Справа № 160/4347/22
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2022 року Справа № 160/4347/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача -2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
23.02.2022 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до мого пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи:
- з 01.02.2006 р. по 18.04.2012 р., з 29.04.2012 р. по 28.05.2013 р., з 02.06.2013 р. по 06.07.2013 р., з 17.07.2013 р. по 14.02.2014 р., з 21.02.2014 р. по 23.02.2014 р. та з 06.03.2014 р. по 14.05.2014 р. за професією «транспортувальник (обслуговування механізмів)» у вогнетривно-вапняковому цеху, виробництво вогнетривів в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»;
- з 15.05.2014 р. по 21.05.2014 р. за професією «завантажувач сировини й напівфабрикатів зайнятим завантаженням печей, сушилок, дробарок і млинів, завалюванням грохотів» у вогнетривно-вапняковому цеху, виробництво вогнетривів в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»;
- з 11.06.2014 р. по 09.03.2015 р. та з 11.03.2015 р. по 29.03.2015 р. за професією «транспортувальник (обслуговування механізмів)» у вогнетривно-вапняковому цеху виробництво сталі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»;
- з 30.03.2015 р. по 05.08.2015 р., з 22.11.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 14.05.2017 р., з 17.05.2017 р. по 23.11.2017 р., з 25.11.2017 р. по 27.12.2017 р. та з 30.12.2017 р. по 01.08.2018 р. за професією «транспортувальник з переміщення сировини напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно-вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривиі Ріг»;
- з 02.08.2018 р. по 05.09.2018 р. за професією «завантажувач сировини й напівфабрикатів з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно-вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товариств «АрселорМіттал Кривий Ріг»;
- з 06.09.2018 р. по 08.10.2018 р. за професією «транспортувальник з переміщенні сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно-вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товариств «АрселорМіттал Кривий Ріг»;
- з 09.10.2018 р. по 10.10.2018 р. за професією «завантажувач сировини й напівфабрикатів з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно-вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»;
- з 11.10.2018 р. по 08.01.2019 р. за професією «транспортувальник з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно- вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»;
- з 09.01.2018 р. по 18.01.2019 р. за професією «завантажувач сировини й напівфабрикатів з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно-вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»;
- з 19.01.2019 р. по 20.02.2020 р. за професією «транспортувальник з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно- вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМітгал Кривий Ріг»;
- з 22.02.2020 р. по 14.12.2021 р. за професією «транспортувальник з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно- вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути мою заяву від 14.12.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року у справі № 1-5/2018 (746/15).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після отримання права на пенсію за віком звернулась 14.12.2021р. з заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 22.12.2021р. повідомлено про прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії. Рішення вмотивоване тим, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи позивача, зазначені в уточнюючій довідці, яка була надана до розгляду через наявні розбіжності між записами у трудовій книжці та у довідці, а також через відсутність характеру виконуваних робіт, оскільки це унеможливлює зарахування цих періодів роботи до пільгового стажу. Окрім наведеного рішення вмотивоване тим, що заявниця не досягла необхідного віку для призначення пенсії. З огляду на вказане, просить визнати рішення відповідача протиправним та зобов`язати відповідача зарахувати спірні періоди та призначити пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
14 квітня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, в обґрунтування правової позиції відповідач вказує, що обов`язковою умовою для призначення пенсії за віком, в тому числі на пільгових умовах, є досягнення особою відповідного пенсійного віку, що визначено в діючому законодавстві. Оскільки позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії ще не було досягнуто 55-ти річного віку, відмова у призначенні пенсії є обґрунтованою та не підлягає скасуванню. Окрім наведеного відповідач зауважує, що розбіжності між уточнюючими довідками та записами у трудовій книжці унеможливлює зарахування даного стажу до пільгового.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2022 року залучено до участі у справі, як відповідача-2: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
12.05.2022 року електронною поштою від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач-2 проти позову заперечує в повному обсязі, вказує, що умовою для призначення пенсії на пільгових умовах є досягнення віку 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці. Оскільки позивач на час звернення досягла віку 50 років та при розгляді її наданих документів було встановлено розбіжності між записами у трудовій книжці та уточнюючих характер роботи довідках органом Пенсійного фонду при розгляді наданих документів було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. З огляду на викладене вважають прийняте рішення обґрунтованим та просять відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.12.2021 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком.
17.12.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та зазначено наступне:
«Страховий стаж особи становить 30 років 4 місяці 1 день.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 ; оскільки відсутні документи, підтверджуючі факт виховання до 3-х річного віку - паспорт дитини або свідоцтво про народження з печаткою, підтверджуючою факт отримання паспорта.
Стаж роботи заявниці, згідно наданої довідки, що визначає право на пільгове пенсійне забезпечення, № 1451-1960 від 14.12.2021 р. не зараховано до стажу за Списком № 2; оскільки інформація, зазначена в цій довідці, не підтверджується та не відповідає записам трудової книжки заявниці. А саме: щодо характеру виконуваних робіт (транспортувальник з обслуговування механізмів, транспортувальник з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва); щодо назви посади ( 05.2014; 08,09.2018; 10.2018; 01.2019 р. - завантажувач сировини й напівфабрикатів з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробів і шва); щодо виробництва, на роботах в якому була зайнята особа з 30.03.2015 р. (вогнетривно - вапняний цех, виробництво сталі).
Відповідно до записів трудової книжки заявниці, посада, за якою вона працювала, та виробництво, в якому вона була зайнята, протягом всього періоду роботи не змінювались. Також, у зв`язку з відсутністю інформації щодо роботи в певному підрозділі (за період до 01.09.2014 р.) та характеру виконуваних робіт, - відсутня можливість визначити щодо підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення працівникам за посадою, за якою працювала заявниця, згідно результатів атестації робочих місць за умовами праці, проведених на підприємстві».
Крім цього, в рішенні зазначено, що заявниця не досягла віку 55 років.
Про прийняте рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 листом від 22.12.2021р. за №0400-010215-8/169869.
Не погоджуючись з наданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовою у призначенні пенсії за віком, позивач звернулась з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.ст. 3, 19, 46 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.
3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:
«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».
За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно зі ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.
В пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 року в справі «Щокін проти України» Європейський суд з справ людини як джерело права вказав, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. З посиланням на закріплений в законодавстві України принцип i dubio pro tributario, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи державної влади повинні віддавати перевагу найбільш сприятливому для людини та громадянину тлумаченню національного законодавства.
Виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого ст. 8 Конституції України, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах, як пенсійний вік, має застосовуватися в порядку, визначеному п. 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 року. Таке застосування вищевказаних норм права усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
Суд зазначає, що обрані відповідачем у даному спорі мотиви прийняття оскаржуваного рішення не враховують правила розв`язання колізій між діючими актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на користь невладного суб`єкта - приватної особи, тобто на користь позивача.
Так, розглядаючи заяву позивача про призначення пенсії, відповідач віддав перевагу найменш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства, у зв`язку з чим, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для призначення пенсії.
При прийнятті рішення суд враховує постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року у зразковій справі №360/3611/20, висновки якої є обов`язковими для застосування судом у цій справі.
Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що відмова у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області через недосягнення ОСОБА_1 віку 55 років є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зарахування стажу роботи за Списком № 2 з 01.02.2006 року по 14.12.2021 року до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до наведених норм чинного законодавства, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 від 18.09.1995р. серії НОМЕР_1 наявні наступні записи щодо роботи у спірних періодах:

-20.02.2002р. прийнята в вогнетривкий - вапняний цех машиністом компресорних установок 3 розряду на Криворізький державний гірничо - металургійний комбінат «Криворіжсталь». Наказ 24 від 18.02.2002р.;

- наказом Міністерства промислової політики України № 166 від 07.04.2004р. Криворізький державний гірничо - металургійний комбінат «Криворіжсталь» перетворено з 08.04.2004р. на Відкрите акціонерне товариство «Криворізький гірничо - металургійний комбінат» Криворіжсталь»;

-01.02.2006р. переведена в вогнетривкий - вапняний цех транспортувальником 3 розряду ( на період відпустки по народженню дитини). Розпорядження №211 від 30.01.2006р.;

-Рішенням загальних зборів Відкрите акціонерне товариство «Криворізький гірничо - металургійний комбінат «Криворіжсталь» перетворено з 12.01.2006р. на Відкрите акціонерне товариство «Міттал Стіл Кривий Ріг»;

-10.05.2007р. переведена в вогнетривкому вапняному цеху транспортувальником 3 розряду на постійну роботу. Розпорядження № 533 від 10.05.2007р.;

-Рішенням загальних зборів акціонерів від 14.06.2007р. № 4 Відкрите акціонерне товариство « Міттал Стіл Кривий Ріг» перетворено з 14.06.2007р. на «АрселорМіттал Кривий Ріг»;

-01.11.2008р. присвоєно 4 розряд транспортувальника в вогнетривкому вапняному цеху. Розпорядження № 1061 від 29.10.2008р.;

- рішенням загальних зборів акціонерів від 21.04.2011 року Відкрите акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий ріг» перетворено з 26.04.2011 року на Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»;

-01.09.2014 р. переведена транспортувальником 4 розряду, дільниця виробництва вапна на печах, що обертаються в вогнетривко - вапняному цеху. Розпорядження № 768 від 21.08.2014р.;

-01.10.2014р. переведена транспортувальником 3 розряду, дільниця виробництва вапна, печі, що обертаються в вогнетривко - вапняному цеху. Наказ № 847 від 18.09.2014р.;

-01.06.2015 року піддільниця «Печі, що обертаються. Дільниці виготовлення вапна» ОИЦ пере підпорядкований на дільницю «Технологія» основні виробничі дільниці цього цеху. Наказ № 117 від 18.05.2015р.

Записи про прийняття на роботу в спірні періоди вчинені відповідно до вимог Інструкції № 162, № 58.

Дати наказів про прийняття на роботу та звільнення є повними.

Записи скріплені підписами відповідальних осіб.

Таким чином, наведені записи є такими, що, незважаючи на виявлені органом Пенсійного фонду недоліки, дають можливість підтвердити страховий стаж позивача.

Позивач не несе відповідальності за заповнення трудових книжок.

Не належний порядок заповнення трудової книжки з вини відповідальної особи підприємства не може бути підставою для обмеження права особи на призначення пенсії.

Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24.05.2018 р. № 490/12392/16-а, від 29.03.2019 р. № 548/2056/16-а,від 28.02.2018 р. № 428/7863/17, від 04.09.2018 р. № 423/1881/17.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за N 1451/11731 (далі - Порядок № 383) встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

На розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області одночасно з заявою про призначення пенсії було надано довідку Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 14.12.2021р. № 1451-1960 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до наданої довідки ОСОБА_1 в період з 01.02.2006 року по 14.12.2021 р. працювала на посадах передбачених Списком № 2 та вказано, що у періоди роботи з 15.05.2014р. по 21.05.2014р., з 02.08.2018р. по 05.09.2018р., з 09.10.2018р. по 10.10.2018р., з 09.01.2019р. по 18.01.2019р. числилась транспортувальником, а працювала завантажувачем сировини й напівфабрикатів, що передбачено списком № 2.

Також відповідно до наданої довідки відпрацьовано за списком № 2 - 15 років 4 місяці 23 дні.

Підтверджено атестацію робочих місць: наказ № 417 від 20.03.2000р., наказ № 300 від 18.04.2005р., наказ № 349 від 02.04.2010р.,наказ № 347 від 30.03.2015р., наказ № 315 від 30.03.2020р., лист про продовження дії раніше проведених атестацій робочих місць за умовами праці № 003/07-1-229 від 11.06.2009р.

В довідці вказано, що позивач працювала повний робочий день.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 року №159/4178/16-а.

Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162; якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03.08.2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; якщо пільгова робота продовжується після 03.08.2016 року (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461.

Отже, враховуючи, що позивачем при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надано уточнюючу характер роботи довідку, у якій зазначено періоди роботи та належність їх до Списку № 2 відповідно до проведеної на підприємстві атестації, суд доходить висновку про протиправність відмови відповідача-2 зарахувати до пільгового стажу зазначені періоди роботи позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідачів пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 № 28 від 17.12.2021р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 періоди роботи:

- з 01.02.2006 р. по 18.04.2012 р., з 29.04.2012 р. по 28.05.2013 р., з 02.06.2013 р. по 06.07.2013 р., з 17.07.2013 р. по 14.02.2014 р., з 21.02.2014 р. по 23.02.2014 р. та з 06.03.2014 р. по 14.05.2014 р. за професією «транспортувальник (обслуговування механізмів)» у вогнетривно-вапняковому цеху, виробництво вогнетривів в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»;

- з 15.05.2014 р. по 21.05.2014 р. за професією «завантажувач сировини й напівфабрикатів зайнятим завантаженням печей, сушилок, дробарок і млинів, завалюванням грохотів» у вогнетривно-вапняковому цеху, виробництво вогнетривів в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»;

- з 11.06.2014 р. по 09.03.2015 р. та з 11.03.2015 р. по 29.03.2015 р. за професією «транспортувальник (обслуговування механізмів)» у вогнетривно-вапняковому цеху виробництво сталі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»;

- з 30.03.2015 р. по 05.08.2015 р., з 22.11.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 14.05.2017 р„ з 17.05.2017 р. по 23.11.2017 р., з 25.11.2017 р. по 27.12.2017 р. та з 30.12.2017 р. по 01.08.2018 р. за професією «транспортувальник з переміщення сировини напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно-вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривиі Ріг»;

- з 02.08.2018 р. по 05.09.2018 р. за професією «завантажувач сировини й напівфабрикатів з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно-вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товариств «АрселорМіттал Кривий Ріг»;

- з 06.09.2018 р. по 08.10.2018 р. за професією «транспортувальник з переміщенні сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно-вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товариств «АрселорМіттал Кривий Ріг»;

- з 09.10.2018 р. по 10.10.2018 р. за професією «завантажувач сировини й напівфабрикатів з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно-вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»;

- з 11.10.2018 р. по 08.01.2019 р. за професією «транспортувальник з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно- вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»;

- з 09.01.2018 р. по 18.01.2019 р. за професією «завантажувач сировини й напівфабрикатів з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно-вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»;

- з 19.01.2019 р. по 20.02.2020 р. за професією «транспортувальник з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно- вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМітгал Кривий Ріг»;

- з 22.02.2020 р. по 14.12.2021 р. за професією «транспортувальник з переміщення сировини, напівфабрикатів і готової продукції в процесі виробництва» у вогнетривно- вапняковому цеху, виробництво сталі в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, що позивач досягла пенсійного віку 50 років, що є достатнім для призначення пенсії за списком №2 на умовах пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII, в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом 213-VІІ та враховуючи висновки суду, що періоди роботи з 01.02.2006р. по 14.12.2021р. мають бути враховані до пільгового стажу за Списком № 2.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 496,20грн. ( чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, Вінниця, Вінницька область, 21028, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 496,20грн. ( чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук