Справа № 380/13153/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2022-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/13153/21 пров. № А/857/2013/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ніколіна В.В.,Гінди О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року (головуючий суддя Гулик А.Г., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,-, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті пенсії з 16.08.2016 у розмірі 64% відповідної суми грошового забезпечення; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 16.08.2016 відповідно до приписів пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 64% відповідної суми грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті пенсії з 16.08.2016 у розмірі 64% відповідної суми грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 16.08.2016 відповідно до приписів пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 64% відповідної суми грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати і постановити нове, яким відмовити у позові.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_1 звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом, в якому ставить вимоги щодо здійснення перерахунку пенсії з 16.08.2016, однак, до суду звернувся лише 29.07.2021. Жодних поважних причин щодо пропуску строку позивач не зазначає, окрім того ОСОБА_1 щомісяця отримував пенсію і знав її суму. Таким чином позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду.

Також зазначає, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Формування грошового забезпечення, з якого проводяться призначення (перерахунок) пенсій призначених відповідно до Закону-2262, не входить до компетенції органів Пенсійного фонду України.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року за № 3-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 (далі Порядок 3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років, та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом - 2262, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Пунктом «а» статті 13 Закону № 2262 визначено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - З проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом 2 частини першої Закону України від 02.07.2015 № 580-УІІІ «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

ОСОБА_1 з 16.08.2016 призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону № 2262 у розмірі 59 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління поліції у Львівській області від 12.08.2016 № 230 о/с майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 2ч. 1 ст. 77 (через хворобу). Свідоцтвом про хворобу від 02.08.2016 № 180, виданого Військово - лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України у Львівській області» визначено придатність до військової служби: непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Оскільки, медичною комісією не прийнято рішення про непридатність до служби в поліції, відповідно немає підстав для призначення пенсії позивачу у розмірі 64 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Однак, суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що свідоцтво про хворобу №180 від 02 серпня 2016 року є належним документом, який підтверджує наявність у позивача хвороби, що зумовлює його непридатність до служби в поліції, внаслідок чого його було звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-УІП (через хворобу).

Також зазначає, що підстави та порядок перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону 2262, визначено ч. 4 ст. 63 Закону - 2262, зокрема, усі призначені за цим Законом 2262 пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом - 2262, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103) (далі Порядок- 45), пенсії, призначені відповідно до Закону-2262, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звільнений зі служби в поліції з 15 серпня 2016 року у відповідності до вимог Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу за пунктом 2 частини 1 статті 77 вказаного Закону, що підтверджується витягом з наказу Головного управління Національної поліції в м. Києві від 12 серпня №230 о/с.

Підставою для звільнення вказано: рапорт позивача від 04.08.2016, свідоцтво про хворобу №180 від 02.08.2016, видане Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області».

Позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» призначено пенсію за вислугу років у розмірі 59% грошового забезпечення.

Позивач 04.06.2021 та 08.06.2021 звертався із заявами до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у яких просив здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з урахуванням його звільнення на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» через непридатність до служби в поліції. За результатами розгляду заяви позивача відповідач листом від 2409.07.2021 №8672-7404/Б-52/8-1300/21 повідомив, що при звільненні позивача медичною комісією не встановлено непридатність до служби в поліції. Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для перерахунку та виплати пенсії позивача.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII визначені правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України.

Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції: 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави (частина 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»).

Отже, стаття 77 Закону України «Про Національну поліцію» встановлює вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах Національної поліції України.

Пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Відповідно до статті 70 Закону України від 19 листопада 1992 року №2801-XII «Основ законодавства України про охорону здоров`я» та на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2000 року №16479/19 Міністерство внутрішніх справ України (далі - МВС України) наказом від 6 лютого 2001 року №85 затвердило Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України (далі - Положення № 85) та Порядок проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС.

Згідно з пунктом 1.2 Положення №85 військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України, осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Підпунктом 1.63.5 пункту 1.63 Порядку №85 передбачено, що за результатами медичного огляду військово-лікарські комісії щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виносить такі постанови: «Придатний до військової служби»; «Придатний до військової служби. Не придатний на посаду» (вказану в направленні відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); «Обмежено придатний до військової служби»; «Потребує звільнення від виконання службових обов`язків (занять), відпустки за станом здоров`я»; «Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Не придатний до військової служби зі зняттям з військового обліку».

Отже, свідоцтво про хворобу №180 від 02 серпня 2016 року є належним документом, який підтверджує наявність у позивача хвороби, що зумовлює його непридатність до служби в поліції, внаслідок чого його було звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII (через хворобу).

При цьому, відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ підставою для призначення відповідачем позивачу пенсії у підвищеному розмірі є факт звільнення особи на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII (через хворобу), а не зміст висновку військово-лікарської комісії.

Аналогічну правову позицію було висловлено в постанові Верховного Суду від 10 серпня 2020 року у справі №705/7195/16-а.

Визначальним у спірних правовідносинах є факт захворювання, яке спричинило подальшу непридатність позивача до проходження служби, що не спростовано відповідачем. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 6 листопада 2019 року по справі №461/1704/17.

Наказ т.в.о начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області від 12 серпня 2016 року №230 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» є чинним.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що на час виникнення спірних відносин до затвердженої наказом №85 форми свідоцтва про хворобу не вносилось будь-яких змін у зв`язку із прийняттям Закону №580-VIII, а тому суд правильно вважав вимогу відповідача про необхідність наявності у такому свідоцтві інформації щодо непридатності особи до служби в поліції, суперечить вказаному наказу та є протиправною.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ позивач має право на отримання пенсії за вислугу років у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Тобто, враховуючи те, що вислуга років позивача для призначення йому пенсії становить 23 роки 1 місяць 4 дні, суд першої інстанції вірно вважав, що позивач має право на отримання пенсії за вислугу років у розмірі 64 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а томі підставно вважав, що позов підлягає задоволенню.

Також, щодо тверджень відповідача про пропуск позивачем строку на звернення до суду, то суд першої інстанції вірно зазначив, що у спірній ситуації мало місце призначення, а не перерахунок пенсії. Вказана обставина вплинула на те, що позивач не міг встановити розбіжності та невідповідності між розміром пенсії, на отримання якої він мав право, та розміром пенсії, яку позивач фактично отримував. Відтак, строк звернення до суду повинен обчислюватися, починаючи з 09.07.2021, тобто з дати листа, яким позивачу повідомлено про відсутність підстав для виплати пенсії з 16.08.2016 у розмірі 64% відповідної суми грошового забезпечення.

Виходячи із зазначеного вище суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року по справі № 380/13153/21- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. В. Ніколін
О. М. Гінда