Справа № 280/7419/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Справа № 280/7419/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

представника позивача - Дерманської К.О

представника відповідача - Боярської В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою за позовною заявою Приватного підприємства Автосоюз 97 (69097, м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 2/А, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд. 166, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Автосоюз 97 (далі позивач) звернулось із позовною заявою до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №9, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, яким нараховано Приватному підприємству Автосоюз 97 суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 500 000,00 грн. (п`ятсот тисяч грн. 00 коп.) на підставі ч. 1, ч. 8 ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

В обґрунтування позову посилається на те, що ПП «Автосоюз 97» не здійснює діяльність пов`язану із обігом пального, в тому числі діяльність пов`язану з його виробництвом, зберіганням, реалізацією. Вказує, що за місцем проведення фактичної перевірки, зазначеної в копії наказу - м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 2А, відсутні будь-які споруди, обладнання та ємності, призначені для зберігання та реалізації пального взагалі. При цьому, під час здійснення господарської діяльності - послуги експедирування та перевезення, що пов`язана з використанням транспортних засобів, підприємство може здійснювати виключно оплату за придбання палива, шляхом наповнення баків таких транспортних засобів. Наявність пального в паливних баках транспортних засобів/технічному обладнанні/пристроях не потребує отримання ліцензії на право зберігання пального, оскільки дані резервуари не являються нерухомим майном та не мають чіткої прив`язки до місця (території). Також, зазначає, що інформація щодо місця поставки пального, зазначена в актах, не відповідає дійсності та змісту первинних документів, які взагалі не досліджувались під час цієї протиправної перевірки та є виключно припущенням та домислом перевіряючих. Тобто, контролюючий орган, провів фактичну перевірки прибувши за податковою адресою юридичної особи, в якій відсутні жодні об`єкти рухомого та нерухомого майна, в яких би могло зберігатися пальне, без наявності жодного первинного документа, виключно на підставі зареєстрованих податкових накладних прийшов до висновку щодо й місця поставки, й руху придбаного пального (його зберігання чи використання). При цьому, пальне яке було придбане за податковими накладними, що перелічені податковим органом в акті перевірки, не зберігалось підприємством ані за адресою свого місцезнаходження, ані в будь-якому іншому місці, підприємство не має на балансі жодних стаціонарних паливних ємностей чи паливних складів для його зберігання, перебування податкового органу за юридичною адресою підприємства тільки підтверджує вищевикладені обставини. Крім того, зазначає, що контролюючим органом було порушено й порядок прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки останні винесені до моменту розгляду заперечень, в день отримання цих заперечень, що свідчить про грубе порушення порядку прийняття рішень контролюючим органом. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позовну заяву не визнав. У письмовому відзиві від 20.09.2021 вх.№54151 посилається на те, що підставою для проведення фактичної перевірки платника податків відповідно до пп.80.2.5. п.80.2. ст.80 ПК України, є саме рішення органу податкової служби, оформлене наказом про наявність та/або отриманні в установленому законодавством порядку інформації про певні порушення з боку платника податків, яка, поряд з іншим, може стосуватися здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального, що в даному випадку має місце. Таким чином, саме для здійснення функцій визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, відповідно до доповідної записки було видано наказ. В наказі зазначено всі переліченні в п.81.1 ст.81 ПК України необхідні відомості. Тобто фахівцями податкового органу дотримано всіх вимог статті 81 ПК України, що підтверджує повне право відповідача для проведення фактичної перевірки, та обов`язок позивача щодо надання документів, пов`язаних з предметом перевірки. По суті виявлених порушень зазначає, що перевіркою встановлено факт зберігання позивачем пального, а саме: згідно пояснень директора підприємства ОСОБА_1 , пальне яке було отримано з доставкою на адресу: Україна, м.Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 2/А, було відвантажено в паливні баки автомобілей ПП «Автосоюз 97», а ліцензію на право зберігання пального не отримував. Однак, згідно единого реєстру податкових накладних та єдиного реєстру акцизних накладних протягом перевіряємого періоду ПП «Автосоюз 97» здійснювало придбання дизельного палива з доставкою на адресу Україна, м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 2/А. Дані про транспортування ПММ до перевірки не надано. Крім того, позивачем не було надано: підтверджуючих документів на зберігання дизельного палива у баках транспортних засобів та руху дизельного палива за 2020 рік, обігово-сальдові відомості та журнали ордери по рахунку 10 «Основні засоби», 28 «Товари», 20 «Виробничі запаси», 23 «Виробництво», позабалансові рахунки (з урахуванням субрахунків, в розрізі номенклатури та по складах із зазначенням кількості та вартості), крім того, підприємством не надано підтвердження місткості паливних баків автомобілів які використовувались підприємством у перевіряємому періоді. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.08.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/7419/21 та призначено підготовче судове засідання на 27.09.2021.

Ухвалою суду від 27.09.2021 відкладено підготовче засідання на 20.10.2021.

Ухвалою суду від 20.10.2021 продовжено строк підготовчого провадження терміном на 30 днів та відкладено підготовче засідання до 15.11.2021.

Протокольною ухвалою суду від 15.11.2021 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 25.11.2021.

Протокольною ухвалою суду від 25.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 20.12.2021.

Ухвалою суду від 20.12.2021 зупинено провадження в адміністративній справі для надання сторонам часу необхідного їм для примирення.

Ухвалою суду від 19.01.2022 продовжено строк зупинення провадження до 17.02.2022.

Ухвалою суду від 17.02.2022 провадження у справі поновлено.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував.

17.02.2022 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши думку сторін, суд встановив наступне:

Відповідно до доповідної записки за № 41/08-01-07-04 від 06.01.2021 управління податкового аудиту та на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України (надалі ПК України) наказом Головного управління ДПС у Запорізькій області № 212-П від 20 січня 2021 року, призначено провести фактичну перевірку ПП «Автосоюз 97» за адресою: Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 2/А, за період з 01.04.2020 по день закінчення фактичної перевірки з питань здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими при виробництві, обігу, зберіганні, використанні транспортуванні пального; наявності супровідних документів на товар, виявлення порушення у сфері виробництва і обігу пального.

20.01.2021 ГУ ДПС у Запорізькій області відповідно до наказу видано направлення на проведену фактичної перевірки за №320 та №321.

01 лютого 2021 року Головним управлінням ДПС у Запорізькій області було складено акт № 665/08-01-07-03/33016515.

Згідно висновків акту перевірки перевіряючими встановлено, що ПП «Автосоюз 97» за місцем провадження діяльності зі зберігання пального за адресою: Україна, м.Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 2/А порушено вимоги: 1)ч. 1 ,ч. 8, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР зі змінами та доповненнями, а саме: зберігання пального в період з 01.04.2020 по 01.02.2021 (включно) без отримання ліцензії на право зберігання пального; 2) п. 63.3. ст. 63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ, із змінами та доповненнями платники податків підлягають реєстрації або взяттю на обліку контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об 'єктів оподаткування або об`єктів, які пов 'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку), а саме: неподання повідомлення за Формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, а саме: офісне приміщення, яке розташоване за адресою: Україна, л/. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 2/А.»

Позивач, не погоджуючись з висновками перевірки та фактами і даними, викладеними в Акті перевірки, подав письмові заперечення на акт перевірки.

За результатами розгляду заперечень контролюючий орган надав відповідь від 05.04.2021 року вих. № 20326/6/08-01-07-09-08, яким залишено без задоволення аргументи, викладені в запереченнях.

22.03.2021 контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішенння №9, яким нараховано суму штрафних санкцій у розмірі 1020,00 грн. на підставі пункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України та пункту 117.1 статті 117 ПК України; №9, яким нараховано суму штрафних санкцій у розмірі 500 000,00 грн. на підставі ч. 1, ч. 8 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги контролюючим органом вищого рівня було прийняте рішення № 14901/6/99-00-06-03-02-06 від 02.07.2021, яким скаргу задоволено частково залишено без змін ППР від 22.03.2021 № 9 та скасовано ППР № 9 від 22.03.2021.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 22.03.2021 №9, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок проведення перевірок, права та обов`язки платників податків, адміністративний арешт майна, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до п. 61.1 статті 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 62.1.3 п.62.1 статті 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин

Відповідно до п. 19-1.1 статті 19-1 ПК України, контролюючі органи, в тому числі, виконують такі функції: здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (пп. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України); здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального (пп. 19-1.1.16 п. 19-1,1 ст. 19-1 ПК України).

Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, яка здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами)

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки (п.80.1, 80.2 ст.80 ПК України) Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

-копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) пред`явлення або надіслання у випадках, визначених пунктом 81.1 статті 81 ПК України документів (формальна підстава).

Судом встановлено, що 01.02.2021 о 13 год.40 хв. директору ПП «Автосоюз 97» ОСОБА_1 було вручено копію наказу на проведення перевірки під підпис, пред`явлено направлення і службові посвідчення, що підтверджується підписом в розписках.

Відтак, позивачем було здійснено допуск перевіряючих до проведення перевірки, а посадові особи виконали визначені ПК України умови для її проведення.

По суті виявлених порушень суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним, забезпечення його високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом пального на території України врегульовані Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а також Податковим кодексом України.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» визначено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років (ч.9 ст. 15).

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (ч.31 ст. 15).

Річна плата за ліцензію на право зберігання пального становить 780 гривень (ч.7 ст. 15).

Крім цього, згідно ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження, а також фактичне місцезнаходження ємностей, що використовуються для зберігання пального (ч.43 ст.15).

Разом з тим, відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», під місцем зберігання пального розуміється місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; під зберіганням пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Відповідно до п.п.14.1.6. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України акцизний склад - це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом:

а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) наливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої:

г) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

З вказаних вище положень законодавства випливає висновок, що отримувати ліцензію на право зберігання пального суб`єкт господарювання повинен тільки для стаціонарних цистерн/ємностей.

Зазначене вбачається як з визначення термінів «місце зберігання пального», «зберігання пального», так і з переліку документів, які слід надати для отримання ліцензії на право зберігання пального, адже надати такий перелік документів для пересувних ємностей та транспортних засобів неможливо, оскільки останні не є нерухомим майном та не мають чіткої прив`язки до місця (території).

Перевіркою встановлено факт зберігання позивачем пального, а саме: згідно пояснень директора підприємства ОСОБА_1 , пальне яке було отримано з доставкою на адресу: Україна, м.Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 2/А, було відвантажено в паливні баки автомобілей ПП «Автосоюз 97», а ліцензію на право зберігання пального не отримував. Та згідно єдиного реєстру податкових накладних та єдиного реєстру акцизних накладних протягом перевіряємого періоду ПП «Автосоюз 97» здійснювало придбання дизельного палива з доставкою на адресу Україна, м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 2/А. Дані про транспортування ПММ до перевірки не надано.

При цьому під час здійснення фактичної перевірки місць зберігання ПММ на ПП «Автосоюз 97» за адресою: Україна, м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 2/А, було встановлено офіс підприємства у приміщенні кафе. Згідно все тих же пояснень директора підприємства ОСОБА_1 , пальне яке було отримано з доставкою на адресу: Україна, м.Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 2/А, було відвантажено в паливні баки автомобілей ПП «Автосаюз 97». Однак, згідно Форми № 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням які рахуються на балансі підприємства у підприємства відсутні транспортні засоби.

На вимогу суду позивачем надані документи, які підтверджують використання ПП «Автосоюз 97» у господарській діяльності наступних транспортних засобів: спеціалізований сідловий тягач - DAF FT XF 105,410. д.н.з. НОМЕР_1 - об`єм баку для пального 850 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_2 - об`єм баку для пального 850 літрів;спеціалізований сідловий тягач - DAF FT XF 105.410. д.н.з. НОМЕР_3 - об`єм баку для пального 850 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF FT XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_4 - об`єм баку для пального 850 літрів; спеціалізований сідловий тягач - VOLVO FM 380, д.н.з. НОМЕР_5 - об`єм баку для пального 690 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF CF XF 85.410, д.н.з. НОМЕР_6 - об`єм баку для пального 560 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_7 - об`єм баку для пального 560 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF FAR XF 95.430. д.н.з. НОМЕР_8 - об`єм баку для пального 560 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF FT CF 85.410, д.н.з. НОМЕР_9 - об`єм баку для пального 560 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF FT XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_10 - об`єм баку для пального 850 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF FT CF 85.410, д.н.3. НОМЕР_11 - об`єм баку для пального 560 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF XF 105.410. д.н.з. НОМЕР_12 - об`єм баку для пального 850 літрів; Спеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач - DAF FT CF 85. д.н.з. НОМЕР_13 - об`єм баку для пального 560 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF CF 85.410. д.н.з. НОМЕР_14 - об`єм баку для пального 560 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_15 - об`єм баку для пального 850 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF FT CF 85.460, д.н.з. НОМЕР_16 - об`єм баку для пального 560 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF FT CF 85.460. д.н.з. НОМЕР_17 - об`єм баку для пального 560 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF FT XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_18 - об`єм баку для пального 850 літрів; вантажний сідловий тягач - DAF XF 95.430. д.н.з. НОМЕР_19 -об`єм баку для пального 560 літрів; спеціалізований вантажний самоскид - MAN TGX26.440, д.н.з. НОМЕР_20 - об`єм основного баку для пального 850 літрів, об`єм додаткового баку для пального 35 літрів, загальний об`єм обох баків_495 літрів; спеціалізований сідловий тягач - DAF FT XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_21 - об`єм баку для пального 850 літрів.

Вказані транспортні засоби перебувають у користуванні позивача на підставі договору суборенди транспортного засобу від 10.04.2020 укладеного з ТОВ «ТП Транссервіс-1» (копія у справі).

Реальність існування вказаних транспортних засобів підтверджується долученими до справи засвідченими копіями свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів.

Враховуючи викладене, з урахуванням вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та положень п.п.14.1.6. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, вбачається, що підприємство не повнно отримувати ліцензію на право зберігання пального, якщо таке пальне було завантажене у паливні баки транспортних засобів.

Відповідальність за зберігання пального без наявності ліцензії встановлена абзацом восьмим частини другої статті 17 Закону №481 - до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Відповідно до змін, внесених до статті 18 Закону №481 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку» 18 грудня 2019 року N 391-IX, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) не застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу, передбачена статтею 17 цього Закону, у разі зберігання пального до 31 березня 2020 року без наявності відповідної ліцензії.

Тобто, відповідальність у вигляді штрафу застосовується у разі встановлення факту та обставин зберігання пального без наявності ліцензії.

В даному випадку, контролюючий орган провів фактичну перевірки прибувши за податковою адресою юридичної особи, на якій відсутні жодні об`єкти рухомого та нерухомого майна, в яких би могло зберігатися пальне, без наявності жодного первинного документа, виключно на підставі зареєстрованих податкових накладних прийшов до висновку щодо місця поставки, й руху придбаного пального (його зберігання чи використання).

Суд зауважує, що факт придбання пального не є беззаперечним доказом існування у підприємства місць для зберігання пального, в тому числі акцизних складів.

Не встановлення наявності таких місць зберігання пального чи то акцизних складів, не може тягнути за собою відповідальність у вигляді застосування штрафу.

Відтак, суд вважає, що контролюючий орган помилково, без наявних тому підтверджень дійшов висновку про здійснення позивачем зберігання пального без наявності ліцензії.

З огляду на встановлені обставини, притягнення ПП Автосоюз 97 до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 500 000,00 грн. є безпідставним, а податкове повідомлення-рішення від 22.03.2021 № 9 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача слід стягнути 7515,31 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства Автосоюз 97 (69097, м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 2/А, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.03.2021 №9, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, яким нараховано Приватному підприємству Автосоюз 97 суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 500 000,00 грн.

Стягнути на користь Приватного підприємства Автосоюз 97 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судовий збір у розмірі 7515 (сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 31 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписано 02.06.2022.

Суддя Л.Я. Максименко