Справа № 280/12011/21
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року Справа № 280/12011/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач), в якому просить зобов`язати відповідача внести зміни до індивідуальних відомостей персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб щодо позивача (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом внесення відомостей до Реєстру застрахованих осіб стосовно позивача, включивши до нього дані про страховий стаж за період з 10.02.2005 по 31.10.2006 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про застраховану особу, до індивідуальних відомостей про застраховану особу, зазначених за номером облікової картки: НОМЕР_1 , ПІБ: ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що інформація про стаж роботи позивача у ФОП ОСОБА_2 за період з 10.02.2005 по 31.10.2006 на посаді продавця не внесені до системи персоніфікованого обліку з помилками, допущеними роботодавцем (страхувальником) ФОП ОСОБА_2 , як 15.08.2014 припинила свою діяльність без правонаступника. Наведені обставини та вимоги Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1), свідчать про наявність підстав для зобов`язання відповідача внести зміни до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування шляхом внесення всіх індивідуальних відомостей за період з 10.02.2005 по 31.10.2006 включно у ФОП ОСОБА_2 (свідоцтво № НОМЕР_3 від 07.02.2003, код НОМЕР_2 ) про застраховану особу, зазначених за номером облікової картки НОМЕР_1 , до індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Ухвалою суду від 13.12.2021 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем було усунуто.

Ухвалою судді від 17.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 08 лютого 2022 року на адресу суду надіслав відзив на адміністративний позов (вх. №9547), у якому вказує, що у березні 2021 року позивач звернувся до відповідача через веб-портал зі зверненням від 22.03.2018 № ВЕБ-08001-Ф-С-18-006114 щодо її страхового стажу. Розглянувши заяву позивачу надано відповідь від 04.04.2018 № 107/В-І/ВЕБ, в якій роз`яснено, що внести відомості про страховий стаж позивача до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування можливо на підставі відомостей поданих роботодавцем відповідно до законодавства або за рішенням суду. Наголошує, що позивачем не надано первинних документів, які б підтверджували розмір нарахованої заробітної плати та сплату внеску до Пенсійного фонду за період роботи з 10.02.2005 по 31.10.2006 у ФОП ОСОБА_2 . При цьому, на думку відповідача, записи у трудовій книжці позивача № НОМЕР_4 від 10.02.2005 про прийняття на роботу продавцем до ФОП ОСОБА_2 та № 18 від 30.10.2006 про звільнення з роботи, не можуть бути доказами того, що за цей період були сплачені страхові внески до Пенсійного фонду. Інші докази, які б свідчили про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду позивач не надані. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім того, 22 лютого 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №13172), у якій наголошує, що з відповіді на адвокатський запит від 18.02.2022 вбачається, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу за 2005-2006 рр., наданих ФОП ОСОБА_2 , допущені помилки щодо ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 , проте самі індивідуальні відомості не були надані з посиланням на те, що вказана інформація є з обмеженим доступом. В той же час, відповідачем були надані розрахунки суми страхових внесків за 2005-2006 року, що свідчить про належне звітування з боку ФОП ОСОБА_2 . Таким чином, вважає, що вищенаведена інформація свідчить, що ФОП ОСОБА_2 звітувала до органів Пенсійного фонду, в індивідуальних відомостях про застраховану особу за 2005-2006 роки допущені помилки щодо ідентифікаційного номеру позивача, що і стало підставою для звернення до суду.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_5 від 04.09.1990 ОСОБА_1 встановлено наступне:

запис 17 - з 10.02.2005 прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_2 продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по трудовому договору №118 від 10.02.2005, зареєстрованому в Жовтневому районному центрі зайнятості м. Запоріжжя;

запис 18 31.10.2006 звільнена за ст. 38 КЗпП України по догляду за дитиною до 14 років.

Згідно з Довідкою Державної податкової інспекції Запорізького району від 09.06.2011 позивач одержала ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 .

В індивідуальних відомостях про застраховану особу за формою ОК-5 від 19.10.2021 за персоніфікованими відомостями номер облікової картки: НОМЕР_6 , відсутні відомості про роботу позивача у період 2005-2006 роки у ФОП ОСОБА_2 .

Для з`ясування даної обставини через електронний кабінет Урядового порталу 22.03.2018 позивач звернулась зі скаргою до Пенсійного фонду України, на яку листом від 04.04.2018 №107/В-1/ВЕБ ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило про неможливість виправлення змін щодо страхового стажу у моїй обліковій картці у зв`язку з тим, що ФОП ОСОБА_2 знято з обліку, внесення змін до облікової картки можливе лише за рішенням суду.

З відповіді ГУ ПФУ в Запорізькій області на адвокатський запит від 18.02.2022 вбачається, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу за 2005-2006 роки, наданих ФОП ОСОБА_2 допущені помилки щодо ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 .

З відповіді ГУ ПФУ в Запорізькій області від 17.02.2022 №2357-2329/В-07/8-0800/22 на звернення позивача на вебпортал електронних послуг вбачається, що у звітах за 2005, 2006 роки страхувальником ФОП ОСОБА_2 щодо позивача зазначено інший реєстраційний номер облікової картки платника податків. З огляду на вищевикладене та оскільки ФОП ОСОБА_2 припинено (знято з обліку) повідомлено, що зміни до Реєстру застрахованих осіб можуть бути внесені відповідно до рішення суду, що набере законної сили. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону № 1058-ІV персоніфіковані відомості, внесені до персональної електронної облікової картки застрахованої особи, зберігаються в Пенсійному фонді протягом усього життя цієї особи, а після її смерті - протягом 75 років на паперових носіях та/або в електронній формі за наявності засобів, що гарантують ідентичність паперової та електронної форм документа.

Згідно з п.1 ч.2 ст.22 Закону № 1058-ІУ відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду серед іншого для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VI) визначено:

Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб (пункт 1).

Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом (пункт 7).

Статтею 14-1 Закону № 2464-VІ визначено, що Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру. Такі обов`язки Пенсійного фонду кореспондуються з нормами Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1 (далі - Положення 10-1).

За приписами ч. 1 ст.16 Закону № 2464-VI Державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У силу ч.2 ст.16 Закону № 2464-VI Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.

Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац другий ч. 3 ст. 16 Закону № 2464-Vl).

Частиною 1 ст.20 Закону № 2464-VI визначено, що Реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону № 2464-VI на кожну застраховану особу заводиться персональна електронна облікова картка.

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб визначає Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення № 8-1).

Пунктом 4 розділу І «Загальні положення» Положення № 8-1 визначено, що Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (п. 5 розділу І «Загальні положення» Положення № 8-1).

У відповідності до п. 1 розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 8-1 Реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток, які включають дані, визначені частиною третьою статті 20 Закону та частиною третьою статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п. 2 розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 8-1 до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 3 розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 8-1 визначено, що відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Абзацами другим, третім п. 4 розділу IV № 8-1 Положення передбачено, що у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили. Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Суд враховує, що наявність у системі персоніфікованого обліку (Реєстрі застрахованих осіб) відомостей про періоди трудової діяльності застрахованих осіб у подальшому є підставою для призначення та здійснення пенсійних виплат. У свою чергу, відсутність у Реєстрі відповідної інформації призводить до порушення права застрахованої особи на одержання виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Факт роботи позивача у період з 10.02.2005 по 31.10.2006 продавцем у магазині у ФОП ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) підтверджений відповідними записами у трудовій книжці НОМЕР_5 від 04.09.1990, копії якої містяться в матеріалах справи.

Проте, відомості про стаж роботи за вказаний період не були внесені до системи персоніфікованого обліку у зв`язку з помилкою в ідентифікаційному номері, допущеною роботодавцем (страхувальником) позивача.

Оскільки факт помилки не заперечується відповідачем та підтверджений належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на внесення відомостей до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи ОСОБА_1 за період з 10.02.2005 по 31.10.2006 для врахування при визначенні страхового стажу.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

У силу вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області внести зміни до відомостей системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування стосовно, включивши до індивідуальних відомостей про застраховану особу, зазначених за номером облікової картки: НОМЕР_1 , ПІБ: ОСОБА_1 , дані про страховий стаж за період з 10.02.2005 по 31.10.2006 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривеьі 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак