Справа № 280/2020/22
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 червня 2022 року о/об 09 год. 35 хв.Справа № 280/2020/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до 1.Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ), 2. ОСОБА_2 керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057)

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі - відповідач-1, ГУ ПФУ в Запорізькій області), ОСОБА_2 керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі - відповідач-2), в якій позивач просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 та відповідача-2 №74 від 24.06.2021 про перерахунок пенсії; 2) визнати дії відповідача-1 та відповідача-2 стосовно здійснення ними розрахунку суми поточної пенсії позивача у розмірі визначеному не на дату нарахування до виплати поновленої пенсії (24.06.2021), а на дату припинення її виплати (31.03.2000) та здійснення розрахунку суми боргу за період з 07.10.2009-24.06.2021 без обов`язкового врахування автоматичного перерахунку на момент її виплати та без нарахування компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію позивача, за період з 07.10.2009-24.06.2021 - протиправними; 3) визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 стосовно не здійснення розрахунку суми поточної пенсії на 24.06.2021 з урахуванням її автоматичного перерахунку на момент виплати та не здійснення ним розрахунку суми боргу за період з 07.10.2009-24.06.2021 з урахуванням автоматичного перерахунку на дату нарахування до виплати - 24.06.2021 та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію позивача, за період з 07.10.2009-24.06.2021, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; 4) зобов`язати відповідача-1 здійснити розрахунок пенсії позивача за період з 07.10.2009-24.06.2021 з урахуванням автоматичного перерахунку на момент нарахування її до виплати, а саме на 24.06.2021 та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію позивача, за період з 07.10.2009-24.06.2021, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; 5) зобов`язати відповідача-1 виплатити позивачу протягом 10 днів суму пенсії позивача за період з 07.10.2009-24.06.2021 з урахуванням автоматичного перерахунку на момент нарахування її до виплати, а саме на 24.06.2021, з компенсацією втрати частини доходів, за винятком сплачених сум; 6) стягнути з відповідача-1 кошти в сумі 100000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому дискримінаційними протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких, відповідач здійснив розрахунки пенсії позивачу за период з 07.10.2009-24.06.2021 у спосіб не передбачений у в Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У позовній заяві (уточненій) (а.с.74-85) зазначено наступне. Право на рівність, а саме на недискримінацію, є однією з основ сучасної демократії і одним з важливих міркувань, якими відповідач-1, під керівництвом відповідача-2, знехтував під час здійснення ними владних повноважень відносно розрахунку пенсії позивачу. Протиправні рішення, дії та бездіяльність відповідачів-1,2 під час поновлення виплати пенсії позивача, стосовно його розрахунку, у розмірі, визначеному не на дату нарахування до виплати, а на дату припинення його виплати у минулому, та виключення позивача з кола осіб яким проводяться автоматичні масові перерахунки пенсій, спрямовані на обмеження права позивача на пенсію, як представника групи громадян України постійно мешкаючих за кордоном. Вказані протиправні рішення, дії та бездіяльність відповідачів-1,2 унеможливлюють реалізацію права позивача на пенсію в розмірі встановленому в Законі, порушують принцип рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат, відповідно до ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-IV) та є дискримінаційними. Відповідач-1 - орган державної влади та відповідач-2 - посадова та службова особа відповідача-1 своїми протиправними та дискримінаційними рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими ними при здійсненні своїх повноважень, порушили права та законні інтереси позивача на отримання його пенсії в розмірі, відповідно Закону №1058-IV та заподіяли позивачу моральну шкоду, яка має бути відшкодована відповідачем-1 в сумі 100000 (сто тисяч) гривень. ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 . Адреса проживання/перебування позивача: АДРЕСА_1 . По досягненні пенсійного віку та наявності страхового стажу, позивачу була призначена пенсія за віком, яка виплачувалась йому до виїзду за кордон в 1999 року. 03.03.2020 представник позивача, звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії але відповідач відмовив в поновлені. Позивач був змушений звернутися до суду. Запорізький окружний адміністративний суд в Рішенні від 29.01.2021 у адміністративній справі №280/7025/20 (Рішення від 29.01.2021) встановив наступне - Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2009.. 23.07.2021 позивач звернувся до відповідача листом з вимогою про добровільне виконання Рішення від 29.01.2021. У відповідь на лист позивача від 23.07.2021, відповідач направив повідомлення №0800-0217-8/51102 від 29.07.2021 (Повідомлення від 29.07.2021), з якого стало відомо що відповідач провів поновлення пенсії позивачу не на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Закон - 1788), та що загальний розмір поточної пенсії за віком склав 74,70. До повідомлення від 29.07.2021, відповідачем була додана копія рішення №74 від 24.06.2021 про перерахунки пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 24.06.2021 (Повідомлення від 29.07.2021). З повідомлення від 29.07.2021 та додатків до нього позивачу стало відомо, що відповідач, замість нарахування пенсії на дату поновлення її виплати, протиправно нарахував до виплати пенсію позивачу у розмірі, визначеному на дату припинення виплати та не врахував індексацію/автоматичні масові перерахунки. Під час поновлення виплати, пенсія позивача за минулий час повинна бути нарахована та виплачена у розмірі, визначеному відповідно до діючого законодавства на дату нарахування її до виплати - 24.06.2021, у тому числі з урахуванням діючих норм стосовно автоматичних перерахунків пенсії. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України від 03.07.1991 за №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (Закон №1282-ХІІ). Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України це механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 за №2148-VIII (Закон №2148-VIII), порядок індексації пенсій змінено та статтю 2 Закону №1282-ХІІ доповнено новою частиною - «Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.». Розмір пенсії позивача з надбавками на 24.06.2021, з урахуванням автоматичного перерахунку, складає в сумі 3183,04 гривень відповідно до наступного розрахунку: мінімальний розмір пенсії осіб які досягли 65-річного віку, при страховому стажі для чоловіків 25 років, для жінок 20 років встановлюється з 01.01.2020 в розмірі 2400 грн. (6000 грн. х 40%); 283,04 грн. доплата за 16 років понаднормового стажу, обчислена відповідно до ст.28 ч.1 абз.2 Закону 1058-IV (16% х 1769 (мінімального розміру пенсії за віком)); особам, які отримують пенсію і яким виповнилося 80 років - 500 гривень. Пенсія всього: 2400 + 283,04 + 500 = 3183,04 грн. На жаль відповідачі-1,2 нарахували пенсію позивача на момент виплати 24.06.2021 в сумі 74,70 що не відповідає положенням законодавства, чинного на момент здійснення нарахування суми пенсії до виплати. Враховуючи, що пенсія, за кожен місяць вказаного вище періода, разом з автоматичним перерахунком на момент виплати 24.06.2021 становить суму 3183,04 гривень, зовсім безпідставно та протиправно в розрахунку суми боргу за період з 07.10.2009 - 24.06.2021 відповідачем вказана сума пенсії за всі попередні місяці до моменту виплати боргу в розмірі що не відповідає встановленому у чинному законодавстві. Сума пенсій за період 07.10.2009 - 24.06.2021 разом з автоматичними перерахунками на момент виплати складає 448808,64 гривень у відповідності з наступним розрахунком: період 07.10.2009 - 24.06.2021 складає 141 місяців; 141 х 3183,04 = 448808,64 гривень. В рахунок боргу по пенсії, відповідачем сплачена сума 10518,24 гривень. Таким чином, недоотримана сума пенсії разом з автоматичними перерахунками на момент виплати на 24.06.2021 становить: 450726,24 - 10518,24 = 438290,40 гривень. Як випливає з №74 від 24.06.2021 відповідно до якого відповідач дійшов до абсурдного висновку стосовно розміру пенсії позивача в сумі 74 гривні на місяць, відповідачі-1,2 своїми рішеннями, діями та бездіяльністю виключили особу позивача з кола осіб яким проводяться автоматичні масові перерахунки пенсій та поновили пенсію позивача в розмірі 74 гривні визначеному не на дату нарахування до виплати (24.06.2021), а на дату припинення виплати пенсії (31.03.2000). Таким чином, прагнучи обмежити права позивача на отримання його майна - пенсії у встановленому в законодавстві розмірі, замість нарахування пенсії позивача в розмірі 3183,04 за кожний місяць періоду 07.10.2009 - 24.06.2021, відповідач нарахував до виплати значно менші суми. Позивач припускає, що така дискримінація та порушення його прав була запроваджена відповідачами-1,2 на підставі електронного повідомлення Директора департаменту пенсійного забезпечення ПФУ г-на Машкина від 17.02.2015 за №4626/02-40 адресоване всім начальникам головних управлінь Пенсійного фонду України. Як випливає з рішення №74 від 24.06.2021 за період 07.10.2009 - 24.06.2021, пенсія позивачу за вказаний період нарахована без нарахування автоматичного перерахунку на момент здійснення нарахування до виплати - 24.06.2021. Таким чином відповідачі-1,2 виконали розпорядження ПФУ стосовно окремого дискримінаційного порядку, не передбаченого Законом №1058-ІV, відповідно до якого пенсія особам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон поновлюється в розмірі визначеному на дату припинення її виплати та що індексація пенсій особам, що постійно проживають за межами України, не проводиться.. Відповідач протиправно не здійснив розрахунок компенсації втрати частини доходів з пенсії за період 07.10.2009 - 24.06.2021 з урахуванням її індексації на момент її виплати - на 24.06.2021. Відповідач-2 своїми протиправними и дискримінаційними рішеннями та діями виконав протиправне дискримінаційне доручення ПФУ, вказане в листі від 17.02.2015 за №4626/02-40, тим самим відповідач-2 порушив всі свої обов`язки. Враховуючи викладене відповідач-2 повинен нести відповідальність за свої протиправні рішення дії та бездіяльність вказані в цій позовній заяві. Позивач чоловік 26.05.1939 року народження, і як вбачається з його трудової книжки понад 41 рік свого життя віддав роботі, внаслідок сумлінної роботи був неодноразово відзначений, як хороший робітник. Позивач стверджує, що йому спричинено страждання та приниження у вигляді болі, душевних мук, тривог стосовно долі його майна, страху його ніколи не отримати, занепокоєння, пов`язаного з думками стосовно цього, котрі разом з тривалою невизначеністю з цього приводу приводять його до стресового стану, розчарування, відчуття несправедливості, та змушують його відчувати інші негативні переживання. Позивач стверджує, що відповідачем йому нанесено моральну шкоду у вигляді страждань та принижень, яких позивач зазнав внаслідок протиправних дій, бездіяльності та рішень відповідача вказаних в позові, котрі діяли на позивача як всі разом, так і кожен з них окремо. Позивач оцінює нанесену йому моральну шкоду в сумі 100000 грн. (сто тисяч гривень).

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.113-118), в якому зазначено наступне. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі №280/7025/20 відділом перерахунків пенсій №3 управління пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Запорізькій області проведено поновлення пенсії позивачу з 07.10.2009. Отже, рішення суду виконано в повному обсязі. Таким чином позивачем обрано невірний спосіб захисту. Компенсація втрати частини доходів може бути нарахована лише на ту частину заборгованості, яка була фактично виплачена позивачу та в місяць виплати такої заборгованості. Позивач не отримував пенсію в органах Пенсійного фонду, а тому компенсація неможлива. Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати па себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. У випадку задоволення заявлених позовних вимог суд фактично втрутиться у дискреційні повноваження відповідача, що буде порушенням норм процесуального права. Позивач не надає жодних доказів приниження його честі та гідності з боку бездіяльності відповідача. Розмір відшкодування моральної шкоди зазначає самостійно та також не надає жодних доказів для його обґрунтовування. Таким чином, прохання до суду відшкодувати моральну шкоду є необґрунтованим та належним чином невмотивованим. Законодавством про пенсійне забезпечення відшкодування моральної шкоди не передбачено.

Відповідач проти позовної заяви заперечував.

Ухвалою судді від 12.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі №280/7025/20 (набрало законної сили 13.05.2021) частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2009. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.26-35, 64, 86-90).

Листом від 29.07.2021 за №0800-0217-8/51102 «Про надання інформації щодо виконання рішення суду про поновлення пенсії ОСОБА_1 » відповідач повідомив представника позивача про наступне: «… На Ваше звернення від 23.07.2021 на вебпортал Пенсійного фонду України про добровільне виконання судового рішення про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 (постійне місце проживання - Ізраїль) з 07.10.2009, повідомляємо наступне: На даний час ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області і отримує пенсію за віком згідно Закону України від 05.11.1991 №1788-ХII «Про пенсійне забезпечення» (далі-Закон-1788). Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі №280/7025/20 (далі - рішення суду) Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зобов`язано поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 (постійне місце проживання - Ізраїль) виплату пенсії за віком з 07.10.2009. Оскільки ОСОБА_1 отримував пенсію за віком в період з 26.05.1999 по 31.03.2000 відповідно до вимог Закону-1788, відділом перерахунків пенсій №3 управління пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновлення йому пенсії, на виконання рішення суду, проведено на умовах цього Закону з 07.10.2009. Нарахування та виплата поновленої пенсії здійснюється на банківський рахунок ПАТ КБ «Приватбанк». Орієнтовне число виплати пенсії 20-те щомісяця. Загальний розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 складає 74,70 грн. До відома у липні 2021р. ОСОБА_1 , разом із пенсією за липень 2021 (74,70 грн.) додатково нараховано та виплачено заборгованість по виплаті пенсії за рішенням суду, починаючи з 07.10.2009, у сумі 10518,24 грн. Надаємо витяг з протоколу (розпорядження) про поновлення пенсії ОСОБА_1 . Таким чином, рішення суду про поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 виконано у повному обсязі. Додаток: зазначене в тексті, на 9 арк., в 1 прим. …» (а.с.39, 92-зворот).

24.06.2021 ГУ ПФУ в Запорізькій області прийнято Рішення №74 про перерахунок пенсії (а.с.40-41, 93) та визначено пенсію у сумі 74,70 грн. у період 07.10.2009-31.03.2011.

Також, 25.06.2021 ГУ ПФУ в Запорізькій області прийнято Рішення №74 про перерахунок пенсії (а.с.42-48, 94-97) та визначено пенсію у сумі 74,70 грн. у період 01.04.2011-довічно.

Судом досліджено й інші документи, наявні у матеріалах справи.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

З матеріалів справи не вбачається, що Рішення №74 від 24.06.2021 про перерахунок пенсії прийнято саме відповідачем-2 та що саме відповідачем-2 здійснено розрахунок суми поточної пенсії позивача та суми боргу за період 07.10.2009-24.06.2021.

Звідси, позовні вимоги до відповідача-2 суд вважає не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

У межах адміністративної справи №280/7025/20 було вирішено лише питання щодо поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком з 07.10.2009 та не вирішувались питання щодо розрахунків пенсійних виплат.

У Законі України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Як зазначено у ч.1 ст.5 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.46 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

У п.2.8 розділу ІІ «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого 25.11.2005 Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 (у редакції Постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 за №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.02.2005 за №1566/11846 (надалі «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) зазначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. У випадку поновлення виплати пенсії особі, якій не було проведено перерахунок відповідно до статті 43 Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до статті 40 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсій, призначених до 2004 року. При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати: 1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення; 2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу; 3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника особою з інвалідністю або учасником війни тощо). При переведенні на пенсію по інвалідності з іншого виду пенсії орган, що призначає пенсію, додає до пенсійної справи виписку з акта огляду МСЕК про встановлення або зміну групи інвалідності. Орган, що призначає пенсію, додає одержані від органів, що призначають допомогу, відомості про розмір допомоги, строки її виплати.

Враховуючи наведене, поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі. Подання позивачем додаткових документів при поновленні виплати пенсії є виключно його правом та не створює відповідного обов`язку щодо їх подачі.

Як зазначено у ч.2 ст.42 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Суд не погоджується з твердженням позивача необхідності застосування пенсії у сумі 3183,04 грн. до періоду 07.10.2009-24.06.2021.

При цьому, позивачем не доведена наявність у нього пенсії у сумі 3183,04 грн. станом на 07.10.2009.

Водночас, суд вважає не доведеною відповідачем незмінність суми пенсії 74,70 грн. у період 07.10.2009-24.06.2021.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов`язку провести дії по здійсненню перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України.

Звідси, з огляду на приписи ч.2 ст.9, ч.2 ст.245, ст.ст.246, 372 КАС України, з метою захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне: 1) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №74 від 24.06.2021 про перерахунок пенсії; 2) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №74 від 25.06.2021 про перерахунок пенсії; 3) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України; 4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як зазначено у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як зазначено у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. (…) Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст.23 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Позивач у позовній заяві документально не довів завдання йому моральної шкоди відповідачем-1.

Таким чином, суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем своїх позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у сумі 100000 грн. 00 коп.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що на користь позивача мають бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 992 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 263 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до 1.Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ), 2. ОСОБА_2 керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №74 від 24.06.2021 про перерахунок пенсії.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №74 від 25.06.2021 про перерахунок пенсії.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору у сумі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 02.06.2022.

Суддя О.О. Прасов