Справа № 580/8976/21
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року справа № 580/8976/21
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якій просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача (пункт 15 протоколу №138 від 09.09.2021) про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у відповідності до ст. 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збору чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в період з 16.09.1988 по 16.12.1988 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження військової служби у Збройних Силах України. Позивачу встановлено 2 групу інвалідності безстроково внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач звернувся до Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013. Проте комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум позивачу було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що її виплата здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби. Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує його права.

Відповідач проти позову заперечив. 10.01.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачу первинно встановлено 2 групу інвалідності 26.04.2021, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню Порядок № 975 та Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який діяв на час встановлення позивачу інвалідності. Позивач був звільнений з органів внутрішніх справ на підставі наказу начальника штабу військової частини НОМЕР_1 №53 від 31.03.1997, яка знаходиться в підпорядкуванні Міністерства внутрішніх справ України, тому Міністерство оборони України є неналежним відповідачем у справі. Також позивач до заяви про виплату одноразової грошової допомоги не додав довідку про отримання (не отримання) ним компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 08.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Перевіривши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.

Згідно з довідкою Уманського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки №173 від 24.05.2021 позивач ОСОБА_1 в період з 14.05.1977 по 10.05.1979 проходив строкову військову службу та військову службу за контрактом в період з 13.07.1988 по 21.03.1995, з 16.02.1996 по 31.03.1997.

Позивач в період з 16.09.1988 по 16.12.1988 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №348294 від 21.05.2021 позивачу з 26.04.2021 встановлено 2 групу інвалідності безстроково внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно витягу з протоколу № 213 від 09.03.2021 засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв захворювання позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач звернувся до Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013.

За результатами розгляду поданих позивачем заяви та документів комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, оформлене протоколом № 138 від 09.09.2021 (пункт 15), про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги з тих підстав, що Міністерство оборони України не здійснювало розрахунок під час звільнення позивача з органів Міністерства внутрішніх справ.

Вважаючи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ).

Згідно зі статтею 41 Закону №2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції на момент встановлення позивачу інвалідності (далі - Закон №2011-ХІІІ).

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з частиною 6 статті 163 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Згідно з частиною 9 статті 163 Закону №2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію частини 9 статті 163 Закону №2011-ХІІ Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерв» (далі- Постанова №975).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Пунктом 12 Порядку № 975 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно з пунктом 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 975 фінансування витрат, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги, здійснюється відповідно до статті 23 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Статтею 23 Закону №2011-ХІІ визначено, що фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Згідно до пункту 17 Порядку № 975 особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.

За змістом вказаних приписів сфера застосування Закону №2011-ХІІ поширюється не лише на Міністерство оборони України, а й на інші центральні органи виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи; виплата одноразової грошової допомоги здійснюється тим органом, у якому проходив службу військовослужбовець.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу за контрактом в період з 13.07.1988 по 21.03.1995, з 16.02.1996 по 31.03.1997, і під час проходження військової служби у період з 16.09.1988 по 16.12.1988 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З копії військового квитка позивача НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 був звільнений з військової служби з 31.03.1997 наказом командира військової частини НОМЕР_3 .

З протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.09.2021 №138 і відзиву на позовну заяву вбачається, що позивач звільнений з військової частини НОМЕР_1 24.03.1997 на підставі наказу начальника штабу №53 від 31.03.1997, яка була підпорядкована Міністерству внутрішніх справ України.

З позовної заяви вбачається, що позивач проходив військову службу у внутрішніх військах.

Згідно з п. 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ від 21.03.1989 № 10224-ХІ прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 № 1431-ХІІ «Про військові формування» всі військові формування, дислоковані на території республіки, підпорядковано Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України. Урядові України приступити до створення Збройних Сил України, республіканської гвардії та підрозділу охорони Верховної Ради, Кабінету Міністрів і Національного банку України.

Статтею 4 Закону України «Про правонаступництво України» від 12.09.1991 № 1543-ХІІ встановлено, що органи державної влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.

25 березня 1992 року за №2232-XII був прийнятий Закон України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 2 статті 1 вказаного Закону в редакції на час прийняття було передбачено, що загальний військовий обов`язок встановлюється з метою забезпечення комплектування Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Прикордонних військ України, Цивільної оборони України, Управління охорони вищих

посадових осіб України та інших військових формувань, створених відповідно до законодавства України*, а також підготовки населення до захисту України.

Згідно статті 6 Закону України «Про внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України» від 26.03.1992 №2235-Х11 внутрішні війська підпорядковуються Міністру внутрішніх справ України.

Згідно статті 8 вказаного Закону особовий склад внутрішніх військ складається із військовослужбовців та осіб, які не атестовані і працюють за трудовим договором (ч. 1).

Внутрішні війська надалі до повного переходу до комплектування на контрактній основі комплектуються як за контрактом, так і в порядку призову. Контракт укладається строком на 3 роки і може бути продовжений на такий же строк (ч. 2).

Військовослужбовці внутрішніх військ приймають Військову присягу, мають єдині для Збройних Сил України військові звання і знаки розрізнення. Формений одяг військо-вослужбовців внутрішніх військ затверджується Кабінетом Міністрів України за подан-ням Міністерства внутрішніх справ України (ч. 3).

Строк служби у внутрішніх військах за призовом не може

перевищувати строків служби у Збройних Силах України (ч. 4).

Проходження служби у зазначених військах здійснюється

відповідно до Положення про проходження військової служби, що затверджується Кабі-нетом Міністрів України, і військових статутів (ч. 5).

Отже зважаючи на ту обставину, що позивач проходив службу у внутрішніх військах, обов`язок щодо вирішення питання про виплату позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС покладається на Міністерство внутрішніх справ України.

Отже суд дійшов висновку, що Міністерство оборони України правомірно відмовило позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги.

Відтак, для реалізації передбаченого законом права на отримання одноразової грошової допомоги позивачу необхідно подати документи в установленому законом порядку до належного суб`єкта, на якого покладено обов`язок призначення та виплати такої допомоги, а саме до Міністерства внутрішній справ України.

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що обов`язок щодо виплати одноразової грошової допомоги покладається на Міністерство оборони України як правонаступника Міністерства оборони СРСР, оскільки у подальшому був запроваджений інший механізм виплати одноразової грошової допомоги.

Не може бути застосована при вирішенні даного спору правова позиція Верховного Суду України, викладена у постановах від 21.06.2018 у справі № 591/2794/16-а, від 21.08.2018 у справі № 642/5757/17 та від 11.12.2018 у справі № 740/1538/17, на яку посилається позивач, оскільки у згаданих справах вирішувалося питання щодо права на отримання вказаної допомоги військовослужбовцям, які отримали інвалідність внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, і звільнені з військової служби у Збройних Силах СРСР та за іншого правового регулювання.

Твердження відповідача про те, що позивачем не подано довідку про отримання (не отримання) ним компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд не бере до уваги, оскільки відповідач, відмовляючи в призначенні зазначеної грошової допомоги, прийняв спірне рішення з інших підстав, а саме у зв`язку з тим, що витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в Міністерстві внутрішніх справ мають здійснюватися саме цим Міністерством.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про необгрунтованість позовних вимог, в зв`язку із чим в задоволенні позову належить відмовити.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат, зі сплати судового збору відсутні.

Керуючись статями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО