Справа № 580/151/22
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2022-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року справа № 580/151/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Маньківської селищної ради Черкаської області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Маньківської селищної ради Черкаської області, що полягає у неприйнятті рішення за заявою ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0575.

- зобов`язати Маньківську селищну раду Черкаської області на найближчому пленарному засіданні чергової сесії у строки та у порядку передбаченому Законом, розглянути та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею 1,8300 га, кадастровий номер :01:001:0575, у власність ОСОБА_1 із зміною цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під землі для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, в адмінмежах Дзензелівської сільської ради (в межах населеного пункту) Маньківського району Черкаської області.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 31.01.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що йому було надано відповідачем дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. На замовлення позивача, розроблено проект землеустрою та подано до відповідача для затвердження проект щодо відведення у приватну власність земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0575 площею 1,8300 га, однак відповідачем у встановлений Законом строк не прийнято жодного рішення щодо розгляду його заяви про затвердження проекту з підстав недостатності голосів депутатів під час голосування. Позивач вказує, що відповідач, отримавши погоджений проект землеустрою, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про його затвердження та надання її у власність.

21.02.2022р. до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник зазначив, що затвердження проекту щодо відведення вказаної земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Затвердження такого проекту без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб. Звернуто увагу, що на момент розгляду заяви стосовно затвердження проекту землеустрою, земельна ділянка перебуває в оренді та не є вільною, тому для прийняття позитивного рішення сесією селищної ради, землекористувачу необхідно було надати клопотання про припинення договору оренди та звільнити земельну ділянку від орендних зобов`язань повністю або її частину, документи по згоді на вилучення земельної ділянки.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі рішення Дзензелівської сільської ради від 18.08.2020р. №43-18/VII Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідно до замовлення позивача сертифікованим інженером-землевпорядником розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею 1,8300 га у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за рахунко земель с/г призначення, що перебувають в оренді ОСОБА_2 , в межах Дзензелівської сільської ради.

Зазначений Проект складається із: завдання на виконання робіт, Пояснювальної записки, Копія клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, Довідка Дзензелівської сільської ради, Письмової згоди ОСОБА_2 , засвідчена нотаріально, щодо вилучення земельної ділянки, схема агровиробничих груп грунтів, Правовстановлюючі документи на земельну ділянку, цільове призначення якої змінюється, Копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, Перелік обмежень у використанні земельної ділянки, Викопіювання з публічної кадастрової карти України, Кадастровий план земельної ділянки, Копія кваліфікаційного сертифіката інженера землевпорядника, Копія свідоцтва про підвищення кваліфікації інженера-землевпорядника, Матеріали погодження проекту землеустрою, Висновок територіального органу Держгеокадастру.

Згідно з висновком від 09.11.2020р. №17430/82-20 про розгляд докуметнації із землеустрою, складеного експертом державної експертизи ОСОБА_3 , проект землеустрою погоджений.

Відповідно до п. 8 - проект відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

05.03.2021р. Позивачем подано до відповідача заяву (вх. Маньківської селищної ради від 05.03.2021р. №450/02-43) про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0575 площею 1,8300 га у власність. До заяви додано вищевказаний проект землеустрою та копію паспорта, РНОКПП.

Листами від 11.03.2021р., від 05.04.2021р., від 21.05.2021р. повідомлено позивача, що його заява була розглянута на засіданнях постійної комісії з питань земельних відносин, однак у задоволенні заяви вирішено відтермінувати до вивчення і на розгляд селищної ради не виносити.

22.07.2021р. позивачем повторно подано до відповідача заяву (вх. Маньківської селищної ради від 22.07.2021р. №1423/02-43) про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0575 площею 1,8300 га у власність. До заяви додано вищевказаний проект землеустрою та копію паспорта, РНОКПП.

Листом від 27.07.2021р. відповідачем повідомлено, що заяву позивача розглянуто на сесії 08.07.2021р., більшістю голосів депутатів селищної ради у задоволенні заяви позивача відмовлено.

На адвокатський запит представника позивача, Листом від 21.12.2021р. відповідачем повідомлено, що заяву позивача розглянуто на сесії, двічі вказані проекти рішень ОСОБА_1 на черговій сесії Маньківської селищної ради не набирали необхідної кількості депутатських голосів. Відповідно до ст.31 пункту 6 Регламенту Маньківської селищної ради, проект рішення або пропозиція, які не отримали необхідної більшості голосів на підтримку, вважаються відхиленими. За пропозицією головуючого, секретаря ради, депутата, що підтримана процедурним рішенням ради, проект рішення, пропозиція, доповнення чи зауваження до проекту рішення можуть бути поставлені на повторне голосування відразу або після оголошеної перерви чи на черговому пленарному засіданні сесії. У разі неприйняття рішення після повторного голосування - проект рішення, пропозиція, доповнення чи поправка вважаються відхиленими. Згідно частини 2 ст.8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторно звернення одного і того ж громадянина одним і тим же органом по одному І тому ж питанню, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено ст.17 (термін подання скарги) цього Закону, тому, заяви та звернення громадян подані втретє на розгляд сесії селищної ради по одному і тому ж питанню не можуть бути розглянуті повторно, окрім як за рішенням суду.

Позивач, вказує, що станом на дату подання ним позову, відповідач не розглянув поданий проект та не прийняв жодного із рішень передбачених ЗК України, чим допустив протиправну бездіяльність відповідача, у зв`язку із чим позивач звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що ст. 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III (далі ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами 1-3 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. в ч. 3 ст. 116 ЗК України).

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 123 ЗК України передбачено, що рішення про надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Отже, рішенню про надання або відмову у наданні земельної ділянки у власність або користування передує отримання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно з вимогами ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (у редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали пере

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини п`ятої статті 46 Закон № 280/97-ВР сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону №280/97-ВР.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Згідно ч. 9 -11 ст. 118 ЗК України (у редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Аналіз вказаних положень ст. 118 ЗК України дає підстави дійти висновку, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, отримавши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у двотижневий строк з дня його отримання, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або ж про відмову у передачі земельної ділянки у власність.

Вказане питання відповідач вирішує за наслідками розгляду відповідного проекту на пленарному засіданні.

Як встановлено вище судом, позивач неодноразово було подано до відповідача заяви про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0575 площею 1,8300 га у власність. До заяви додавались проект землеустрою та ідентифікаційні дані позивача. Вказана обставина не заперечується відповідачем та підтверджується ним у поданому відзиві на адміністративний позов.

Разом з тим, відповідач здійснюючи розгляд проекту землеустрою, поданого позивачем, а ні у строки встановлені ст. 118 ЗК України, а ні станом на час розгляду даної справи жодного рішення не прийняв, доказів прийняття рішення про затвердження поданого проекту землеустрою чи відмову у такому затвердженні за наслідками розгляду відповідачем до суду не надано.

Вказані обставини свідчать про те, що у спірних правовідносинах відповідачем, у порушення ч. 9 ст. 118 ЗК України, не прийнято жодного з рішень, за результатами розгляду поданого проекту, про його затвердження чи відмову у такому затвердженні.

Як вбачається із відзиву, відповідач вказує на те, що спірна земельна ділянка перебуває в оренді ОСОБА_2 згідно договору оренди від 02.01.2013р. та не є вільною, тому для прийняття позитивного рішення сесією селищної ради, землекористувачу необхідно було надати клопотання про припинення договору оренди та звільнити земельну ділянку від орендних зобов`язань повністю або її частину, а також надати документи по згоді землекористувача на вилучення земельної ділянки.

Разом з тим, вказані відповідачем та встановлені судом обставини, на переконання суду, не може слугувати належною підставою для не прийняття жодного рішення за наслідками розгляду проекту землеустрою позивача, оскільки як зазначалось вище судом, обов`язок із розгляду поданого особою проекту землеустрою та прийняття одного з рішень за наслідками такого розгляду покладено на орган місцевого самоврядування в силу прямих приписів ст. 118 Земельного кодексу України.

Судом також враховано, що проект землеустрою, поданий позивачем для затвердження містить заяву землекористувача ( ОСОБА_2 ) на вилучення спірної земельної ділянки. Крім того, у матеріалах справи наявне рішення Дзензелівської сільської ради від 29.09.2020р. №44-10/VII, яким розірвано договір оренди землі із ОСОБА_2 від 02.01.2013р., у зв`язку із чим доводи представника відповідача про неможливість затвердження проекту землеустрою з підстав перебування спірної земельної ділянки у користуванні орендаря ОСОБА_2 , суд вважає необгрунтованими.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що відповідач не довів, що у спірних правовідносинах діяв з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки :01:001:0575 площею 1,8300 га.

Крім того, відповідно до п.4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

Так, згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997р. №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Частинами 1 та 2 ст.59 Закону №280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Таким чином, орган місцевого самоврядування наділений виключними повноваженнями щодо вирішення питання, що є предметом даного спору, на пленарних засіданнях ради шляхом прийняття розпорядчого індивідуального правового акта - рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 12.09.2019р. в адміністративній справі №320/5699/15-а та від 10.09.2019р. в адміністративній справі №820/2632/17.

З урахуванням вищевказаного та беручи до уваги допущену відповідачем бездіяльність, а також те, що вирішення питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарному засіданні сільської ради, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України, належним і ефективним способом повного захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки :01:001:0575 площею 1,8300 га у власність, з урахуванням правової оцінки суду у даному рішенні та прийняти рішення у відповідності до ст. 118 Земельного кодексу України про затвердження проекту чи відмову у такому затвердженні.

Згідно частин 1,2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд доходить висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог з огляду на що позов належить задовольнити частково.

Згідно частин 1,3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов належить задовольнити частково, а позивачем понесено судові витрати із сплати судового збору у сумі 992,40 грн, що підтверджується оригіналом квитанції від 05.01.2022р. № на суму 992,40 грн., наявної у матеріалах справи, суд дійшов висновку про стягнення частини понесених позивачем судових витрат пропорційно частині задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Маньківської селищної ради Черкаської області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.07.2021р. (вх. Маньківської селищної ради від 22.07.2021р. №1423/02-43) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в приватну власність земельної ділянки :01:001:0575 площею 1,8300 га.

Зобов`язати Маньківську селищну раду Черкаської області (20101, Черкаська область, Уманський район, смт. Маньківка, вул. Шевченка, буд. 9, код ЄДРПОУ - 25659958) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) від 22.07.2021р. (вх. Маньківської селищної ради від 22.07.2021р. №1423/02-43) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в приватну власність земельної ділянки :01:001:0575 площею 1,8300 га, на черговій сесії Маньківської селищної ради Черкаської області, з урахуванням правової оцінки суду у даному рішенні, та прийняти рішення у відповідності до ст. 118 Земельного кодексу України, про затвердження проекту чи відмову у такому затвердженні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маньківської селищної ради Черкаської області (20101, Черкаська область, Уманський район, смт. Маньківка, вул. Шевченка, буд. 9, код ЄДРПОУ - 25659958) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати із сплати судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО