безпеки дорожнього перевезення небезпечних вантажів на всій території України, визначені Правилами дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затвердженими Наказом Міністерства внутрішніх справ України 04 серпня 2018 року № 656.

Пунктами 4, 5 розділу ІІІ Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів визначено, що контроль за дотриманням вимог, що стосуються дорожнього перевезення небезпечних вантажів, покладається на підрозділи поліції, а в пунктах пропуску через державний кордон - на компетентні органи. Контроль здійснюється посадовою особою, що має відповідні повноваження, передбачені в посадових інструкціях, та пройшла спеціальне навчання (перепідготовку) з питань перевезення небезпечних вантажів.

Згідно з п.4 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів дорожнє перевезення небезпечних вантажів територією України здійснюється з урахуванням вимог додатків А, В до ДОПНВ та цих Правил.

В свою чергу підпунктом «д» пункту 30.3 ПДР України визначено поняття розпізнавального знаку «Інформаційна таблиця небезпечного вантажу» - «Табличка оранжевого кольору» прямокутник оранжевого кольору із світлоповертальною поверхнею та каймою чорного кольору. Розміри знака, написи ідентифікаційних номерів небезпеки і небезпечного вантажу, якщо такі вимагаються, та його розміщення на транспортних засобах визначаються Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів.

Відповідно до ч.1 ст.132-1 КУпАП Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Проаналізувавши викладені норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо необов`язковості мати письмові інструкції саме в кольоровому вигляді.

Згідно з до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, відповідачами не надано до суду жодних належних доказів порушення водієм правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Суд зазначає, що сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що порушення позивачем п.22.5 ПДР, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 132-1 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами.

З огляду на встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд прийшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою статті 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 992, 40 грн., що підтверджується квитанцією, долученою до матеріалів справи. З огляду на наявність підстав для задоволення позовних вимог, витрати позивача по сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Дніпропетровській області.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано копії наступних документів: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію договору про надання правової допомоги № 29012022 від 29 січня 2022 року; копію рахунку № 03/02 від 03 лютого 2022 року; копію акту прийняття-передачі наданих правових послуг № 0302 від 03 лютого 2022 року, ордер серії ВІ № 1073612 від 03.02.2022.

Зазначені документи повністю відображають надані види послуг адвокатом, вартість та час витрачений адвокатом на вчинення цих дій, судом першої інстанції також застосовано критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно частиною 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною 7 цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини 6 статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує щодо зазначеного позивачем розміру витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19, від 09.03.2021 р. у справі № 200/10535/19-а, від 21.01.2021 у справі №280/2635/204.

Водночас, відповідач не надав суду будь-яких заперечень щодо незгоди із розміром витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи, що позивачем дотримано вимоги ст. ст. 134, 139 КАС України, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви про витрати на правничу допомогу в сумі 2481 грн., які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Дніпропетровській області на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 132-1, 251, 258, 283 КУпАП, ст.ст. 77, 243, 246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ВРПП Кам`янського РУП старшого лейтенанта поліції Демніченка Євгенія Володимировича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову інспектора ВРПП Кам`янського РУП старшого лейтенанта поліції Демніченка Євгенія Володимировича серії БАБ № 031974 від 25 січня 2022 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста одна) гривень 00 коп.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 19.02.2001 Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: інспектор ВРПП Кам`янського РУП старший лейтенант поліції Демніченко Євгеній Володимирович, юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Кам`янське, пр. Антошкіна, 7/42;

Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області, , юридична адреса: м.Дніпро, вул.. Троїцька, буд 20-А, 03048.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.І. Макарова

01 червня 2022 р.