Справа № 280/11067/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2022 року м. Дніпросправа № 280/11067/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року (суддя Стрельнікова Н.В.) у справі №280/11067/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, щодо не внесення даних про виконавчий лист, який видано 18.03.2013 на підставі Постанови Заводською районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2011 по справі № 2а-46/2011 до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за бюджетною програмою 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою";

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області внести дані про виконавчий лист, який видано 18.03.2013 па підставі Постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2011 по справі № 2а-46/2011 до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за бюджетною програмою 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою"

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила наступне. Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2011, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2011, позовні вимоги ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя по справі №2а-46/11 задоволено частково, визнано дії Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 у відповідності з вимогами, встановленими ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними з 29.05.2010 року. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_2 державну пенсію та додаткову пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. інваліду 3 групи з 29.05.2010 року виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеного відповідно до вимог ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" та ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від

29.09.2020 року по справі № 2а-46/11 було замінено стягувача ОСОБА_2 його правонаступником - ОСОБА_1 . На сьогоднішній день, у зв`язку з тим, що у резолютивної частини постанови Заводського районного суду від 17.05.2011 по справі № 2а-46/2011 вказано лише "зобов`язано перерахувати державну пенсію та додаткову пенсію", Головне управління Державної казначейської служби у Запорізької області не вбачає свого обов`язку здійснити Позивачу виплату нарахованих грошових коштів на виконання вказаного судового рішення, внаслідок чого, позивач не має можливості отримати пенсійні виплати перераховані на виконання вказаного судового рішення. Позивач стверджувала, що Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) передано до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області пакет документів на виконання рішення суду у справі № 2а-46/2011, тобто, згідно вимог Порядку № 440. Також позивач стверджувала, що Головне управління Держаної казначейської служби України у Запорізькій області повідомило про необхідність усунення недоліків, які перешкоджають виконанню рішення суду. Натомість позивач зазначала, що відсутність в резолютивній частині рішення суду вимоги про виплату грошових коштів на користь Позивача не може рахуватись як недолік. Під час розгляду справи № 2а-46/2011 судом вирішено порушені позивачем питання та визначено спосіб його виконання, шляхом зобов`язання органу Пенсійного фонду провести перерахунок пенсії, а виплата є відповідним наслідком. Позивач стверджувала, що Відповідач не вніс дані про рішення по справі №2а-46/2011 до Реєстру рішень, виконання яких гарантується держаною, таким чином не виконав свої обов`язки передбачені Пунктом 7 Порядку №440. На підставі наведеного позивач просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у спірному випадку відсутні підстави для висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності з огляду на недоведений у ході розгляду справи факт передачі виконавчого документу по справі №2а-46/2011 від органу державної виконавчої служби до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо недоведеності факту передачі виконавчого документу по справі №2а-46/2011 від органу державної виконавчої служби до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, оскільки такий, за позицією позивача, підтверджується інформацією, що зазначена у Листі від 16.08.2021 №6958-4-03. Також позивач зауважує, що поданий відповідачем відзив на позовну заяву містить заперечення щодо факту передачі виконавчого документу по справі №2а-46/3011, у той час коли предметом оскарження є бездіяльність по не вчиненню дій по передачі виконавчого документу по справі №2а-46/2011.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано учасниками справи, що постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2011 по справі № 2а-46/2011 позов ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя задоволено частково: визнано дії Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 у відповідності з вимогами, встановленими ст. 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправною з 29.05.2010 року. Зобов`язати управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_2 державну пенсію та додаткову пенсію, як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, інваліду 3 групи, з 29.05.2010 року виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеного відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" та ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У задоволенні решти вимог відмовлено. (а.с. 6-7).

18.03.2013 по справі №2а-46/2011 Заводським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист про виконання постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2011 по справі № 2а-46/2011, яка набрала законної сили 19.02.2013 (а.с. 5).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2020 по справі № 2а-46/11 задоволено заяву ОСОБА_1 та замінено стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з виконання постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2011 у адміністративній справі № 2-а - 46/2011 його правонаступником - спадкоємцем ОСОБА_1 , яка успадкувала недоодержану пенсію померлого згідно вищезазначеного рішення суду, але не виплачену (а.с. 8-9).

Також позивачем було додано до позовної заяви копію листа відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) "Про усунення недоліку" вих. №6958-4-031 від 16.08.2021 (а.с. 11) у якому зазначено наступне: "Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусове виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі-Відділ) вживаються заходи щодо усунення недоліків у документах по справі № 2-а-46/2011, які були прийняті відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджене постановою КМУ № 440 від 03.09.2014.

Відповідно до вимог Порядку, передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Повідомляємо, що під час передачі документів по справі №2-а-46/2011 для здійснення нарахування на Вашу користь до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, Головним управлінням Державної казначейської служби України в Запорізькій області було відмовлено у їх прийняті, так як було виявлено недоліки пакеті документів.

Постановою Заводського районного суду м.Запоріжжя №2а-46/2011 зобов`язано УПФ в Заводському районі м.Запоріжжя перерахувати ОСОБА_2 державну пенсію та додаткову пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інваліду 3 групи, з 29.05.2010 виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначено відповідно до вимог ч.1 ст.28 ЗУ "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У задоволені решти позовних вимог, а саме виплати, відмовлено."

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Так, з огляду на предмет заявленого позову, позивач оскаржує бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, що полягає у не вчиненні останнім дій щодо внесення даних про виконавчий лист, який видано 18.03.2013 на підставі Постанови Заводською районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2011 по справі № 2а-46/2011 до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за бюджетною програмою 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою".

Отже, порушення своїх прав позивач пов`язує із допущенням відповідачем протиправної бездіяльності, сутність якої полягає у не внесенні даних про виконавчий лист по справі № 2а-46/2011 до Реєстру рішень.

Таким чином, в спірному випадку передусім підлягає встановленню факт надходження до відповідача виконавчого листа № 2а-46/2011, після чого відповідач мав би змогу вчиняти дії задля його виконання.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того відповідно до пункту 3 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 4901-VI виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за яким є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом З Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 4901-VI, інвентаризації та погашення заборгованості за ними визначено Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року №440 (далі по тексту - Порядок № 440), згідно з пунктами 3, 4, 13, 15, 20 якого рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних кошів, для погашення заборгованості. Передача рішень від органу державної виконавчої служби до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяці, що настає за звітним.

Отже, виходячи зі змісту вищезазначених норм законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії по виконанню судового рішення органом Державної казначейської служби України можуть бути вчинені виключно після отримання відповідних документів від органу державної виконавчої служби.

Так, відповідно до положень Порядку № 440 виконавчий документ стягувачем подається саме до органу державної виконавчої служби, а не органу Державної казначейської служби України.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження факту передачі виконавчого документу по справі №2а-46/2011 відповідачу, зокрема, відсутні відомості щодо конкретного акту приймання-передавання, згідно з яким названий виконавчий документ від органу державної виконавчої служби передано до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що в спірному випадку Лист Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) від 16.08.2021, на який посилається позивач, не може бути належним та допустимим доказом, оскільки у зазначеному листі відсутні відомості про реквізити відповідного акту приймання-передавання або листування між органом державної виконавчої служби та Головним управлінням щодо повернення виконавчого документа по справі №2а-46/2011. Також відсутні у даному листі і відомості щодо конкретних підстав начебто відмови Головним управлінням Державної казначейської служби України в Запорізькій області у прийняті до виконання відповідних документів через начебто виявлені недоліки у пакеті документів. Не містить вказаний Лист і інформації про те, що виконавчий лист був повторно поданий державним виконавцем до органу Державного казначейства після усунення виявлених недоліків.

Будь-яких інших доказів щодо направлення виконавчого листа органу Державного казначейства суду надано не було.

У свою чергу відповідач як у відзиві на позовну заяву, так і у відзиві на апеляційну скаргу, взагалі заперечує факт передачі виконавчого документу по справі № 2а-46/2011 від органу державної виконавчої служби до відповідача і зазначену обставину у ході судового розгляду справи не спростовано позивачем.

Частиною шостою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені їх права, свободи або інтереси.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін і свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні переконливості їх переконливості.

Таким чином, метою і завданням адміністративного судочинства, зокрема, є захист та поновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась з відповідним позовом до суду. Тобто захисту підлягає лише порушене право, а не ті права та інтереси, які можливо будуть порушені.

Бездіяльністю суб`єкта владних повноважень є його пасивна поведінка - невчинення дій, яку носій публічної влади зобов`язаний вчинити.

В ході судового розгляду справи судом не встановлено, а позивачем не доведено факту надходження у встановленому порядку до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області виконавчого листа № 2а-46/2011.

Відтак, в спірному випадку відсутні підстави стверджувати, що відповідачем допущено бездіяльність по внесенню даних про названий виконавчий лист до Реєстру рішень.

Таким чином, за встановлених обставин, з огляду на зміст та обсяг заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позов задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року по справі №280/11067/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 31.05.2022.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк