Справа № 380/7103/22
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року

справа №380/7103/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

при секретарі судових засідань Ізьо М.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Горонного О.О.

представника відповідача Лазорко І.І.

розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Ген. Григоренка , 3, ) про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області в якій позивач просить суд: визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №199 о/с від 04.04.2022 «По особовому складу»; поновити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на службі в поліції на посаді дільничого офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області з 05.04.2022; стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 р. ОСОБА_2 , поновлено на посаді заступника начальника Жидачівського ВП начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області. З 17.02.2022 року у зв`язку із скороченням штатів або проведенням реорганізації ОСОБА_2 , за волею сторін (позивача та відповідача), переміщено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Стрийського РУП ГУНП, звільнивши з попередньої посади. Позивач вказує, що оскаржуваний наказ Головного управління НП у Львівській області від 04.04.2022 №199 о/с прийнято на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2022 р. у справі № 380/3203/21 згідно з якою апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задоволено, скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову. Статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено виключні підстави припинення служби в поліції. Позивач вказує, що законодавець у переліку підстав для звільнення (припинення служби) в поліції нібито навів лише одну підставу для звільнення (на виконання рішення суду), яка за логікою мала би відповідати п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Зі змісту оскаржуваного наказу від 04.04.2022 р. № 199 о/с вбачається, що такий прийнятий відповідачем не з підстав наведених у ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки зазначена правова норма не передбачає припинення служби в поліції з вказаних підстав. Також позивач зазначає, що в оскаржуваному наказі зазначено про те, що позивач вважається звільненим зі служби в поліції з посади дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області згідно наказу від 04.02.2021 р. № 63 о/с. Однак, наказом ГУНП у Львівській області від 04.02.2021 р. № 63 о/с позивача було звільнено з посади заступника начальника Жидачівського ВП начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області. Наказ від 04.02.2021 р. № 63 о/с не передбачав звільнення позивача з посади дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, оскільки на вказану посаду позивач був переміщений лише 17.02.2022 відповідно до наказу ГУНП у Львівській області від 17.02.2022 № 78 о/с. Вважає, що підстав для звільнення в поліції з вказаної посади не було, оскільки попередній наказ по особовому складу не охоплював ані час проходження позивачем служби на «новій посаді» на якій ОСОБА_2 порушень службової дисципліни не вчиняв, діючих дисциплінарних стягнень останній не мав. Позивач вважає, що оскаржуваний наказ прийнято не в межах, спосіб та порядку, що визначені чинними законодавством, а тому наявні підстави для його скасування.

Представник ГУНП у Львівській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що правовою підставою винесення оскаржуваного наказу №199 о/с від 04.04.2022 є скасування постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2022 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 380/3203/21, яким ОСОБА_2 було поновлено на попередній посаді. Зазначає, що єдиною правовою підставою перебування позивача на службі в поліції було саме рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.12.2021, яким було скасовано, в тому числі і наказ ГУ НП у Львівській області № 63 о/с від 04.02.2021. З огляду на чинність наказу № 63 о/с від 04.02.2021 про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції на момент винесення спірного наказу № 199 о/с від 04.04.2022, таке звільнення зі служби в поліції відбулось правомірно. Також відповідач вказує, що 06.05.2022 подано заяву про поворот виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 380/3203/21.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом ГУНП у Львівській області № 403 від 01.02.2021 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Стрийського РУП ГУНП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог основних обов`язків поліцейського, передбачених ч. 1, 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.5. ПДР України, ч. 5 Розділу І та ч. 3 Розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ч. 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 та ч. 1, п. 1, 2, 3, 6 ч. 3 ст. 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, а також скоєння вчинку, що підриває авторитет поліції, на підставі п. 7 ч. 3 ст. 13 Розділу ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, до заступника начальника Жидачівського ВП начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_2 (0062422) звільнено зі служби в поліції.

Наказом ГУ НП у Львівській області № 63 о/с від 04.02.2021 «По особовому складу», ОСОБА_2 заступника начальника Жидачівського ВП начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 380/3203/21 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано наказ № 63 о/с від 04.02.2021 року «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_2 , заступника начальника Жидачівського ВП - начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області; визнано протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 403 від 01.02.2021 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Стрийського РУП ГУНП у Львівській області» в частині застосування до заступника начальника Жидачівського ВП - начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції; поновлено ОСОБА_2 на службі в Національній поліції на посаді заступника начальника Жидачівського ВП - начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області з 05.02.2021 року.

Наказом ГУНП у Львівській області від 13.12.2021 № 569 о/с «По особовому складу», винесеному на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 380/3203/21, ОСОБА_2 поновлено на службі в Національній поліції на посаді заступника начальника Жидачівського ВП начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області з 05.02.2021.

Наказом ГУНП у Львівській області від 17.02.2022 № 78 о/с «Про особовий склад» вирішено, відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 3 ст 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації, переміщено ОСОБА_2 (0062422) на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Стрийського районного управління поліції ГУНП, звільнивши його з посади заступника начальника Жидачівського відділення поліції начальника слідчого відділення Стрийського відділу поліції ГУНП, з 17 лютого 2022 року, встановивши посадовий оклад у розмірі 2400 грн та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 40 відсотків.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2022 у справі № 380/3203/21 апеляційну скаргу ГУНП у Львівській області задоволено; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів відмовлено.

Наказом ГУНП у Львівській області від 04.04.2022 № 199 о/с «По особовому складу», прийнятого на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2022 у справі № 380/3203/21 скасовано наказ ГУНП у Львівській області від 13.12.2021 № 569 о/с, виданий на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 380/3203/21, в частині поновлення ОСОБА_2 на службі в Національній поліції на посаді заступника начальника Жидачівського ВП начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області з 05.02.2021; вирішено вважати дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_2 (0062422), звільненим зі служби в поліції наказом ГУНП у Львівській області від 04.02.2021 № 63 о/с, з 05 квітня 2022, встановивши премію за квітень 2022 року у розмірі 80,093%, виплативши йому грошову компенсацію за невикористану відпустку за фактично відпрацьований час у 2022 році у кількості 07 діб основної відпустки та 03 діб додаткової відпустки.

Не погодившись із вказаним наказом ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію». (далі Закон № 580-VIII)

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 580-VIII, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 3 Закону № 580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII , поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 р. № 2337-VIII (далі - Статут).

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ст. 11 Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 13 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з посади.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію».

В частині 3 статті 1 Дисциплінарного Статуту, крім вказаних вище основних обов`язків, визначено зобов`язання поліцейського, які випливають із службової дисципліни.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту)

Згідно з статтею 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Суд встановив, що наказом ГУНП у Львівській області № 403 від 01.02.2021 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Стрийського РУП ГУНП у Львівській області» за порушення службової дисципліни, статей 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось у скоєнні вчинку, що підриває авторитет поліції на заступника начальника Жидачівського ВП начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, майора поліції ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП у Львівській області № 63 о/с від 04.02.2021 «По особовому складу» ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Наказом ГУНП у Львівській області від 13.12.2021 № 569 о/с «По особовому складу», винесеному на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 380/3203/21, ОСОБА_2 поновлено на службі в Національній поліції на посаді заступника начальника Жидачівського ВП начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області з 05.02.2021.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2022 у справі № 380/3203/21 відповідач прийняв наказ № 199 о/с від 04.04.2022, яким скасував наказ ГУНП у Львівській області № 569 о/с від 13.12.2021, виданий на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 380/3203/21, в частині поновлення майора поліції ОСОБА_2 на посаді заступника начальника Жидачівського ВП начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, з 05.02.2021.

Приписами частини 4 статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно положень статті 77 Закону № 580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

1) у зв`язку із закінченням строку контракту;

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;

4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

5) через службову невідповідність;

6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

7) за власним бажанням;

8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);

9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі;

9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб;

10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави;

11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Оскаржуваний наказ № 199 о/с від 04.04.2022 відповідач прийняв на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2022 у справі 380/3203/21, який по суті не узгоджується із підставами припинення служби в поліції, перелік яких наведених у статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд наголошує, що оскаржуваним наказом № 199 о/с від 04.04.2022 позивача звільнено з посади дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, в той же час як наказом ГУНП у Львівській області №63 о/с від 04.02.2021 позивач був звільнений з посади заступника начальника Жидачівського ВП начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, які є різними за посадами.

Суд зазначає, що спірними у межах справи № 380/3203/21 були правовідносини щодо поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника Жидачівського ВП начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, у той час як у межах цієї справи предметом позову є поновлення позивача на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області.

Прийняття 22.03.2022 Восьмим апеляційним адміністративним судом постанови не може слугувати підставою для звільнення зі служби в силу вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, оскільки єдиною правовою підставою для звільнення поліцейського зі служби на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII є проведення дисциплінарною комісією у встановлений законом строк службового розслідування внаслідок вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, складення за його результатами висновку службового розслідування та (у разі встановлення вини поліцейського) видання письмового наказу про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Представник відповідача не надав суду жодних належних та допустимих доказів які б вказували на наявність у позивача, в період перебування на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, порушень службової дисципліни чи/або діючих дисциплінарних стягнень.

Суд зазначає, що наказом ГУНП у Львівській області від 17.02.2022 № 78 о/с «Про особовий склад» у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації ОСОБА_2 переміщено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Стрийського районного управління поліції ГУНП, звільнивши його з посади заступника начальника Жидачівського відділення поліції начальника слідчого відділення Стрийського відділу поліції ГУНП, з 17 лютого 2022 року.

Суд також наголошує, що наказ № 63 о/с від 04.02.2021 не охоплював правовідносини щодо звільнення позивача з посади дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; «у межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; «у спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; «з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано», тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; «обґрунтовано», тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

На думку суду, формулювання викладені в спірному наказі відповідача № 199 о/с від 04.04.2022 «Вважати … звільненим …» не узгоджується із приписами статті 19 Конституції України, а відтак спірний наказ прийнято не в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством України.

Суд також вважає безпідставними посилання відповідача та його представника на заяву № 458/32/05-2022 від 05.05.2022 про поворот виконання судового рішення у справі №380/3203/21, оскільки за своєю правовою природою поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2011 року у справі № 13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Предметом спору у вказаній справі є рішення ГУНП у Львівській області про звільнення позивача із посади дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області.

В той же час як заява про поворот виконання судового рішення в справі № 380/3203/21, предметом якої були рішення ГУНП у Львівській області про звільнення із посади заступника начальника Жидачівського ВП начальника СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області.

Крім цього, обставини за яких прийняті вказані вище накази є різними, а тому подання відповідачем заяви про поворот виконання судового рішення у справі № 380/3203/21 не підтверджує правомірності прийняття оскаржуваного наказу № 199 о/с від 04.04.2022.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04), підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Практика Європейського суду з прав людини підтверджує, що елементом принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (рішення Європейського суду з прав людини у справах "C. G. and Others v. Bulgaria", "Oleksandr Volkov v. Ukraine ).

Також Європейський суд з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Зважаючи на те, що відповідач прийняв наказ № 199 о/с від 04.04.2022 про звільнення ОСОБА_2 із посади відмінної ніж у чинному наказі про звільнення №63 о/с від 04.02.2021, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №199 о/с від 04.04.2022 прийнятий не на підставі вимог Закону України «Про Національну Поліцію», є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно з абзацом 2 п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, останнім днем роботи вважається день звільнення.

Враховуючи положення абзацу 2 пункту 2.27 вказаної Інструкції, суд дійшов висновку, що позивача належить поновити на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області з 05.04.2022.

Щодо стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 4 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в Національній поліції, та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.

Згідно з пунктом 15 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду.

Відповідно до пункту 9 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за неповний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Згідно з пунктом 6 Розділу 3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Отже період з 05.04.2022 по 31.05.2022 є періодом вимушеного прогулу, за який ГУ НП у Львівській області повинно виплатити позивачу середній заробіток, та який в сумі становить 57 днів.

Суд встановив, що згідно з довідкою ГУ НП у Львівській області № 70/75 від 23.05.2022 року про доходи, загальна сума доходу ОСОБА_2 за два місяці, що передували даті звільнення позивача (лютий, березень 2022 року) склала 29817,53 грн. (16644,97 грн + 13172,56 грн). Відповідно, середньоденне грошове утримання позивача склало 505,38 грн (29817,53 грн / 59 днів (кількість відпрацьованих днів до дня звільнення)).

Таким чином, середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу складає 28806,66 грн (505,38 грн/день х 57 дні) з проведенням обов`язкових платежів та податків.

Отже, з Головного управління у Львівській області необхідно стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 28806,66 грн з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, рішення в частині поновлення на посаді та виплати середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць слід допустити до негайного виконання відповідно до п.2 та п.3 ч.1 ст.371 КАС України.

З урахуванням викладеного та виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, 371 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №199 о/с від 04.04.2022 «По особовому складу».

Поновити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на службі в поліції на посаді дільничого офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області з 05.04.2022.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 5.04.2022 року по 31.05.2022 року в розмірі 28806 (двадцять вісім тисяч вісімсот шість гривень) 66 коп з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді дільничого офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області та стягнення на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 14908 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот вісім) грн 77 коп з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 03.06.2022

Суддя Р.М. Брильовський