Справа № 280/797/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
02 червня 2022 року м. Дніпросправа № 280/797/21
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та апеляційною скаргою Запорізької митниці
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №280/797/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ АГРІС до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31.03.2021 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ АГРІС задоволено.

Запорізька митниця, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення її недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви.

Підставою залишення апеляційної скарги без руху стало те, що апеляційна скарга подана скаржником після закінчення строку апеляційного оскарження, встановленого статтею 295 КАС України, а підставі, наведені скаржником у заяві про поновлення такого строку, не є поважними.

13 квітня 2022 року Третій апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу, якою запропонував скаржнику протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали або усунути виявлені недоліки скарги або надати суду докази неможливості виконати вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у зазначений строк через причини, зумовлені запровадженням в Україні воєнного стану.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення скаржником копію ухвали від 13 квітня 2022 року отримано 22 квітня 2022 року, а отже, десятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали сплинув 02 травня 2022 року.

На виконання вимог ухвали суду до Третього апеляційного адміністративного суду від Запорізької митниці надійшла заява, в якій скаржник наводить пояснення стосовно причин пропуску строку на апеляційне оскарження та ставить питання про його поновлення.

Обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначає, що Митниця, з дотриманням встановлених процесуальним законом строків, вже зверталась до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення суду від 31.03.2021 у даній справі, проте ухвалою від 29.06.2021 скаргу

було повернуто скаржнику через неусунення її недоліків зі сплати судового збору, яку надійшла на адресу Митниці 28.08.2021. Скаржник зазначає, що, враховуючи реорганізацію територіальних органів Державної митної служби, судовий збір було сплачено Запорізькою митницею (розпочала свою роботу лише 01.07.2021) в грудні 2021 року після надходження бюджетних асигнувань по КЕКВ 2800. Зазначає, що повторна апеляційна скарга подана в найкоротший строк після забезпечення сплати судового збору та в межах річного строку з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення. Наголошує на належному скаржнику праві доступу до суду.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд враховує, що Митниця зазначає причини пропуску процесуального строку аналогічні тим, що були нею наведені при поданні апеляційної скарги, та які судом було визнано неповажними. Інших вмотивованих доводів, які б підтверджували поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження, Митниця не наводить.

Суд наголошує, що підстави пропуску особою строку на оскарження судового рішення можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили звернення із скаргою у встановлений процесуальним законом строк.

Оцінка судом обставин, з яких учасник справи пропустив строк, на предмет того, чи були вони непереборною перешкодою для його звернення до суду у встановлений законом строк, повинна ґрунтуватися на нормах процесуального права, зокрема на нормах статті 8 КАС, згідно з якими усі учасники судового процесу є рівними перед законом та судом.

Аргументи, якими відповідач обґрунтовує поважність причин пропуску строку звернення із скаргою, фактично ґрунтуються на неналежному фінансуванні органу та здійсненні реорганізації територіальних органів Державної митної служби, що перешкоджало скаржнику вчинити певні процесуальні дії з дотриманням правил закону. Однак, ці обставини стосуються організації діяльності відповідача як суб`єкта владних повноважень, і не можуть бути розцінені як об`єктивна та непереборна перешкода у реалізації ним права на апеляційне оскарження.

Суд зауважує, що реорганізація чи створення нового державного органу, що здійснює функції митниці не може впливати на процесуальні права та обов`язки цього органу, зокрема змінювати процесуальні строки на оскарження рішення суду.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Вказана правова позиція вказана у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Митниця, яка діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинно намагатись отримати вигоду від фінансових та інших складнощів, зокрема недостатності коштів та/або здійснення безспірного списання коштів з рахунків останнього, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору. Зазначене пов`язано з тим, що держава повинна дотримуватися принципу належного урядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України передбачено, що однією з вимог апеляційної скарги визначено надання документа про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VІ органам митної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Відтак, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

В даному випадку апеляційна скарга подана Митницею повторно після спливу більше дев`яти місяців з дня ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення та після спливу майже п`ять місяців від дати отримання ухвали суду апеляційної інстанції про повернення вперше поданої апеляційної скарги, що, свою чергу, не може вважатися добросовісним використанням належних процесуальних прав та неухильним виконанням процесуальних обов`язків.

Відповідно до статті 129 Конституції України та статей 2, 8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України.

Сама ж по собі сплата суб`єктом владних повноважень судового збору після спливу встановленого КАС України та наданого Судом строку не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Право на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним й окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до апеляційного суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Суд вважає за необхідне зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Також, суд зазначає, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Суд знов зазначає, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Аргументи скаржника, наведені у заяві про поновлення строку, не можуть бути розцінені як об`єктивні обставини особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його апеляційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням викладеного, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Щодо сплаченого скаржником судового збору за подання апеляційної скарги.

За подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі Запорізькою митницею сплачено судовий збір в сумі 6810,00 згідно платіжного доручення №342 від 23.12.2021.

За змістом статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі (п.3 ч.1).

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч.2).

Враховуючи зазначене, з огляду на приписи викладених правових норм, сплачена відповідачем сума судового збору підлягає поверненню.

Керуючись п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні заяви Запорізької митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №280/797/21.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №280/797/21.

Повернути Запорізькій митниці сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 6810 (шість тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп. згідно платіжного доручення №342 від 23.12.2021.

Ухвала набирає законної сили з 02.06.2022 відповідно до ч.2 ст.325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк