Справа № 580/1978/22
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року справа № 580/1978/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати бездіяльність відповідача щодо невиплати коштів у сумі 63 137 грн. 68 коп. на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.11.2021 № 1789 протиправною;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу кошти у сумі 63 137 грн. 68 коп., відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 13.11.2021 № 1789.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті чоловіка залишилося спадкове майно, що складалося з нарахованих, але не виплачених коштів у сумі 53 012,26 грн на виконання рішення суду від 07.07.2011 у справі № 22а-2206/2011 та коштів в сумі 10 125,42 грн на виконання рішення Жашківського районного суду № 2-а-3620/2011 від 14.09.2011 відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду № 2а-3620/11 від 16.05.2013. Позивач 13.11.2021 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстровий номер 1789. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з нарахованих, але не виплачених коштів у сумі 63 137,68 грн. 21.12.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою щодо виплати належних коштів, однак відповідач листом від 05.01.2022 відмовив їй, посилаючись на те, що питання погашення заборгованості за судовими рішеннями про виплату коштів з державного бюджету, ухваленими до 01.01.2013, до компетенції органів Пенсійного фонду не належить.

Зважаючи на те, що не прийняття рішення відповідачем щодо виплати коштів в сумі 63 137,68 грн на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.11.2021, реєстровий номер 1789, є протиправним, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідач проти позову заперечив. 09.05.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на виконання рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 12.08.2010, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 07.07.2011 у справі № 22а-2206/2011 управлінням Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області проведено відповідний перерахунок та нараховано доплату в розмірі 53 012,26 грн. Також на виконання рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 14.09.2011, зміненого постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2013 у справі № 2-а-3620/11 управлінням Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії та додатково нараховано доплату в розмірі 10 125,42 грн.

Відповідно до ст. ст. 71, 73 Закону № 1058-IV визначено, що бюджет Пенсійного фонду - план утворення і використання цільового страхового фонду, що формується за рахунок страхових внесків до солідарної системи та надходжень з інших джерел, визначених цим Законом. Кошти Пенсійного фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду. Тому, вказує відповідач, забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Вказує, що згідно з вимогою Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440, у разі зміни способу і порядку виконання рішення, зміни стягувача за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) до виконавчого документа або рішення суду заявник додає відповідну ухвалу суду.

Зазначає, що у зв`язку з тим, що виплата пенсій, призначених згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачена за рахунок коштів Державного бюджету, та у зв`язку з тим, що кошти на погашення заборгованості з Державного бюджету не виділялись, нарахована доплата ОСОБА_2 в розмірі 63 137,68 грн. залишилась невиплаченою.

Пунктом 7 Порядку № 440 передбачено, що у разі отримання інформації про смерть заявника (стягувана за відповідним рішенням) подане рішення надсилається до суду, який постановив таке рішення, для приєднання до справи. Таке рішення може бути повторно подано на виконання спадкоємцем разом з ухвалою суду про заміну сторони її правонаступником. Таким чином, підстави та порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, де боржником є державний орган, регламентовано законодавством. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 26.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 12.08.2010, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 07.07.2011 у справі № 22-а-2206/11, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 основної та додаткової пенсії за період з 22.05.2008 по 12.08.2010.

На виконання зазначеного судового рішення управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області провело відповідний перерахунок та нарахувало доплату в розмірі 53 012,26 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2013 у справі № 2а-3620/11 скасовано постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 14.09.2011 та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату державної пенсії у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком у відповідності до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та додаткової пенсії у розмірі 5,% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 07 березня 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням виплачених сум.

На виконання зазначеного судового рішення управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області здійснило ОСОБА_2 перерахунок пенсії та додатково нарахувало доплату в розмірі 10 125,42 грн.

Свідоцтвом від 23.06.2015 серії НОМЕР_1 підтверджено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.11.2021 спадкова справа № 477/2015 рік, зареєстровано в реєстрі за № 1789, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з нарахованих, але не виплачених коштів у сумі 53 012,26 грн. на виконання рішення суду № 22а-2206/2011 від 07.07.2011 відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також з нарахованих, але не виплачених коштів в сумі 10 125,42 грн. на виконання рішення Жашківського районного суду № 2-а-3620/2011 від 14.09.2011 відповідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду № 2а-3620/11 від 16.05.2013 згідно ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", належних спадкодавцю на підставі довідки № 2300-0402- 8/12243, виданої відділом обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 24.02.2021. Сума грошових вкладів 63 137,68 грн.

21.12.2021 ОСОБА_1 подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заяву щодо виплати пенсії на виконання вищезазначених рішень суду.

Листом № 60-10041/П-05/8-2300/22 від 05.01.2022 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що згідно з Порядком обліку судових рішень про перерахунок та/або виплату коштів з державного бюджету, передачу до органів Казначейства відповідних документів для здійснення у порядку черговості виплати заборгованих коштів здійснює державна виконавча служба. Питання погашення заборгованості за судовими рішеннями про виплату коштів з державного бюджету, ухваленими до 01.01.2013, до компетенції органів Пенсійного фонду України не належить.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV № 1058-IV Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Статтею 52 Закону № 1058-IV встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За приписами статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що право на отримання коштів належить членам сім`ї померлого пенсіонера, якщо відповідні кошти підлягали виплаті йому самому, але за життя він їх не отримав незалежно від причин, або його спадкоємцям.

При цьому, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.07.2021 у справі № 2-а-2691/2009.

Судом встановлено, що на виконання рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 12.08.2010, у справі № 22-а-2206/11, ОСОБА_2 нараховано доплату основної та додаткової пенсії за період з 22.05.2008 по 12.08.2010 у розмірі 53 012,26 грн.

Також на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2013 у справі № 2а-3620/11 ОСОБА_2 здійснено перерахунок та державної пенсії у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком у відповідності до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та додаткової пенсії у розмірі 5,% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 07 березня 2011 року по 22 липня 2011 та нараховано доплату у розмірі 10 125,42 грн.

Вказаними судовими рішеннями було зобов`язано відповідача здійснити виплату нарахованих доплат.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-V1 (далі Закон №4901-V1) держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Частиною 1 статті 3 Закону №4901-V1 передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно частини 2 вказаної статті стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з дер-жавного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановле-ні Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує дер-жавну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону №4901-V1 вико-навчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали за-конної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, бор-жниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було по-дано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

З метою погашення заборгованості за вказаними судовими рішеннями постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440 затверджений Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою (далі Порядок №440), який визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Згідно пункту 3 Порядку №440 рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгова-ності та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бю-джетних коштів, для погашення заборгованості.

Пунктом 4 Порядку №440 передбачено, що заявник подає органу державної виконавчої служби заяву про виконання рішення із зазначенням (щодо кожного рішення подається окрема заява). До заяви додаються: оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірена його копія); копія довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні пере-конання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті); копія паспорта громадянина України; документи, що підтверджують повноваження представника, оформлені відповідно до вимог законодавства (у разі залучення).

Враховуючи, що пенсія померлому ОСОБА_2 була нарахована відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за змістом вказаних приписів виконання рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 12.08.2010 у справі № 22-а-2206/11 щодо виплати ОСОБА_2 нарахованої доплати основної та додаткової пенсії за період з 22.05.2008 по 12.08.2010 у розмірі 53 012,26 грн. та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2013 у справі № 2а-3620/11 щодо виплати ОСОБА_2 нарахованої доплати у розмірі 10 125,42 грн. здійснюється органами державної виконавчої служби відповідно до Порядку №440.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

За ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судово-го провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукуп-ність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої осо-би у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адмініст-ративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з частиною першою статті 378 КАС України у разі вибуття однієї із сторін вико-навчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої осо-би суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого прова-дження її правонаступником.

Відтак, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або тре-тьої особи.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 та суми доплат 53012,26 грн і 10 125,42 грн, всього 63 137,68 грн є належною їй спадщиною, належним спо-собом захисту порушеного права позивача є її звернення до суду із заявою про заміну стягу-вача у виконавчих провадженнях щодо виконання рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 12.08.2010 у справі № 22-а-2206/11 та постанови Київського апеляцій-ного адміністративного суду від 16.05.2013 у справі № 2а-3620/11 з подальшим зверненням до органів державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання вказаних судо-вих рішень.

Водночас з аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобо-в`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюєть-ся в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Подібна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13а та від 21 листопада 2018 року у справі № 816/2016/17 (К/9901/50946/18).

Отже обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відпові-дає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку наявним в матеріалах справи письмовим доказам суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО