Справа № 946/7418/21
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/7418/21
Провадження № 2-а/946/18/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

за участю: секретаря судового засідання Тюміної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №940529 від 08.08.2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

03.09.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким (з урахуванням уточненого позову від 17.02.2022) просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №940529, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.; провадження по адміністративній справі відносно нього закрити, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 серпня 2021 року інспектором ВРПП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ст. лейтенантом поліції Пастир Миколою Миколайовичем була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньою руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 940529, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 КУпАП та мені було призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Із даною постановою позивач не згоден, вважає її такою, що підлягає скасуванню. Так, із складеної постанови вбачається, що 08 серпня 2021 року о 16 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував мопедом «Карпати» в с. Комишівка Ізмаїльського району по вул.Ізмаїльська, 125 не зареєстрованому в установленому законом порядку. Проте, 08 серпня 2021 року близько о 16 год. 15 хв. він прийшов до магазину «Людмила», який розташований в с. Комишівка Ізмаїльського району. Біля магазину стояв припаркований мопед «Карпати», який був без номерного знаку. Кому саме належить зазначений мопед йому невідомо. Він стояв біля магазину та роздивлявся мопед. В цей час під`їхали співробітники поліції та зупинилися біля магазину. Після цього вони підійшли до нього та стали запитувати у нього, кому належить мопед, біля якого він стояв. Він їм повідомив про те, що він не знає чий це мопед, мопедом він не керував, а просто стояв біля нього, розглядав його. Після чого, один із співробітників поліції попросив його надати посвідчення водія. Однак він повідомив, що у нього немає із собою посвідчення водія, оскільки до магазину він прийшов пішки. Після чого, вони спитали у нього прізвище, ім`я та по батькові та склали відносно нього постанову по справі про адміністративне правопорушення. Проте, його твердження відносно того, що він не керував зазначеним мопедом співробітниками поліції навіть не були взяті до уваги, а на його вимогу надати йому для ознайомлення докази, якими підтверджується факт вчинення ним зазначених адміністративних правопорушень, йому було відмовлено. В постанові по справі про адміністративне правопорушення також не зазначені жодні докази або інші матеріали, які додаються до постанови. Враховуючи те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесене із порушенням вимог законодавства, співробітниками поліції не була зафіксована та не була доведена його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення відносно має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити відомості про особу, відносно якої розглядається справа, в тому числі прізвище ім`я та по батькові особи. Однак на його адресу були направлені постанови по справі про адміністративне правопорушення, з яких неможливо встановити, хто саме був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення зазначених адміністративних правопорушень та якщо зазначені постанови були складені відносно нього, то його прізвище зазначено невірно, а якщо відносно іншої особи, то він не повинен нести відповідальність за зазначені адміністративні правопорушення та виплачувати зазначені адміністративні стягнення. Копії постанов по справі про адміністративне правопорушення він отримав 24 серпня 2021 року, тому вважає, що причини пропуску строків для звернення до суду мають бути визнані поважними та йому має бути поновлений строк для звернення до суду із даною адміністративною позовною заявою.

Ухвалою судді від 08 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 25 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 25 січня 2022 року замінено первісного відповідача Ізмаїльський РВП ГУНП в Одеській області на належного відповідача Головне Управління Національної поліції в Одеській області.

Згідно відзиву Головного Управління Національної поліції в Одеській області на адміністративний позов ОСОБА_1 , відповідач позов не визнає, вважає заявлені вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, з пояснень інспектора ГРПП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 встановлено, що 08.08.2021р., останній знаходився на службі у складі ГРПП спільно з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 . В ході несення служби в с. Комишівка Ізмаїльського району по вул. (Суворова) Ізмаїльська навпроти будинку № 125 був зупинений мопед «Карпати» під керуванням ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії та без мотошолому. В подальшому, ознайомивши водія з правопорушенням, правами та обов`язками, відносно ОСОБА_1 було складено адміністративні постанови за ст. 121 ч. 6 КУпАП. Дані обставини підтверджуються відеозаписом наданим інспектором ГРПП Ізмаїльського РВП Пастир М.М. до суду. Поліцейський правомірно розглянув справу, при винесенні постанови поліцейським не було вчинено дій щодо порушення вимог щодо процедури розгляду справи та не було проігноровано порядок, встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП. В діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 121 ч. 6 КУпАП. Поліцейським дотримана процедура та порядок розгляду справи, постанова обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Позивачем порушені вимоги ПДР України. Доводи позивача щодо необхідності скасування постанови безпідставні, необґрунтовані та не підкріплені нормами законодавства та відповідними доказами.

В судовому засіданні від 11.05.2022 позивач пояснив, що він не керував, просто стояв біля мопеду. Данні його особи встановили за планшетом, він документів не надавав. Його ніхто не зупиняв.

В судове засідання 02.06.2022 позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Головного Управління Національної поліції в Одеській області в судове засідання 02.06.2022 не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

У судовому засіданні 11.05.2022 року було допитано свідка поліцейського ОСОБА_4 , який складав постанову, який показав, що позивач рухався на мопеді, мопед без номерів, а водій був без шолому. За ними їхав спец автомобіль з увімкнутими маячками та він зупинився біля магазину. Пробили по базі, склали протоколи, зачитали права, правопорушник від підпису відмовився і пішов у невідомому напрямку.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 08.08.2021 року інспектором ВРПП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ст. лейтенантом поліції Пастир Миколою Миколайовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньою руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 940529, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 КУпАП та на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

З оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що 08.08.2021 року о 16 годині 15 хвилин водій ОСОБА_1 керував мопедом «Карпати» в с. Комишівка Ізмаїльського району по вул. Ізмаїльська, 125 не зареєстрованому в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.9 В Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Частина 6 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, -

Згідно п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З оскаржуваної постанови відповідача від 08.08.2021 року вбачається, що в порушення вимог ст. 283 КУпАП в постанові не був зазначений технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Таким чином, відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова від 08.08.2021 року серії БАБ № 940529 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відповідний висновок викладено у Постанові Верховного Суду по справі № 524/1284/17від 19.02.2020 року.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото- та відеофіксація, а також показання свідків. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення. Відповідну Постанову у справі №357/10134/17 Верховний Суд прийняв 23.10.2019 року.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Висновки Верховного Суду є обов`язковими для застосування, а причини відступу від вказаних вище висновків судом не встановлені.

Отже, відповідачем в даному випадку не надано належних доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121

КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не було надано допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №940529 від 08.08.2021 року.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 ) до Головного Управління Національної поліції в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12, Код ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №940529 від 08.08.2021 року задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ № 940529 від 08.08.2021 року за ч. 6 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 і провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12, Код ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.С.Адамов