Справа № 380/1140/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 травня 2022 рокуСправа № 380/1140/20 пров. № ЗВ/857/10/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Качмара В. Я.
суддів -Затолочного В. С.
Курильця А. Р.
при секретарі судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУПФ, ПФУ відповідно) в якому просив:

визнати протиправними та бездіяльними дії ГУПФ;

зобов`язати ГУПФ вчинити такі дії, а саме:

за нормами матеріального права на які позовна давність не поширюється, зокрема, вимог актів законодавства таких як:

а) частини третьої статті 51 спеціального Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІ);

б) частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ;

в) постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988;

г) постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103;

починаючи з дати 01.01.2016 по 01.01.2020:

1) перерахувати пенсію по 2 групі інвалідності по виданій за рішенням суду від 23.05.2019 у справі №1340/3848/18; №857/7648/19 ЛОАС, новій фінансовій довідці від 26.12.2019 №91/10288 Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області із встановленим в суді новим розміром грошового забезпечення, чинної з 01.01.2016 із урахуванням усіх належних до перерахованої пенсії доплат, підвищень, індексацій;

2) видати документально завірене повідомлення ПФУ про перерахунок пенсії по 2 групі інвалідності станом на 01.02.2020 із урахуванням усіх належних до перерахованої пенсії доплат, підвищень, індексацій;

3) видати складений, підписаний та завірений графік погашення ПФУ щодо невиплачених заборгованих пенсійних коштів за період з 01.01.2016 по 01.01.2020 включно.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року виправлено описку в Постанові суду, в частині дати видачі довідки та органу, який таку видав.

У квітні 2022 року до суду апеляційної інстанції позивач звернувся із клопотанням в якому просив:

примусово зобов`язати боржника у визначені процесуальні строки до суду надати звіт про невідкладене виконання рішення суду від 16.06.2020 за виконавчим листом №380/1140/20 виданого 12.10.2020 Восьмим апеляційним адміністративним судом у такий спосіб, а саме:

станом на 01.04.2022 по матеріалах пенсійної справи від 01.03.1990 №91/10288 УВС Львівського облвиконкому органів МВС СРСР/УРСР по рішенню суду за період з: 01.01.2016 по 01.10.2020 виплатити загальний сумарний розмір заборгованої пенсії по ІІ групі інвалідності в сумі 495587,18 грн, з урахуванням донарахованих боржником пені у розмірі 3% річних за 2021 рік, а також з урахуванням проведеної індексації заборгованої пенсії на 14% індексу інфляції за 2022 рік.

Це клопотання позивач обґрунтовує тим, що рішення суду у справі № 380/1140/20 не виконується, а тому просить суд встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Відповідач у запереченні на це клопотання не погоджується із наведеними у ньому доводами та просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, проаналізувавши подане клопотання апеляційний суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою, третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 370 КАС судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного видно, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в цьому рішенні, яке набрало законної сили.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Бурдов проти Росії» від 07 травня 2002 року, «Ромашов проти України» від 27 липня 2004 року, «Шаренок проти України» від 22 лютого 2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини шостої статті 245 КАС у випадках, визначених у частинах третій-п`ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

За змістом частини першої статті 382 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною другою статті 382 КАС визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а у разі неподання такого звіту чи за наслідками розгляду такого звіту - встановлення нового строку для подання звіту та накладання штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Згідно статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII) виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

В силу вимог статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України (далі БК) будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

З матеріалів справи встановлено, що Постанова суду виконана, про що заявника повідомлено листом від 16.09.2020 №6307-6318/Д-03/8-1300/20. З 01.10.2020 розмір пенсійної виплати становить 12090,22 грн. Зазначену суму пенсійної виплати позивач отримує щомісяця. Доплата за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 становить 423578,79 грн. При цьому, в підсистемі реєстр судових рішень ГУПФ ведеться облік судових рішень, що набрали законної сили, виконання яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету та Постанова суду включена до обліку рішень суду.

Щодо виплати даних коштів, то постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 17.02.2021 №126 затверджено бюджет ПФУ на 2021 рік, в якому на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду було виділено 360 млн грн. Бюджетом ГУПФ на 2021 рік на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням сулу затверджено кошти в сумі 8006,9 тис грн.

На виконання постанови КМУ від 31.05.2021 №543 «Деякі питання надання допомоги застрахованим особам, які можуть втратити доходи у разі повної заборони сфери їх діяльності внаслідок посилення обмежувальних заходів» внесено зміни до бюджету ГУПФ на 2021 рік, а саме збільшено видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат на 1570,5 тис грн. Станом на 01.10.2021 ГУПФ надійшло та використано 9577,4 тис грн. Виходячи з наведеного, непогашеною залишається заборгованість з пенсійних виплат по судовим рішенням з датою їх надходження з 12.11.2019.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ «Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України» затвердженого постановою правління ПФУ 31.08.2009 № 21-2 (у редакції постанови правління ПФУ від 09.12.2021 № 35-1) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі МЮУ) 23.09.2009 за № 897/16913; далі Порядок №21-2) видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Отже, виплата пенсій, призначених на підставі Закону № 2262-XII, здійснюється ГУПФ виключно за рахунок коштів Фонду, передбачених Державним бюджетом України на відповідний рік.

Неможливість самостійного виконання відповідачем Постанови суду у цій справі в частині виплати позивачу перерахованої пенсії в сумі 423578,79 грн обумовлюється відсутністю у відповідача належного фінансового забезпечення та коштів, необхідних для виплати вказаної заборгованості.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 373/436/17, 15 травня 2020 року у справі № 812/1813/18, 21 травня 2020 року у справі № 310/6910/16-а та 19 лютого 2020 року у справі № 821/1491/17, невиконання боржником (пенсійним органом) судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу (пенсіонеру) за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

При цьому, вимога заявника щодо подачі ГУПФ розширеного звіту, що повинен включати відображення використання та виплати буквального кожної гривні виділеної відповідачу на погашення заборгованостей з пенсійних виплат на виконання судових рішень, не призведе до швидшої виплати заборгованої суми, чи ефективного захисту порушеного права скаржника у вигляді належного виконання рішення суду, а створить ситуацію за якої позивач будучи незадоволеним поданим звітом кожного разу буде змушений звертатися до суду про подання такого звіту аж поки йому не будуть виплачені кошти по заборгованості пенсії.

В розглядуваному випадку виплата коштів на виконання Постанови суду не залежить від суб`єктивного волевиявлення ГУПФ, а від виділення таких коштів ПФУ з Державного бюджету, який для ПФУ та його органів станом на 2022 рік ще не затверджений.

З огляду на викладені обставини та наведені норми права, апеляційний суд вважає, що Постанова суду в частині нарахування та виплати основного розміру пенсії заявника є виконана в належний спосіб, в частині ж виплати заборгованості у розмірі 423578,79 грн виконується з урахуванням виділених з Державного бюджету на виплату заборгованостей по виконанню рішень судів коштів. Ознак ухиляння чи навмисного невиконання судового рішення з боку відповідача судом не встановлено.

Відтак у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням судового рішення у вигляді подання звіту про виконання судового рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 308, 321, 325, 328, 329, 382 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді В. С. Затолочний
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 2 червня 2022 року.