Справа № 240/9885/22
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 червня 2022 року м. Житомир справа № 240/9885/22

категорія 111010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши заяву про самовідвід судді в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства "Канон" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Приватне підприємство "Канон" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління ДПС у Житомирській області щодо розміщення інформації в інтеграційних картках, які ведуться Головним управлінням ДПС у Житомирській області, про облікування заборгованості з податку на додану вартість у сумі 420178,75 грн. та з податку на прибуток у сумі 448973,00 грн. у Приватного підприємства "Канон" ();

- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області вилучити з інтеграційних карток, які ведуться Головним управлінням ДПС у Житомирській області, відомості про облікування заборгованості з податку на додану вартість у сумі 420178,75 грн. та з податку на прибуток у сумі 448973,00 грн. у Приватного підприємства "Канон" ().

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2022 головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №240/9885/22 було визначено суддю Лавренчук Ольгу Володимирівну.

Заяву про самовідвід подано суддею Лавренчук 01.06.2022. У заяві суддею вказано, що директором Приватного підприємства "Канон" є Геворгян Сурен Людвигович, з родиною якого у неї та членів її сім`ї існують довготривалі особисті, дружні відносини, які виражаються в т.ч. спільним проведенням дозвілля.

Вважаючи, що вказані факт у майбутньому можуть викликати сумніви з боку учасників справи у її неупередженості щодо розгляду вказаної справи, а також з метою зміцнення та підтримки довіри суспільства до судової влади, уникнення звинувачень в неупередженості судового розгляду цієї справи та забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності головуючого судді в справі, суддя Лавренчук О.В. заявила самовідвід у справі за даним позовом.

Розглянувши заяву про самовідвід, ознайомившись зі змістом позову та доданими документами, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Кодексу суддівської етики, затвердженого V з`їздом суддів України 24.10.2002, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя повинен уникати взаємовідносин, які можуть вплинути на незалежність та неупередженість судді.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, які також ураховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo Algar v. Spain"), від 28 жовтня 1998 р., п. 45). Такі ж висновки містяться також і у рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02).

За змістом Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною першою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 2 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту постанови Верховного Суду України від 31.05.17 у справі №800/368/16 слідує, що до вирішення суддею питання про відвід (самовідвід) цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов`язаних із подальшим рухом заяви.

Беручи до уваги викладене та обставини наведені в заяві про самовідвід, а також з метою усунення будь-яких сумнівів в неупередженості судді, забезпечення неупередженості в розгляді справи № 240/9885/22, заява про самовідвід судді підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Заяву судді Лавренчук Ольги Володимирівни про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Лавренчук Ольгу Володимирівну від розгляду адміністративної справи №240/9885/22 за позовом Приватного підприємства "Канон" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

Передати позов Приватного підприємства "Канон" для визначення головуючого судді в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя О.В. Лавренчук