Справа № 200/9475/21
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року Справа№200/9475/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 21.08.1995 по 25.06.1996, з 18.05.1987 по 02.06.1995 та відмови в призначенні пенсії, скасування рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи; та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з часу звернення, тобто з 22.03.2021 та скасування рішення від 23.04.2021 № 6/59.

Позивач зазначив, що під час призначення пенсії відповідач мав керуватися положеннями п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, як то передбачено рішенням Конституційного суду України № 1-р/2020 у справі 1-582018(746/15) від 23.01.2020. Редакцією п. б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», чинною до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ визначено право на призначення пенсії на пільгових умовах, чоловіків зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. При цьому, передбачено, що працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Позивач вважає, що на підставі цих норм набув права на призначення пенсії у 56 років.

Підстави незарахування до пільгового стажу за списком № 2 періоду роботи з 21.08.1995 по 25.06.1996, позивачу не повідомлені, в усній розмові із працівником пенсійного органу позивачу стало відомо про незарахування періоду з 18.05.1987 по 02.06.1995 через неможливість проведення перевірки достовірності виданих документів на непідконтрольній території.

Відповідач у наданому суду відзиві на позов зазначив, що питання призначення позивачу пенсії мало вирішуватися на підставі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач не має пільгового стажу, достатнього для призначення пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з чим йому відмовлено в призначенні пенсії. Позивач набуде право на пенсію за віком після досягнення 63 років, тобто 23.03.2026.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.08.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи. Ухвалою від 11.08.2021 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження повернуто без розгляду. Ухвалою від 09.09.2021 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 21.09.2021. Через неявку належним чином повідомлених про розгляд справи представників сторін до судового засідання, призначеного на 21.09.2021, подальший розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження. Ухвалою від 04.10.2021 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Верховного Суду за наслідком розгляду зразкової справи № 360/3611/20. Ухвалами від 07.12.2021 поновлено провадження у справі, судом здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання у справі на 29.12.2021, витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області додаткові докази у справі. Ухвалою від 26.01.2022 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 21.02.2022.

Через неявку належним чином повідомлених про розгляд справи представників сторін до судового засідання, призначеного на 21.02.2022, подальший розгляд справи здійснювався в письмовому провадженні.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

22.03.2021 позивач звернувся до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, із заявою про призначення пенсії за віком (список № 2).

25.03.2021 Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області за наслідком розгляду наданої заяви прийнято рішення № 30 про відмову в призначенні пенсії. Рішення вмотивовано тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу, передбаченого ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж позивача складає 28 років 11 місяців 11 днів, стаж за списком № 2 2 роки 10 місяців 10 днів. Позивач набуде право на пенсію за віком після досягнення 63 років, тобто 23.03.2026.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII та Законом України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 Закон України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 цього Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 01.04.2020 по 31.03.2021 - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

Частиною 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017. Починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років;

Пунктом 2 цієї статті передбачено, що у разі відсутності, починаючи з 01.01.2018, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2021 по 31.12.2021 - від 18 до 28 років.

До цих змін порядок призначення пенсій на пільгових умовах визначався ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Так, п. б ст. 13 цього закону в редакції, чинній до 01.04.2015 передбачала, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено, зокрема, раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ стаж роботи, необхідний чоловікам, з 25 до 30 років.

Рішенням Конституційного суду № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

У зв`язку із цим на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлювалося право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для чоловіком після досягнення віку 55 років та стажу роботи 25 років (за наявності віку, стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

На час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині загального стажу, необхідного для набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав умовою призначення пенсії на пільгових умовах наявність стаж у чоловіків 25 років, тоді як другий - у 30 років.

Положення зазначеним нормативно-правових актів суперечать один одному.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

В рішенні у зразковій справі № 360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суперечність положень Законів України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII та „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV в частині врегулювання питань призначення пенсій на пільгових умовах, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного суду в межах зразкової справи № 360/3611/20 дійшла висновку про те, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, положення яких є найбільш сприятливим для особи, а не Закону № 1058-ІV. Під час ухвалення рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах йому виповнилося 58 років, за обчисленими відповідачем даними, страховий стаж позивача склав 28 років 11 місяців 11 днів, стаж за списком № 2 2 роки 10 місяців 10 днів.

За змістом ст. 13 ЗУ 1788 та ст. 114 ЗУ 1058 працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

При цьому, позивач зазначає, що відповідачем протиправно не включено до його пільгового стажу періоди роботи з 21.08.1995 по 25.06.1996, з 18.05.1987 по 02.06.1995.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить записи про роботу позивача:

на Харцизькому СУ Треста «Укрметалургремонт»

18.05.1987 прийнятий майстром;

27.09.1994 проведена атестація робочого місця майстра будівельних та монтажних робіт

02.06.1995 звільнений;

на Костянтинівському вогнетривкому заводі «Червона зірка»

21.08.1995 прийнятий майстром по ремонту обладнання;

25.06.1996 переведений слюсарем-ремонтником;

10.09.1997 звільнений.

Відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, чинного на час спірних періодів роботи позивача, до цього списку включено майстра будівельних робіт (2290000б-23419), майстра по ремонту обладнання (2040100б-23362).

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказ Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з викладеним у рішенні про відмову позивачу в призначенні пенсії від 25.03.2021 № 30 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 обчислення пільгового стажу здійснюється на підставі уточнюючих довідок, які містять: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відомостями трудової книжки позивача, яка є основним документом про його занятість відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підтверджено перебування позивача з 18.05.1987 по 02.06.1995, з 21.08.1995 по 25.06.1996 на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Частинами 1, 3 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 2511.2005 N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за N 1566/11846 (тут і далі у редакції, чинній на час звернення позивача за призначенням пенсії).

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

До позову додано пільгові довідки, архівні довідки та накази про атестацію робочих місць, проте докази надання цих документів відповідачу не надав.

При цьому, положеннями Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 передбачено, що трудовий стаж встановлюється на підставі інших, ніж трудова книжка, документів, лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Наявність уточнюючої довідки не є безумовною вимогою для врахування певного періоду роботи до пільгового стажу, та має витребовуватися органами пенсійного фонду за неможливості підтвердження стажу роботи особи даними трудової книжки.

Суд зазначає, що Порядком 22-1, Постановою КМУ № 637 та іншими законодавчими актами не визначено обов`язок особи, що звертається з заявою про призначення пенсії, надання уточнюючих довідок для підтвердження пільгового стажу особи.

До цього ж, п. 1.9 Порядку № 22-1 передбачено, що у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Згідно з п. 4.7 цього Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідачем у заяві позивача про призначення пенсії зазначено перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії, серед яких: довідка, про джерело доходів з 01.07.2000, заява про спосіб виплати пенсії, інші документи (довідка про стаж: 2001-2016). Строк надання таких документів визначено 22.06.2021.

Додаткові документи щодо стажу за період з 18.05.1987 по 02.06.1995, 21.08.1995 по 25.06.1996 відповідачем не вимагались.

На заяві позивач зазначив, що наполягає на подачі документів, довідки про пільговий характер праці з 1987 по 1995 роки надати не має змоги, оскільки це непідконтрольна територія.

При цьому, рішення про відмову в призначенні пенсії відповідачем прийнято 25.03.2021, без врахування положень п. 1.9 Порядку № 22-1.

Таким чином, зважаючи на нез`ясування відповідачем під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії наявності підстав врахувати до пільгового стажу періодів занятості позивача з 18.05.1987 по 02.06.1995, з 21.08.1995 по 25.06.1996 , невитребування додаткових документів на підтвердження пільгового стажу за наявності в трудовій книжці позивача записів про роботу в наведені періоди на посадах, що передбачені Списком № 2, виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, суд дійшов висновку про недоведення відповідачем обґрунтованості визначення тривалості пільгового стажу роботи позивача та недоведення правомірності неврахування періодів занятості позивача з 18.05.1987 по 02.06.1995, з 21.08.1995 по 25.06.1996 до пільгового стажу. Отже, вимоги позивача в частині визнання протиправними дій щодо неврахування періодів роботи з 18.05.1987 по 02.06.1995, з 21.08.1995 по 25.06.1996 до пільгового стажу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Із врахуванням висновків суду про недоведення відповідачем обґрунтованості визначення відповідачем тривалості пільгового стажу позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним і скасувати рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії від 25.03.2021 № 30. Вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії, разом із цим, задоволенню не підлягають, оскільки безпосередній вплив на права позивача в даному випадку має рішення про відмову в призначенні пенсії та його скасування охоплює вищенаведені вимогі.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з часу звернення, тобто з 22.03.2021, задоволенню не підлягають як передчасні, оскільки наразі має бути вирішено, зокрема, питання обчислення пільгового стажу позивача

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, для повного захисту прав позивача суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути питання призначення позивачу пенсії за віком на підставі звернення від 22.03.2021.

Щодо вимог позивача про скасування рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 23.04.2021 № 6/59, то сторонами суду таке рішення не надано, доказів його існування в матеріалах справи не міститься, а відтак вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 908 грн, який суд вважає за можливе покласти на відповідача в повному обсязі.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 21.08.1995 по 25.06.1996, з 18.05.1987 по 02.06.1995.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області № 30 від 25.03.2021 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути питання призначення ОСОБА_1 пенсії на підставі звернення від 22.03.2021 з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області суму сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач) адреса: 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, .

Суддя А.С. Михайлик