Справа № 520/26026/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 лютого 2022 року № 520/26026/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Кухар М.Д.

при секретарі судового засідання - Койдан Ю.О.,

за участю:

представника позивача - Феделеша Е.М.,

представника відповідача - Шаповалова Б.Р.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД СІТІ ТРЕЙД" до Харківської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД СІТІ ТРЕЙД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати: податкове повідомлення-рішення № від 27.09.2021 року, прийняте Харківською митницею Держмитслужби, податкове повідомлення-рішення № від 27.09.2021 року, прийняте Харківською митницею Держмитслужби;

-стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД СІТІ ТРЕЙД» (61088, Харківська обл., місто Харків, вулиця Балакірєва, будинок 50, ) за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Держмитслужби (61003, Харків, вул. Короленка, 16-Б, ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 8 577 (вісім тисяч п`ятсот сімдесят сім) гривень 66 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що прийняті Харківською митницею Держмитслужби податкові повідомлення - рішення від 27.09.2021 року № та № є незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду 08.12.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено підготовче засідання.

Представником Харківської митниці Держмитслужби надано відзив на позов (Т.2 а.с. 17 -23), в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що висновки акту перевірки від 20.08.2021 № 5/21/7.14-19/39047989 та прийняті податкові повідомлення - рішення від 27.09.2021 року № та № є правомірними і відповідають нормам чинного законодавства України. Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними та помилковими, тому не підлягають задоволенню.

Представником позивача надано до суду відповідь на відзив (Т.2 а.с. 24 - 29), в якому підтримав свою правову позицію, викладену в позовній заяві.

В судовому засідання представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували з підстав та мотивів, викладених у наданому до суду відзиві на позов у зв`язку з чим, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 09.08.2021 по 10.08.2021 головним державним інспектором відділу проведення митного аудиту Харківської митниці, радником митної служби III рангу, проведено документальну невиїзну перевірку дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД СІТІ ТРЕЙД» () вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, обгрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування товару ввезеного за митними деклараціями № UА100030/2018/204976 від 27.08.2018, № UА100030/2018/205115 від 01.09.2018, № UА100030/2018/205381 від 11.09.2018, № UА100030/2018/205382 від 11.09.2018, № UА100030/2018/205641 від 20.09.2018, № UА100030/2018/205642 від 20.09.2018.

За результатами проведеної перевірки складено Акт про результати документальної невиїзної перевірки дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД СІТІ ТРЕЙД» () вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування товару ввезеного за окремими митними деклараціями № 5/21/7.14- 19/39047989 від 20.08.2021, висновками якого встановлено наступні порушення:

- ч. 4 ст. 280. ч. 5 ст. 280. ст. 295 МКУ, шо призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати ввізного мита за митними деклараціями наведеними у Додатку 2 до акта перевірки на загальну суму 381 229,36 грн.;

- п. 190.1 ст.190 ПКУ, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) за митними деклараціями наведеними у Додатку 2 до акта перевірки на загальну суму 76 245,87 грн.

На підставі акту перевірки № 5/21/7.14- 19/39047989 від 20.08.2021 Харківською митницею Держмитслужби прийнято наступні податкові повідомлення - рішення:

- № від 27.09.2021, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД СІТІ ТРЕЙД» (), порушило ч. 4 ст. 280, ч. 5 ст. 280, ст. 295 Митного кодексу України, у зв`язку з чим ТОВ «ЗАХІД СІТІ ТРЕЙД» збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати ввізного мита у розмірі 476 536 (чотириста сімдесят шість тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 70 копійок з яких сума донарахованого податку 381 229 (триста вісімдесят одна тисяча двісті двадцять дев`ять) гривень 36 копійок, а сума штрафних санкцій 95 307 (дев`яносто п`ять тисяч триста сім) гривень 34 копійки.

- № від 27.09.2021 року, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД СІТІ ТРЕЙД» () порушило ч. 4 ст. 280, ч. 5 ст. 280, ст. 295 Митного кодексу України, у зв`язку з чим ТОВ «ЗАХІД СІТІ ТРЕЙД» збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість у розмірі 95 307 (дев`яносто п`ять тисяч триста сім) гривень 34 копійки, з яких сума донарахованого податку 76 245 (сімдесят шість тисяч двісті сорок п`ять) гривень 87 копійок, а сума штрафних санкцій 19 061 (дев`ятнадцять тисяч шістдесят одна) гривня 47 копійок.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Відповідно достатті 49 Митного кодексу Українимитною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першоюстатті 51 Митного кодексу Українимитна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цьогоКодексу.

Пунктом 4 частини п`ятоїстатті 54 цього ж Кодексупередбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеномустаттями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Згідно із частиною першоюстатті 345 Митного кодексу Українидокументальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Частиною першоюстатті 351 цього ж Кодексувизначено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Як передбачено пунктом другим частини другоїстатті 351 Митного кодексу Українидокументальна невиїзна перевірка проводиться у разі: надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до частини восьмоїстатті 264 Митного кодексу Україниз моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з пунктом другим частини другоїстатті 52 Митного кодексу Українидекларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З аналізу вищенаведеного, суд дійшов висновку, що декларант, здійснюючи ввіз на митну територію України товарів або транспортних засобів, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації несе повну відповідальність за достовірність відомостей в ній, в тому числі щодо достовірності митної вартості.

Згідно ізстаттею 352 Митного кодексу Українипосадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Частиною шостоюстатті 345 цього ж Кодексувизначено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів.

Згідно із підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу Україниконтролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Законом України від 16.09.2014 № 1678-VІІ ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі Угода).

Відповідно до п. 1 ст. 29 Угоди, кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку 1-А до цієї Угоди.

Статтею 26 Угоди про асоціацію встановлено, що положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять із територій Сторін. Для цілей цієї Глави "походження" означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі 1 - щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва (надалі - Протокол до Угоди про асоціацію) до цієї Угоди.

Частиною 1 ст. 2 Протоколу І до Угоди встановлено, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:

- товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;

- товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Протоколу до Угоди товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

1. Сертифікат з перевезення товару EUR.1;

2. У випадках, вказаних у статті 22 (1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойсу.

Згідно пункту 1 статті 22 «Умови складання декларації-інвойс» Протоколу 1 Угоди, декларація-інвойс може бути складена:

a) затвердженим експортером;

b) експортером будь - якої партії товару, сукупна вартість яких не перевищує 6 000 євро.

Відповідно до пункту 19 Положення №450 партією товарів вважаються:

товари, що переміщуються через митний кордон України від одного відправника на адресу одного одержувача за одним товарно-транспортним документом на перевезення;

товари, що переміщуються через митний кордон України трубопровідним транспортом або лініями електропередачі протягом одного календарного місяця;

товари, що пересилаються на митну територію України від одного відправника на адресу одного одержувача в міжнародних поштових відправленнях в одній депеші;

товари, що пересилаються на митну територію України в міжнародних експрес-відправленнях протягом однієї доби, незалежно від кількості товарно-транспортних документів на перевезення;

товари, що переміщуються через митний кордон України одним громадянином в ручній поклажі у пасажирському відділенні (салоні) транспортного засобу, яким прямує такий громадянин, або супроводжуваному (несупроводжуваному) багажі.

Таким чином, у разі митного оформлення товару, що ввозиться з країн Європейського Союзу, платники мита та податків мають право скористатись тарифними преференціями, що передбачено Угодою. Проте, застосуванню таких пільг передує дотримання декларантом умов, з якими Угода та Протокол І до неї пов`язує їх застосування.

За загальним правилом декларантом подається сертифікат перевезення товару EUR.1, за виключенням випадків, коли може бути подана декларація інвойс, а саме у разі її складення: 1) затвердженим експортером; 2) експортером на будь-яку партію товару, що походить з певної країни, сукупна вартість якого не перевищує 6000 євро.

Отже, характеризуючою ознакою, що визначає приналежність певної сукупності товарів до однієї партії в розумінні Угоди, Протоколу 1 та Положення про митні декларації є їх переміщення від одного відправника на адресу одного одержувача за одним товарно-транспортним документом на перевезення.

Як встановлено з матеріалів справи для оформлення митної декларації №UA100030/2018/204976 від 27.08.2018 було надано два комплекти документів на дві партії товарів:

Партія товарів № 1, що переміщувалася та розмитнювалася на підставі декларації- інвойсу № 812 від 21.08.2018 на загальну суму 5945,78 Євро та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 1023930 від 21.08.2018 (Додатки № 7-8);

Партія товарів № 2, що переміщувалася та розмитнювалася на підставі декларації - інвойсу № 813 від 22.08.2018 на загальну суму 2101,61 Євро (враховані товари, що позначені як «преференційні») та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 1023931 від 22.08.2018 (Додатки № 9-10).

Для оформлення митної декларації № UA100030/2018/205115 від 01.09.2018 було надано тринадцять комплектів документів на тринадцять партій товарів:

Партія товарів № 1, що перемішуватася та розмитнювалася на підставі декларації - інвойсу № 1 від 09.08.2018 на загальну суму 5976,81 Євро та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 294936/1 від 30.08.2018 (Додатки № 12-13);

Партія товарів № 2, що перемішуватася та розмигнюватася на підставі декларації - інвойсу № 2 від 10.08.2018 на загальну суму 5960.81 Євро та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 294936/2 від 30.08.2018 (Додатки № 14-15);

Партія товарів № 3, що переміщувалася та розмитнювалася на підставі декларації -інвойсу № 3 від 13.08.2018 на загальну суму 5954.40 Євро та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 294936/3 від 30.08.2018 (Додатки № 16-17);

Партія товарів № 4. що переміщуватася та розмитнювалася на підставі декларації -інвойсу №4 від 14.08.2018 на загальну суму 5991,66 Євро та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 294936/4 від 30.08.2018 (Додатки № 18-19);

Партія товарів № 5, що переміщувалася та розмитнювалася на підставі декларації -інвойсу № 5 від 15.08.2018 на загальну суму 5987,37 Євро та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 294936/5 від 30.08.2018 (Додатки № 20-21);

Партія товарів № 6, що переміщувалася та розмитнювалася на підставі декларації -інвойсу № 6 від 16.08.2018 на загальну суму 5505,55 Євро та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 294936/6 від 30.08.2018 (Додатки № 22-23);

Партія товарів № 7, що переміщувалася та розмитнювалася на підставі декларації -інвойсу № 7 від 17.08.2018 на загальну суму 5590,91 Євро та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 294936/7 від 30.08.2018 (Додатки № 24-25);

Партія товарів № 8, що переміщувалася та розмитнювалася на підставі декларації -інвойсу № 8 від 20.08.2018 на загальну суму 5960,50 Євро та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 294936/8 від 30.08.2018 (Додатки № 26-27);

Партія товарів № 9, що переміщувалася та розмитнювалася на підставі декларації -інвойсу № 9 від 21.08.2018 на загальну суму 5990,04 Євро та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 294936/9 від 30.08.2018 (Додатки № 28-29);

Партія товарів № 10, що переміщувалася та розмитнювалася на підставі декларації -інвойсу № 10 від 22.08.2018 на загальну суму 5974,50 Євро та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 294936/10 від 30.08.2018 (Додатки № 30-31);

Партія товарів № 11. що переміщувалася та розмитнювалася на підставі декларації -інвойсу № 11 від 23.08.2018 на загальну суму 5988,75 Євро та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 294936/11 від 30.08.2018 (Додатки № 32-33);

Партія товарів № 12, що переміщувалася та розмитнювалася на підставі декларації -інвойсу №12 від 24.08.2018 на загальну суму 5513,13 Євро та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 294936/12 від 30.08.2018 (Додатки № 34-35);

Партія товарів № 13. що перемішувалася та розмитнювалася на підставі декларації-інвойсу № 13 від 27.08.2018 на загальну суму 5991.64 Євро та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 294936/13 від 30.08.2018 (Додатки № 36-37).

Для оформлення митної декларації № UА100030/2018/205641 від 20.09.2018 (Додаток № 38) було надано комплект документів на одну партію товарів, що переміщувалася та розмитнювалася на підставі декларації-інвойсу № 1 від 17.09.2018 на загальну суму 5823.04 Євро (враховані товари, що позначені як «преференційні») та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 1023856 від 18.09.2018 (Додаток № 39-40).

Для оформлення митної декларації №UA100030/2018/205642 від 20.09.2018 (Додаток № 41) було надано комплект документів на одну партію товарів, що переміщувалася та розмитнювалася на підставі декларації-інвойсу № 2 від 18.09.2018 на загальну суму 5976.74 Євро (враховані товари, що позначені як «преференційні») та міжнародної автотранспортної накладної (СМR) № 1023855 від 18.09.2018 (Додаток № 42-43).

Отже, якщо сукупна вартість товару, ввезеного на підставі окремої автотранспортної накладної СМR, не перевищує 6000 євро, то декларант-імпортер має право подавати лише декларацію-інвойс.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 260/1385/18.

Згідно ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України № 652 від 31.05.2012 «Про затвердження форм процесуальних документів у справах про порушення митних правил» при митному оформленні товарів у митній декларації зазначаються: у графі 36 «Преференція» - код звільнення від сплати ввізного мита 410 (товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС), передбачений Класифікаторам звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, який затверджено наказом № 1011, у графі 44 «Додаткова інформація/Подані документи/Сертифікатн і дозволи» - код документа про походження товару згідно з Класифікатором документів, затвердженим вищезазначеним наказом.

Країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених Митним кодексом України.

Відповідно до положень ст. 36 МК України, під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.

У імпортера відсутній обов`язок чн необхідність перевіряти законність дій експортера в момент оформлення та видачі декларації-інвойс. Тобто, відповідальність за оформлення та видачу декларації інвойс і правдивість інформації, що в ній зазначена, лежить виключно на експортерові (продавцеві).

Ключовим при вирішенні спору, суд вважає те, що митним органом не надано беззаперечних доказів існування у позивача намірів фінансового характеру, спрямованих на ухиляння від сплати всіх необхідних платежів при митному оформленні.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, враховуючи не підтвердження під час розгляду справи обставин, якими контролюючий орган обґрунтовував свої твердження про порушення позивачем вимог Митного кодексу України, а відтак й покладених в основу прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, заявлений позивачем позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої другоїстатті 77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч.2ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених правових положень, суд приходить до висновку, що відповідачем при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень не дотримано приписи пп.1, 3, 5, 6 ч.2ст.2 КАС України, у зв`язку з чим такі податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД СІТІ ТРЕЙД" до Харківської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.09.2021 року, прийняте Харківською митницею Держмитслужби, податкове повідомлення-рішення № від 27.09.2021 року, прийняте Харківською митницею Держмитслужби.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД СІТІ ТРЕЙД» (61088, Харківська обл., місто Харків, вулиця Балакірєва, будинок 50, ) за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Держмитслужби (61003, Харків, вул. Короленка, 16-Б, ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 8 577 (вісім тисяч п`ятсот сімдесят сім) гривень 66 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 01 червня 2022 року.

Суддя Кухар М.Д.