Справа № 160/3980/22
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2022 року Справа № 160/3980/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
21 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області з вимогами:
Ухвалою суду від 01.03.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/3980/22, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи з 15 березня 2022 року.
Ухвалою суду від 28.04.2022 року, з огляду на необхідність належного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, зібрання відповідних доказів, необхідність повного з`ясування усіх обставин справи, а також враховуючи введення в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року та продовженням його до 25 травня 2022 року, та з урахуванням рекомендацій Ради суддів України стосовно роботи судів в умовах воєнного стану щодо виваженого підходу до питань, пов`язаних з можливістю продовження різного роду строків, процесуальні строки були поновлені, відкладено розгляд справи № 160/3980/22, призначено справу до розгляду з 25 травня 2022 року.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у зв`язку зі зміною прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » позивачем була подана заява на зміну паспорта громадянина України. На вказану заяву позивачем було отримано паспорт у формі ID-картки № НОМЕР_2 від 21.12.2018 року. Згодом позивач дізналась про наявність постанови Великої Палати Верховного Суду України від 19.09.2018 року в зразковій справі № 806/3265/17 та можливість оформлення паспорта у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. Вказує, що 08.11.2021 року звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного відділу у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою щодо заміни паспорту з ID-картки № НОМЕР_2 від 21.12.2018 року на паспорт у формі книжечки, проте листом від 24.11.2021 року № 1210-1697/1210-21 відмовлено позивачу в оформленні паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.
Відповідачем 30.05.2022 року надано до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що на звернення позивача від 08.11.2021 року та 28.12.2021 року було роз`яснено загальний порядок отримання паспорт громадянина України зразка 1994 року. Вказує, що постановою Кабінету Міністрів України від 3.04.2019 р. № 398 (яка набрала чинності 07.06.2019 р.) внесено зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 р. № 302, яким передбачається, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Також зазначено, що твердження позивача про нібито відмову в наданні адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України є необґрунтованими та безпідставними, оскільки звернення позивачів не являється заявою про надання адміністративної послуги, а лист-відповідь територіального підрозділу Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області не є рішенням про відмову у наданні адміністративної послуги.
01.06.2022 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому викладено посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду України від 19.09.2018 року в зразковій справі № 806/3265/17, а також наведено доводи, аналогічні доводам позову.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 21.12.2018 року отримано паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_2 .
10.11.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ замість раніше виданого паспорта у формі ID-картки № НОМЕР_2 від 21.12.2018 року.
Листом від 24.11.2021 року № 1210-1697/1210-21 «Про розгляд заяви» Амур-Нижньодніпровським районним відділом у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повідомлено ОСОБА_1 , що постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 р. № 398 «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302» (набула чинності 07.06.2019), до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 р. № 302 внесено зміни, якими передбачається, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджено наказом МВС від 06.06.2019 р. № 456.
Також 28.12.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з аналогічною заявою про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ замість раніше виданого паспорта у формі ID-картки № НОМЕР_2 від 21.12.2018 року.
Листом від 10.01.2022 року № Ч-1/6/1201-22/1201.4.1/115-22 від 10.01.2022 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повідомлено ОСОБА_1 , щ0 07.06.2019 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 р. № 398 «Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 № 302». Зокрема, згідно внесених змін Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. На виконання підпункту п`ятого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 № 456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Тимчасовий порядок). Наказ набрав чинності з дня його офіційного опублікування -21.06.2019. Згідно розділу IV Тимчасового порядку обмін паспорта здійснюється в разі: 1) зміни прізвища, імені, по батькові, дати та/або місця народження; 2) установлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); 3) непридатності паспорта для користування (паспорт/фотокартка має потертості (та/або відсутня її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дає змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, підчистки окремих літер у персональних даних/найменуванні органу/штампах/печатках або інші чинники, які впливають на цілісність документа. Отже, обмін паспорта громадянина України зразка 2015 року на паспорт громадянина України зразка 1994 року може бути здійснений за наявності підстав визначених нормативно-правовими актами.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 32 Конституції України закріплено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Відповідно до статті 5 Закону України Про громадянство України від 18 січня 2001 року № 2235-III, документом, що підтверджують громадянство України, зокрема, є паспорт громадянина України.
Так, пунктом 3 постанови Кабінену Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 установлено, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.
Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення № 2503-ХІІ).
Згідно з пунктами 2, 3 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.
Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 5, 6, 8 Положення № 2503-ХІІ терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.
Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис Україна, нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис Паспорт. На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис Паспорт громадянина України. На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.
Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.
Розділом ІІ Положення № 2503-ХІІ визначено питання порядку видачі, обміну і користування ним.
Так, згідно пункту 14 Положення № 2503-ХІІ за видачу паспорта справляється державне мито.
Згідно пунктів 16, 17 Положення № 2503-ХІІ обмін паспорта провадиться у разі:
зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові;
встановлення розбіжностей у записах;
непридатності для користування.
Для обміну паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки розміром 35х45 мм.
Форма заяви про видачу паспорта була затверджена наказом МВС України від 13.04.2012 року № 320 Про затвердження Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, який визнано таким, що втратив чинність наказом МВС України від 01.03.2018 року № 161.
Судом не встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з переліком документів, визначених в пунктах 16, 17 Положення № 2503-ХІІ. Протилежного позивачем у позові не зазначено.
Також судом здійснено аналіз копії паспорта позивача у формі ID-картки № НОМЕР_2 від 21.12.2018 року та не встановлено, що останній містить розбіжності у записах або є непридатним для користування.
Отже, позивачем не було дотримано вимоги пункту 17 Положення № 2503-ХІІ. Також відповідне державне мито не було сплачено ОСОБА_1 , доказів зворотного останньою не надано.
Посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду України від 19.09.2018 року в зразковій справі № 806/3265/17 судом відхиляються, оскільки в даному випадку предметом спору є заміна паспорту з підстави, що не визначена пунктом 16 Положення № 2503-ХІІ.
У справі ж № 806/3265/17 предметом спору є вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних данних. Вимоги позову були обґрунтовані тим, що через свої релігійні переконання позивачка відмовляється від присвоєння їй цифрового ідентифікатора особистості у виді унікального номера запису в реєстрі, від зняття біометричної інформації щодо себе та її подальшого зберігання, використання, обробки в Єдиному державному демографічному реєстрі, у зв`язку з чим подала заяву про видачу їй паспорта громадянина України у вигляді книжечки з можливістю вклеювання фотографії, без жодного електронного носія інформації, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, без зняття біометричної інформації та без внесення відомостей про неї до Єдиного державного демографічного реєстру.
В даному випадку, позивачу вже був виданий паспорт у формі ID-картки № НОМЕР_2 від 21.12.2018 року.
Таким чином, зважаючи на недотримання ОСОБА_1 вимог Положення № 2503-ХІІ, оскільки належна заява про обмін паспорта з відповідними додатками до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не була надана, обов`язок у Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заміни позивачу паспорту на новий паспорт громадянина України відсутній.
Окрім того, відповідачем рішення щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_1 нового паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, замість раніше виданого паспорта у формі ID-картки № НОМЕР_2 від 21.12.2018 року не приймалось.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06 червня 2022 року.

Суддя Е.О. Юрков