Справа № 240/38966/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Житомир справа № 240/38966/21

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№4)" про стягнення податкової заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 4)" податкову заборгованість в сумі 199983,00 грн.

В обгрунтування позову зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг з платежів до бюджету, що не сплачений у добровільному порядку.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позов. В обгрунтування відзиву зазначив, що на адресу відповідача жодна вимога не надходила. Вимоги про стягнення податкового боргу безпідставні.

У відповіді на відзив позивач зазначив про те , що податкова вимога направлялась на адресу відповідача та вручена платнику податків. Строки для стягнення податкового боргу не порушені.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Встановлено, за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 199 983,00 грн. - основного платежу, що підтвер;дується детальним зведеним розрахунком.

Згідно ст. 16 Податкового кодексу України (надалі - Кодексу) платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлені Податковим кодексом.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 ст. 14 Кодексу встановлено, що грошове зобов`язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п.54.1 ст.54 Кодексу), не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно п. 54.3 ст. 54 Кодексу - контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідачем подано податкові декларації з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у яких самостійно визначено грошове зобов`язання в сумі 199 983,00 грн. основного платежу та не сплачено в строки, визначені Кодексом, а саме:

1.податкова декларація з податку на додану вартість від 17.03.2021 на суму 32 733,00 грн.;

2.уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20.07.2021 на суму 570,00 грн.;

3.податкова декларація з податку на додану вартість від 19.04.2021 на суму 59 941,00 грн.;

4.податкова декларація з податку на додану вартість від 18.05.2021 на суму 15 592,00 грн.;

5.податкова декларація з податку на додану вартість від 16.07.2021 на суму 35 771,00 грн.;

6.податкова декларація з податку на додану вартість від 19.08.2021 на суму 55 376,00.

Доказів сплати узгоджених грошових зобов"язань матеріали справи не мі

Правовими положеннями п. 59.1 статті 59 Кодексу встановлено, що у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (ст.59.5 Кодексу).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу України).

Матеріали справи свідчать, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області було надіслано податкову вимогу №2/2027 від 28.12.2001. Така податкова вимога була вручена головному бухгалтеру, що підтверджується її особистим підписом на вимозі.

Податкова вимога відповідачем в адміністративному та судовому порядках не оскаржувалась, у зв`язку з чим не вважається відкликаною у порядку ст.60 Кодексу.

Суд звертає увагу, що за вказаною вимогу стягувався податковий борг на підставі судових рішень у справах №806/2218/13-а та 240/8191/20, що набрали законної сили.

Оскільки сума податкового боргу змінилися, проте податковий борг погашений не був, позивачем нова податкова вимога не формувалась.

Щодо доводів представника відповідача у відзві на те, що позивач до позову долучив податкову вимогу від 24.05.2018, яка винесена відносно іншого підприємства ДУ "Житомирська виправна колонія", суд зазначає, що у відповіді на відзив позивач вказав на те, що при формуванні матеріалів позовної заяви було помилково долучено таку податкову вимогу, в той же час, позивача надав до відповіді правильну податкову вимогу №2/2027 від 28.12.2001.

При цьому, суд звертає увагу, що податкова заборгованість у вказаній справі стосується саме податкової вимоги №2/2027 від 28.12.2001.

Наявність податкового боргу у сумі 199983 грн. також підтверджується зведеним розрахунком.

Враховуючи викладене, грошове зобов"язання у сумі 199983 грн. набуло статусу податкового боргу.

Відповідно до п.95.1 ст.95 Кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а у разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Оскільки, існування податкового боргу відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи копіями поданих ним контролюючому органу декларацій, розрахунком податкового боргу, обліковими картками відповідача, як платника податків і зборів та не спростована відповідачем, суд вважає, що податковий борг, підлягає погашенню у порядок та спосіб, передбачений Податковим кодексом України.

Згідно правил, установлених пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до абз.1 п.95.3ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи, що відповідачем відзиву на позов не надано, на час розгляду справи заборгованість не сплачена, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№4)" (пр-т. Незалежності,172, м.Житомир, 10001, ) на користь держави в особі Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003, ) податкову заборгованість в сумі 199983,00 грн. (сто дев"яносто дев"ять тисяч дев"ятсот вісімдесят три гривні), з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос